Fornyings- og administrasjonsdepartementet
Postboks 8004 Dep. 
0030 Oslo

Kopi til:
Kultur- og kirkedepartementet 
Kunnskapsdepartementet 

Oslo, 8. mai 2006

Deres ref.: 200600203-/KKI

HØRING 

Fortsatt faste priser for fagbøker og lærebøker til høyere utdanning

Den norske Bokhandlerforening, Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening og Den norske Forleggerforening har mottatt høringsbrev fra Fornyingsdepartementet og leverer med dette et samlet svar. 
Gjennom høringssvaret forsøker vi å godtgjøre intensjonen med høringen at:  
”Formålet er å vise at faste utsalgspriser på fag- og lærebøker for høyere utdanning er en målrettet ordning for å stimulere til økt produksjon og salg av norske fag - og lærebøker, og på denne måten er egnet til å styrke og utvikle norsk fagspråk.” jf. høringsnotatet.

Bondevik II-regjeringen la rammer for den frivillige Bokavtalen gjennom det såkalte statsrådbrevet av 13. september 2004. Bokavtalen ble fullt og helt fremforhandlet innenfor rammene av dette brevet.  Fortsatt fastpris på fagbøker er et viktig element også i den nye avtalen.    

Dagens Bokavtale har allerede en av de minst omfattende fastprisordningene i Europa, med bl.a. kortere fastprisperiode enn de fleste andre land. Som det eneste av fastprislandene kan Norge nå bli det første landet som ikke anerkjenner faste utsalgspriser for bøker til høyere utdanning. I studier av virkninger av faste priser er det påvist at faste priser virker best om fastprisordningen for øvrig er omfattende. I arbeidet med den tyske fastprisloven ble det påvist at  dersom fastprisperioden skal ha den tiltenkte virkning må den få virke over noe tid. 

I  høringssvaret prøver vi å få fram den betydningen fastpris har for norsk fagspråk og studentenes tilgang til god og relevant studielitteratur, samt tydeliggjøre hvilke konsekvenser endringer i rammevilkårene vil medføre. 

Vi vil også vise til andre tiltak som kan styrke situasjonen for faglitteraturen for høyere utdanning.

Spesielle forhold knyttet til fagbokmarkedet 
Myndighetene la i sin behandling av Bransjeavtalen av 1997 og Bokavtalen av 2004 til grunn at det er så store likheter mellom fagbøker for høyere utdanning og bøker til grunnskole og videregående opplæring at disse bokgruppene bør behandles likt. Denne vurderingen er vi fortsatt uenig i. 
Markedet for lærebøker til grunnskolen og videregående skole
Salget av bøker til grunnskolen og videregående skole er ikke lenger en del av Bokavtalen. For grunnskolen er det er den enkelte skole/kommune som kjøper inn bøker, gjerne i form av en hovedordre i løpet av sommeren og med mindre etterbestillinger i løpet av året. Salget kjennetegnes av relativt få titler i store volum hvor grunnskolebøker kjøpes inn i klassesett.  I videregående skole finansierer elevene selv sine læremidler, dog knytter det seg spenning til hvorvidt regjeringen vil innføre utlånsordning eller en stipendordning for dette salget. Salg av skolebøker til videregående skole skjer også i stor grad i en tidsbegrenset periode på høsten, ved at elevene kjøper inn fastsatte pensumbøker i bokhandel.
•	Omsetning (netto) av grunnskolebøker utgjorde i 2005 149 millioner kroner, besto av 3649 aktive titler og utgjorde 1 782 000 eksemplarer.
•	Omsetning (netto) av bøker til videregående skole utgjorde i 2005 215 millioner kroner, besto av 3101 aktive titler og utgjorde 1000 000 eksemplarer. 

Omsetningstallene til grunnskolen tilsvarer et snittsalg på 488 eksemplar per tittel, for videregående skole er snittsalget 322 eksemplar pr. tittel. Til sammenligning hadde fagbøker 250 solgte eksemplarer pr tittel. (Kilde: Bransjestatistikken)

Lærebøker til grunnskolen kjennetegnes videre ved at innkjøpene for det vesentlige vil bli organisert gjennom offentlige innkjøp der kommuner hver for seg eller sammen legger ut skoleårets bokbehov på anbud. Fagboken derimot skal fortsatt betales av den enkelte student, og den enkelte akademibokhandler vil fortsatt ta inn boken og må ha personell gjennom hele året for å betjene studentene.
Markedet for lærebøker til høyskoler og universiteter
Markedet for universitet- og høgskolelitteratur er kjennetegnet ved mange ulike fag og mange fag som har svært få studenter. De siste årene har markedet blitt enda mer fragmentert som følge av at kvalitetsreformen har brutt fagene ned i flere og mindre studiemoduler. Salget av bøker til dette markedet reflekterer disse endringene. 

Salget av fagbøker har hatt en liten nedgang i perioden 1998 til 2005. I 1998 ble det distribuert bøker for 191 millioner kroner til norske bokhandler. I 2005 var det tilsvarende tallet 206 millioner kroner. Justert for generell prisvekst på 13,3 % (ssb kpi) i perioden er dette en nedgang på 5 %. Tallene omfatter i hovedsak norske fagbøker. Titteltallet for fagbøkene har vært noenlunde stabilt. I 2005 var det registrert 2773 aktive titler.  

Det betyr at norske studenter i dag kjøper 5 prosent færre norske fagbøker enn de gjorde i 1998. Studenttallet er det samme. 

For studentene er kjøp av litteratur frivillig, og deltakerantallet ved kursene varierer fra 10 til 300. Disse store variasjonene i studenttall ved de ulike fagene gjør at både totalopplaget for bøker for høyere utdanning er lavere enn det som er tilfellet for grunn- og videregående skole og at en rekke titler produseres i svært lave opplag. Et gjennomsnittlig opplag for en lærebok til høyere utdanning er ca. 1300 - 1400. Til sammenlikning antar vi at gjennomsnittlig opplag for en sakprosabok (gruppe 3) eller en skjønnlitterær roman (gruppe 4) ligger på 2000. Dette forteller mye om den risiko som gjelder for fagboken og at markedet for den enkelte tittel er sterkt begrenset.

Bokproduksjon 
En sammenlikning av prisutviklingen på bøker i de fastpris- og fripris land vi har oversikt over, viser ingen entydige sammenhenger over tid mellom prissystem og prisutvikling. Prisveksten på bøker i friprisland er ikke påviselig lavere over tid enn i fastprisland. På samme måte er prisveksten i fastprisland ikke påviselig høyere over tid enn i friprisland.

Innføring av fri bokpris er grunnet på en forventning om at prisene vil gå ned. På kort sikt regner vi med at denne forventningen innfris for en del av boktilbudet. For å oppnå omfordeling av markedsandeler i en ny situasjon vil forlagene sette prisene ned, og man oppnår økt etterspørsel. Når et stort forlag opptrer slik, vil andre forlag følge etter . Da markedet for universitets- og høyskolelitteratur er en gitt størrelse, betyr det at dette markedet får en lavere totalverdi. Når lavere priser blir resultatet, vil følgelig forlagenes inntjening bli lavere. Man risikerer at motivasjonen for å satse på bredde og mangfold i utgivelsene svekkes. Det er allerede i dag stor mangel på gode norske pensumalternativer, og det er gode norske pensumbøker hvor opplagene har vært høye, som nå blir fortrengt av utenlandske alternativer. 
Tilgjengelighet og veiledning 
Sikrer studentene god tilgang til relevant faglitteratur
Norge har i dag et godt utviklet bokhandlernett med over 630 bokhandler. Over 50 av disse er Universitets- og høgskolebokhandler med fagbøker som spesialfelt, en stor andel er eiet av studentene (Samskipnaden). Men også andre bokhandler har et stort omfang av faglitteratur og litteratur for profesjonsmarkedet. 

Den akademiske fagbokhandelen har påtatt seg ansvaret for at studielitteraturen er tilgjengelig til riktig tid og i riktig mengde. Bokhandelen er kontaktledd, informasjonsbærere, faglige rådgivere og lagerførende. De bidrar til lærestedets faglige utvikling gjennom å lagerføre og tilby et bredt utvalg av tilleggslitteratur med lave opplag og lav omløpshastighet. 

De fleste fagbokhandlene har i dag egne internettbutikker hvor studentene kan handle bøker. Bokhandlene står derfor godt rustet til å møte studentenes behov også med hensyn til handel på Internett, men er avhengig av trygge rammer for å sikre at smalere titler også kan lagerføres i butikk. 

Frie priser på den ene bokkgruppen rokker ved helheten i den frivillige Bokavtalen, og skaper skjevheter i konkurranseforholdet mellom salgskanalene. En sterkere utvikling av priskonkurranse på titler med høye opplag vil kunne svekke marginene på pensum- og fagbøker ytterligere. I første omgang vil dette slå ut på bokhandelens økonomiske evne til å kunne dekke inn en forsvarlig bredde i tilbudet, de smale titlene for de små fagområder vil kunne marginaliseres. I neste omgang kan det få virkning også på store fagområder og den fysiske lagerføringen av annen nødvendig faglitteratur som er relatert til undervisningen på de enkelte læresteder. Driftskostnadene og personalbehovet vil bli satt under press, og dermed også bokhandelens kvalitet og tilbud. 

Det følger av dette at det er den akademiske fagbokhandelen som vil bli rammet av en fri pris på fagbøker. Fordi omsetningen her i overveiende grad er knyttet til nettopp denne litteraturen står flere av bokhandlene med svake driftsmarginer i fare for å bli utkonkurrert når andre salgskanaler tilbyr de lettest omsettelige bøkene med store prisavslag.   

Sikrer studentene gunstigst mulig pris på relevant faglitteratur
Fordi etterspørselen etter fagbøker i stor grad er definert av andre forhold enn pris (pensumlister, studieoppslutning etc.), vil prisendringer trolig ha mindre effekt på etterspørselen etter fagbøker enn tilfellet er i f.eks. markedet for skjønn- og generell litteratur. 

Erfaring tilsier at bøkene ved fripris vil bli noe rimeligere for fag med høye studenttall og tilsvarende at bøker til kurs med lave studenttall vil bli dyrere. Konkurransetilsynet har utredet spørsmålet og kommet til: ”Dersom prisane vert sleppte fri, vil ein difor truleg sjå ein god del lågare prisar på den breie litteraturen, men høgare prisar på den smale.” (Kven lyt setje pris på boka?, s. 36).

Den typiske fagboken selger i lave volum, og konsekvensen av frie priser kan derfor bli at et flertall av titlene øker i pris mens kun et fåtall titler selges til redusert pris. Det at utenlandske fagbøker som selges til frie priser koster mer enn norske fagbøker, tyder også på dette. Faste priser kan med andre ord bidra til å sikre studentene lærebøker til gunstigst mulig pris. 

Andelen utenlandsk faglitteratur i norske akademibokhandler er betydelig og økende. For universitetsfag anslår vi fordelingen til 50 % norske og tilsvarende for utenlandske. På høyskolene er utenlandsandelen langt lavere. 

Engelskspråklige bøker blir ofte fremstilt som billigere enn norske fagbøker. I det følgende har vi et eksempel fra SiT Tapir i Trondheim som i 2005 foretok prismålinger for å få kunnskap om gjennomsnittsprisen på norske versus utenlandske fagbøker solgt i butikk. Marginene er sammenlignbare. Målingen viser at i gjennomsnitt var utenlandske bøker 53 kroner dyrere enn norske bøker:

136.000 solgte utenlandske: gjennomsnittspris: 351 kroner
86.900 solgte norske: gjennomsnittspris: 298 kroner
 Norsk litteraturpolitikk og fri pris på fagbøker
I mange år ble fast pris på bøker sett på som selve grunnsteinen i norsk litteraturpolitikk. Mer enn bare å være en garantist for lave priser var fast bokpris et middel til å sikre et bredt bokhandlernett som skulle gi lik tilgang og lik pris og et mangfoldig boktilbud av norskspråklig litteratur over hele landet. 

Soria-Moria erklæringen er helt på høyde med sin samtid når den slår fast at:

”Norge er et lite språkområde, og det norske språket er under konstant press. Det er behov for en offensiv språkpolitikk, slik at norsk forblir det foretrukne språk i alle deler av norsk samfunnsliv. Skriftkulturen er bærebjelken i norsk samfunns- og kulturliv. Regjeringen vil peke på det verdifulle mangfoldet som ligger i det å ha to norske skriftkulturer. Nynorsk og bokmål er formelt likestilt, men reelt har nynorsk likevel vanskeligere vilkår. Det er derfor særlig viktig å sikre nynorsken gode utviklingsmuligheter.
(…) Det er nødvendig med en målrettet utvikling av litteraturpolitikken som sikrer nyskaping,
mangfold og geografisk spredning innenfor både fag- og skjønnlitteratur.”

Denne ambisiøse målsetting om å utvikle norsk litteraturpolitikk korresponderer med de kultur- litteraturpolitiske intensjoner og mål som er valgt av en rekke land i Europa de siste årene, nemlig en mer aktiv statlig involvering for å beskytte sitt eget lands kultur. Litteraturen er den del av kulturlivet som i særlig grad har fått oppmerksomhet fordi den forvalter den viktigste delen av kulturfeltet, nemlig språket. 

Europeisk litteraturpolitikk
Det er verdt stor oppmerksomhet når EU, hvis begrunnelse er tuftet på at fri konkurranse er til beste for europeiske borgere i alle medlemslandene, har gjort seg til talsmann for at nettopp boken er en vare som ikke kan utsettes for fri konkurranse. 16. desember 1999 fattet Europaparlamentet en resolusjon hvor en oppfordret EU-kommisjonen til:

 …at anerkende og ikke røre ved nationale og regionale foranstaltninger til fremme af bøger, inkl. faste bogpriser, som bedre end nogen anden ordning forbedrer produktionen og distributionen af litterære værker uden at udelukke konkurrence   

Denne erkjennelsen bygger på rundt 15 års utredningsarbeid i EU om konsekvensene av frie bokpriser, og den ble fulgt opp av EUs ministerråd som 12.02.2001 fattet en resolusjon hvor det går fram at

Flere medlemsstater fäster vikt vid de nationella systemen med fasta bokpriser, som utvecklats för att ta hänsyn til bokens kulturella och ekonomiska karaktär och för att göra det möjligt för läsaren att under bästa möjliga förhållanden ha tillgång til ett så stort utbud som möjligt. (vår uth.)  

Resolusjonene fra EUs sentrale organer er tatt opp til behandling i medlemslandene, og flere har nå vedtatt lover om fast bokpris. I forarbeidene til den tyske fastprisloven kan vi lese denne begrunnelsen:

In einer Zeit der Globalisierung der internationalen Informationsmärkte unter der zunehmenden Bedeutung des Englishen nimmt die Zahl der Mitgliedsstaaten, die – wie Frankreich, Spanien, Portugal, Griechenland und Österreich – bereits eine gesetzliche Buchpreisbindung haben oder aber – wie Italien oder Belgien – im Begriff sind, eine solche einzuführen, stetig zu. [Bundesregierung und Bundestag] verstehen ihr Preisbindungsgesetz deswegen nicht zuletzt auch als Beitrag zur Harmonisierung des Rechtrahmens der Buchmärkte innerhalb der Europäishe Union. (note)

Vi merker oss at i en tid hvor globaliseringen i særlig grad innebærer spredning av produkter fra den engelsk- amerikanske kultur- og underholdningsindustrien, gir Tyskland en klar kultur- og språkpolitisk begrunnelse for sitt valg. Vi merker oss også at en ser den tyske fastprisloven som et bidrag til en harmonisering av rettsregler for bokmarkedene i Den Europeiske Union. Det kan bety at dersom man lykkes, vil Norge måtte forholde seg til dette og innføre faste bokpriser ved lov en gang i framtida. Vi finner det svært uheldig dersom vi nå forlater en politikk som flere og flere EU-land slutter seg til. Til nå har følgende EU-land vedtatt lover om fast bokpris: Frankrike, Hellas, Italia, Nederland, Portugal, Spania, Tyskland og Østerrike. I Belgia er det nettopp fremmet en lovproposisjon om faste bokpriser.  
                                                                                              
Vi vil i denne sammenheng peke på utredningen Norsk i hundre og den nylig framlagte utredning fra et språkutvalg ved Universitetet i Oslo Straks i to hundre, som begge tar til orde for særlige tiltak til støtte for norskspråklig faglitteratur ved universiteter og høgskoler. 

Kulturministeren og Kunnskapsministeren har lovet en stortingsmelding om norsk språk. En slik melding vil måtte foreslå konkrete tiltak for å styrke norsk språk i en globalisert konkurransesituasjon. Vi tør i denne sammenheng uttale at fast pris på norske fagbøker vil bidra til å styrke morsmålslitteraturen i en svært konkurranseutsatt bransje. 

Konklusjon 
Det skulle gå fram av dette høringssvaret at norske fagbøker for universitet og høgskolemarkedet befinner seg i en særegen og  vanskeligere situasjon. Denne bokgruppen skiller seg både fra skolebøker og skjønn- og generell litteratur.
Anbefaling
Av hensyn til å opprettholde mangfoldet i boktilbudet og salgssteder som kan tilby dette mangfoldet, rår vi departementet til å videreføre nåværende fastprisperiode for denne bokgruppen. 

Den norske Forleggerforening, Den norske Bokhandlerforening og Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening foreslår derfor å endre Forskrift av 29. april 2005 om unntak fra konkurranseloven § 10 for samarbeid ved omsetning av bøker, ved å tilføye følgende tredje i § 3 slik:
”For lærebøker til universitet og høyskoler og  fagbøker til profesjonsmarkedet (gruppe 2) opphører fastprisperioden  31. 12 i året etter det kalenderåret boken ble utgitt.”  

4. ledd foreslår vi omformet slik: 

”Bestemmelsene i første til tredje ledd gjelder ikke omsetning av skolebøker til grunnskolen og den videregående skolen” 
Andre virkemidler som kan fremme utviklingen av norsk akademisk litteratur
Ovenfor har vi påvist en pågående uheldig utvikling av markedet for fagbøkene. Vi ser samtidig for oss at frie priser vil forsterke den negative utviklingen. 
Produksjonsstøtte
Et sentralt virkemiddel som bør komme i tillegg til faste priser på fagbøkene er en kraftig økning av produksjonsstøtten som kanaliseres gjennom Lærebokutvalget for høyere utdanning. I 2003 var denne støtten på i overkant av 7,2 millioner kroner. Bondevik II foreslo å fjerne støtten helt, men ved et budsjettkompromiss kom støtten inn igjen med om lag 4.0 millioner kroner. Gjennomsnittlig har produksjonsstøtten gjennom Lærebokutvalget ligget på 63 000 kr. Dette er et langt lavere beløp enn for noen av innkjøpsordningene som administreres av Norsk kulturråd. For sakprosaordningen er det kalkulert med et snittbeløp på kr 200.000 per tittel. For å dekke behovet for produksjon av fagbøker til fag med lave studenttall bør støtten etter vår vurdering være om lag 15 millioner kroner. Skulle den faste bokpris falle bort, vil beløpet måtte økes betraktelig, men det er i dag vanskelig å lage regnestykker for en slik tenkt situasjon. 
Støtteordning for digitale læremidler
I tillegg til at støtten økes vesentlig må det innføres en støtteordning for digitale læremidler. Det finnes i dag ikke insentiver for satsing på slike læremidler i dag. Det satses i dag betydelige midler så vel privat som offentlig i læremidler til grunn og videregående skole. Det burde være tilsvarende viktig at slike læremidler kan utvikles for de høyere trinnene i utdanningssystemet.
Endring av meritteringskriteriene
I tillegg til produksjonsstøtte bør meritteringskriteriene ved norske høyskoler og universiteter endres. I dag gir ikke skriving av lærebøker profesjonell merittering, det er etter vår vurdering helt galt. Fortsatt mangler sentrale norske lærebøker til flere fag – utdanningssystemet bør premiere at de beste fagfolkene prioriterer å skrive bøker for studentene. 

Med vennlig hilsen

Norsk faglitterær forfatter-	Den norske Forleggerforening	Den norske Bokhandlerforening
og oversetterforening  

Trond Andreassen		Per Christian Opsahl 		Randi S. Øgrey
Generalsekretær 		Administrerende direktør 	Direktør