Prop. 36 L

(2015–2016)
Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak)

Endringer i vergemålsloven m.m.

Tilråding fra Justis- og beredskapsdepartementet 4. desember 2015, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Proposisjonens hovedinnhold

Justis- og beredskapsdepartementet fremmer i denne proposisjonen forslag til endringer i vergemålsloven og 26 andre lover.

Vergemålsloven foreslås endret som en følge av at fylkesmannsembetene i Aust-Agder og Vest-Agder er vedtatt sammenslått fra 1. januar 2016. Hovedregelen i vergemålsloven er at hvert fylke utgjør et vergemålsdistrikt, jf. § 5 første ledd. Oslo og Akershus er likevel ett distrikt, og Svalbard er et eget vergemålsdistrikt. Istedenfor å regulere særskilt at Aust-Agder og Vest-Agder er ett vergemålsdistrikt, går departementet inn for en regulering hvor inndelingen av vergemålsdistrikter knyttes til den geografiske inndelingen av fylkesmannsembeter. Med en slik regulering unngår man å måtte tilpasse lovteksten dersom det senere skulle bli andre endringer i inndelingen av fylkesmannsembetene.

Forslagene til endringer i andre lover omhandler retting av feil og inkurier. Rettelsene er av ulik art. I noen tilfeller er det behov for oppdatering av lovteksten som en følge av endringer eller opphevinger i andre lover. I andre tilfeller foreslås det å rette opp i feil eller inkurier i det aktuelle lovvedtaket.

Da proposisjonen kun inneholder mindre tekniske tilpasninger og presiseringer og rettelser av åpenbare feil, har det ikke blitt ansett for nødvendig å sende lovutkastet på alminnelig høring.

2 Økonomiske og administrative konsekvenser

Retting av feil i lovverket medfører at lovverket blir enklere tilgjengelig, og risikoen for misforståelser og forvirring hos brukerne av lovverket reduseres. Utover dette vil lovforslaget ikke ha administrative eller økonomiske konsekvenser.

3 Merknader til de enkelte paragrafene

3.1 Til Militær Straffelov

I § 13 første ledd vises det blant annet til lov 12. desember 1903 om fengselsvesen. Loven er opphevet ved lov 12. desember 1958 om fengselsvesenet, som igjen er opphevet ved lov 18. mai 2001 nr. 21 om gjennomføring av straff mv. (straffegjennomføringsloven). Det foreslås å rette henvisningen slik at bestemmelsen viser til straffegjennomføringsloven.

3.2 Til domstolloven

Til § 10 annet ledd

Ved tvisteloven ble rettsmiddelet kjæremål erstattet av anke over kjennelse. Det foreslås å fjerne ordene «eller kjæremål» i fjerde punktum. Utformingen av endringen skyldes at fjerde punktum blir femte punktum ved ikrafttredelsen av ny jordskiftelov 1. januar 2016.

Til § 32

§ 32 viser på slutten til § 102 siste ledd. § 102 ble opphevet ved lov 22. mai 1981 nr. 24. Det foreslås å fjerne henvisningen i § 32.

Til § 76 første ledd fjerde punktum

Bestemmelsen viser til § 73 annet punktum. Det foreslås å rette henvisningen fra «annet punktum» til «annet ledd», som er den korrekte henvisningen.

3.3 Til skjønnsprosessloven

Bestemmelsene i § 15 første ledd første og tredje punktum viser til henholdsvis domstolloven §§ 81 og 82. De nevnte bestemmelsene i domstolloven er opphevet ved lov 15. juni 2007 nr. 38, og bestemmelsene er videreført i domstolloven § 76 første og annet ledd, henholdsvis tredje ledd. Det foreslås å rette henvisningene. I tredje punktum foreslås det i tillegg mindre språklige endringer.

3.4 Til kraftledningsregisterloven

I § 6 annet ledd første punktum refereres det til Norsk Kundgjørelsestidende. Denne publikasjonen er ved lov 11. oktober 1946 nr. 1 erstattet av Norsk Lysingsblad. Det foreslås å endre ordene «Norsk Kunngjørelsestidende» til «Norsk Lysingsblad».

3.5 Til skifteloven

I § 126 annet ledd annet punktum vises det til lov 2. juni 1920 om bemyndigelse for kontorbetjenter til å styre skiftesamlinger på en måte som gir inntrykk av at loven eksisterer fortsatt. Den ble imidlertid opphevet ved lov 22. juni 1990 nr. 40.

3.6 Til lov om rett til å selja uhenta ting

I § 7 annet punktum vises det til «lov frå 17. februar 1939». I henvisningen mangler lovens nummer.

3.7 Til oreigningslova

§ 5 fjerde ledd viser til første og annet ledd. Etter endring ved lov 19. juni 1969 nr. 54 ble daværende annet ledd gjort om til tredje ledd. Bestemmelsen foreslås rettet slik at den viser til første og tredje ledd.

3.8 Til våpenloven

Etter § 4 annet punktum gjelder ikke loven for ammunisjon som er bestemt for eller tilhører Sprengstoffinspeksjonen. Statens sprengstoffinspeksjon har opphørt å eksistere. Inspeksjonens oppgaver ligger nå hos Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap.

3.9 Til grannelova

Det foreslås å rette opp i en stavefeil i § 3 første ledd første punktum, ved å endre ordet «nemndande» til «nemnande».

3.10 Til lov om fristar og betalingsutsetjing

Henvisningen i § 7 til beredskapsloven mangler beredskapslovens nummer.

3.11 Til lov om nordisk vitneplikt

Straffeloven 2005 § 221 taler om «uriktig forklaring» i stedet for «falsk forklaring», som var benyttet i straffeloven 1902 kapittel 15. Ved ikraftsettingen av den nye straffeloven, jf. lov 19. juni 2015 nr. 65, glemte en å endre terminologien tilsvarende i lov om nordisk vitneplikt og to andre lover, se punkt 3.18 og 3.22 nedenfor.

3.12 Til jernbaneansvarsloven

I lovens § 2 tredje ledd første punktum er henvisningen til Europaparlaments- og rådsforordning (EF) 1371/2007 av 23. oktober 2007 om jernbanepassasjerers rettigheter og forpliktelser ved en inkurie gjengitt uriktig.

3.13 Til panteloven

§ 6-1 annet ledd bokstav c bestemmer at kommuner og kommunale etater har legalpant i fast eiendom for årsavgift for vann og kloakk etter lov 31. mai 1974 nr. 17 om kommunale vass- og kloakkavgifter. Denne loven ble opphevet ved lov 16. mars 2012 nr. 12 om kommunale vass- og avløpsanlegg. At henvisningen i panteloven § 6-1 ikke samtidig ble endret, skyldes en inkurie. Henvisningen til 1974-loven foreslås erstattet med en henvisning til 2012-loven, samtidig som begrepet «årsavgift» endres til «årsgebyr» og «kloakk» til «avløp» i samsvar med terminologien i 2012-loven, se denne lovs §§ 3 og 4 om gebyrer og § 6 om legalpant.

3.14 Til straffeprosessloven

Til § 67 niende ledd

Ved lov 5. mars 2004 nr. 13 om endringer i straffeprosessloven (ny organisering av et eget etterforskingsorgan for politiet og påtalemyndigheten) ble det vedtatt et nytt syvende ledd i § 67, og syvende og åttende ledd ble til åttende og nytt niende ledd. Ved en inkurie ble ikke henvisningen til syvende ledd i nytt niende ledd rettet til åttende ledd.

Til § 158 fjerde ledd

Bestemmelsen viser til straffeprosessloven § 160 a. Bestemmelsen ble opphevet ved lov 21. juni 2013 nr. 86. Det foreslås å erstatte henvisningen med en henvisning til politiregisterloven § 12 annet ledd nr. 1 til 4, som viderefører det materielle innholdet i den nå opphevede § 160 a i straffeprosessloven.

3.15 Til konkursloven

Før revisjonen av konkurslovgivningen ved lov 3. september 1999 nr. 72 hadde gjeldsforhandlinger etter konkursloven først en innledende fase som ikke var offentlig før skyldneren eventuelt kunne fremsette begjæring om offentlig forhandling om tvangsakkord. Forhandling om frivillig gjeldsordning var ikke offentlig. Konkursloven brukte derfor begrepet «offentlig forhandling om tvangsakkord» eller «offentlig akkordforhandling». Etter endringene ved lov 3. september 1999 nr. 72 er også forhandling om frivillig gjeldsordning etter konkursloven offentlig, og en forhandling om tvangsakkord vil være offentlig fra begynnelsen av. Betegnelsen «offentlig» akkordforhandling ble stående i en del lovbestemmelser etter konkurslovrevisjonen i 1999. Dette foreslås nå rettet, ved at betegnelsen gjennomgående endres til «forhandling om tvangsakkord». Dette er bakgrunnen for forslaget til endringer i konkursloven §§ 16, 21, 35, 36, 40, 45, 53, 56, 57, 145 og 147 og dekningsloven § 5-15.

Til § 3

Annet ledd foreslås endret slik at det viser til rettsgebyrloven § 3 sjette ledd og ikke femte ledd. Henvisningen til femte ledd ble tatt inn ved en endring av konkursloven § 3 annet ledd ved tvisteloven som endret ved lov 26. januar 2007 nr. 3. Ved en inkurie ble det vist til femte i stedet for sjette ledd.

Til § 16

I tredje og fjerde ledd er betegnelsene «offentlig forhandling om tvangsakkord» og «akkordforhandling» foreslått endret til «forhandling om tvangsakkord».

Etter endringene i gjeldsforhandlingskapitlet ved lov 3. september 1999 nr. 72 synes forholdet mellom tredje og fjerde ledd noe uklart, idet uttrykket «gjeldsforhandling blir besluttet åpnet» i innledningen til tredje ledd etter ordlyden også omfatter forhandling om tvangsakkord. Det var ikke ment å gjøre endringer i forholdet mellom leddene ved lovrevisjonen i 1999. Hvilken adgang fordringshavere med krav mot skyldneren som er oppstått før åpning av forhandling av tvangsakkord, har til å begjære konkurs åpnet, reguleres bare av særregelen i fjerde ledd sammenholdt med første og annet ledd. Det foreslås derfor presisert i innledningen til tredje ledd at dette leddet gjelder forhandlinger om frivillig gjeldsordning.

Til § 57

Første ledd nr. 2 foreslås endret slik at det viser til § 6 a, og ikke § 4. Henvisningen til § 4 antas å skyldes feilskrift i forbindelse med lovendring 3. september 1999 nr. 72, se Ot.prp. nr. 26 (1998–99) side 219. I tillegg foreslås det at betegnelsen «offentlig» forhandling om tvangsakkord utgår.

Til § 62

Uttrykket «utlegg eller annen tvangsfullbyrdelse» foreslås erstattet med «utlegg eller arrest». Begrepet «annen tvangsfullbyrdelse» siktet til spesialformene utpantning og avsetning etter tvangsfullbyrdelsesloven 1915, i tillegg til arrest, jf. Ot.prp. nr. 50 (1980–81) side 88. Begrepene utpantning og avsetning gikk ut ved tvangsfullbyrdelsesloven 1992, jf. Ot.prp. nr. 65 (1990–91) side 18.

Til § 67

Annet ledd foreslås endret slik at det henviser til rettsgebyrloven § 3 sjette ledd i stedet for femte ledd. Det vises til merknadene til konkursloven § 3.

Til § 72

Det foreslås tilføyet et nytt første ledd første punktum om at kjennelse om konkursåpning kan ankes av enhver som avgjørelsen rammer. Endringen har bakgrunn i at tvisteloven § 29-8 annet ledd første punktum synes å stenge for at en fordringshaver som ikke er konkursrekvirent kan anke en kjennelse om konkursåpning. Etter tvistemålsloven § 396, jf. konkursloven §§ 149 og 152, kunne en kjennelse om konkursåpning påkjæres av enhver som avgjørelsen rammet. Borgarting lagmannsrett kom i kjennelsen inntatt i RG 2003 side 851 til at en som pretenderte å være fordringshaver, kunne påkjære en kjennelse om konkursåpning. Det ble understreket at det grunnleggende kravet om rettslig interesse gjaldt i tillegg. Lagmannsretten uttalte blant annet at fordringshavere kan ha en legitim og rettslig interesse i å påkjære en konkursåpning som ikke er angrepet av skyldneren. Kjæremål over lagmannsrettens kjennelse ble forkastet av Høyesteretts kjæremålsutvalg i kjennelse 22. mai 2003 (HR-2003-646-1).

Det synes ikke å være en tilsiktet endring ved vedtakelsen av tvisteloven at fordringshavere som ikke er konkursrekvirenter ikke lenger skal ha adgang til å anvende rettsmiddel mot en kjennelse om konkursåpning. En slik adgang foreslås derfor presisert i konkursloven § 72 første ledd nytt første punktum.

Til § 85

Første ledd nr. 9 foreslås endret slik at det fremgår at det skal gis melding «om» konkursen. Endringen er en rent språklig rettelse.

Til 100

Fjerde ledd foreslås opphevet. Fjerde ledd var ment å avdempe den tidligere spesielle regelen om debitors legitimasjon i konkursens åpningsfase i paragrafens opprinnelige annet ledd. Etter opphevelsen av det opprinnelige annet ledd ved lov 30. mars 1990 nr. 8 har ikke fjerde ledd lenger noen betydning.

Til 147

Begrepet «offentlig akkordforhandling» foreslås tatt ut av bestemmelsen som overflødig. Begrepet «begjæring om gjeldsforhandling» omfatter både begjæring om forhandling om frivillig gjeldsordning og begjæring om forhandling om tvangsakkord. Begge former for gjeldsforhandlinger er offentlige.

Til 152

Det foreslås at § 152 oppheves. Bestemmelsen gir regler om hvilke rettsmidler som kan anvendes overfor ulike avgjørelser truffet av den tingretten som behandler konkursboet. Bestemmelsen fikk sin nåværende utforming etter vedtagelsen av tvisteloven.

Opphevelsen vil innebære at anke over de avgjørelsene som i dag er nevnt i § 152 første ledd (kjennelse som avgjør tvist om utlevering eller dekning av midler som er under tingrettens behandling, dom som nevnt i konkursloven § 76 tredje ledd, samt kjennelse i tvist om anmeldte fordringer), vil reguleres av reglene i tvisteloven sjette del, jf. konkursloven § 149 første ledd første punktum. Krav om gjenåpning av kjennelse som åpner konkurs, som i dag er regulert i § 152 annet ledd, vil reguleres bare av reglene i tvisteloven kapittel 31. Bakgrunnen for forslaget er at § 152 i hovedsak sier det samme som tvistelovens rettsmiddelregler og dermed er overflødig.

Slik første ledd første punktum opprinnelig var utformet, hadde det selvstendig betydning fordi det bestemte at visse kjennelser (kjennelser som avgjorde tvist om utlevering eller dekning av midler som var under tingrettens behandling og kjennelser som avgjorde krav på erstatning for urettmessig konkursbegjæring eller urettmessig begjæring om rådighetsforbud, jf. konkursloven § 76 tredje ledd), var gjenstand for anke. Regelen gjorde et unntak fra tvistemålslovens hovedregel om at kjennelser skulle angripes ved kjæremål, jf. tvistemålsloven § 396. Med tvisteloven ble betegnelsen «kjæremål» avskaffet. I sin nåværende form sier dermed første ledd første punktum, for kjennelsene som er nevnt der, det samme som tvisteloven – at de kan ankes etter reglene om anke over kjennelser. Å gjenta dette i konkursloven er unødvendig, siden tvistelovens rettsmiddelregler gjelder tilsvarende, jf. konkursloven § 149 første ledd første punktum. Den pedagogiske effekten av å la regelen bli stående er dessuten begrenset, fordi konkursloven angir hvilke kjennelser som ikke er gjenstand for anke.

Når det gjelder anke over «dommer som nevnt i § 76 tredje ledd» (dommer som avgjør krav om erstatning for urettmessig konkursbegjæring eller urettmessig begjæring om rådighetsforbud), vil forslaget innebære oppretting av en inkurie som skjedde ved lover 26. januar 2007 nr. 3 og 21. desember 2007 nr. 127. Ved de to lovendringene i 2007 ble avgjørelsesformen i konkursloven § 76 tredje ledd endret fra kjennelse til dom, og «anke» i § 152 første ledd første punktum ble endret til «anke etter reglene for anke over kjennelser». Slik nåværende første ledd første punktum lyder, kan slike dommer ankes «etter reglene om anke over kjennelser». Det var ikke tilsiktet at anke over slike dommer skulle følge reglene for anke over kjennelser. Når § 152 nå foreslås opphevet, vil det følge av tvistelovens alminnelige rettsmiddelregler at dommene overprøves etter reglene om anke over dommer.

Første ledd annet punktum bestemmer idag at retten kan bestemme at anke over kjennelse i tvist om anmeldte fordringer skal behandles etter reglene om anke over kjennelser. Annet punktum var opprinnelig et unntak fra første punktum, som ga ankeinstansen adgang til å velge om tvister om anmeldte fordringer skulle avgjøres ved behandlingsformene for kjæremål eller for anke, se Ot.prp. nr. 50 (1980–81) side 129–130. I sin nåværende form utgjør ikke annet punktum lenger noe unntak fra første punktum. Regelen har derfor ingen selvstendig betydning.

Etter nåværende § 152 annet ledd kan gjenåpning av kjennelse som åpner konkurs kreves etter reglene for gjenåpning av dommer i tvisteloven kapittel 31. Annet ledd ga tidligere en nødvendig hjemmel for å kreve gjenopptakelse av konkursåpningskjennelser, ettersom det kun var dommer som kunne kreves gjenopptatt etter tvistemålsloven § 405. I tvisteloven kapittel 31 er ikke gjenåpningsreglene begrenset til dommer. Også kjennelser kan begjæres gjenåpnet dersom de «avslutter behandlingen av et krav», jf. tvisteloven § 31-2 første ledd. Siden tvisteloven § 31-2 første ledd også omfatter kjennelser som tar til følge krav om åpning av konkurs, er også § 152 andre ledd overflødig.

3.16 Til dekningsloven

Til § 1-3 annet ledd annet punktum

I bestemmelsen foreslås en stavefeil rettet ved at «tvansoppløsning» endres til «tvangsoppløsning».

Til § 5-15 første ledd annet punktum

Betegnelsen «akkordforhandlingen» forekommer to steder i bestemmelsen. Betegnelsen foreslås endret til «forhandling om tvangsakkord» ved den første forekomsten, og til «forhandlingen» ved den andre forekomsten, jf. punkt 3.15 første avsnitt om tilsvarende endringer i konkursloven.

3.17 Til tvangsfullbyrdelsesloven

Til § 10-6 annet ledd første punktum

Bestemmelsen viser til verdipapirhanddelloven § 11-1. Ved lov 29. juni 2007 nr. 75 om verdipapirhandel er den tidligere verdipapirhandelloven, som bestemmelsen viser til, opphevet. Den opphevede lovens § 11-1 er videreført i verdipapirhandelloven § 12-1.

Til § 11-1

Da paragrafen ble endret ved lov 17. juni 2005 nr. 79, ble bestemmelsen som står som sjette ledd vedtatt som fjerde ledd ved en inkurie, da det ikke ble tatt hensyn til at det ved lov 6. juni 2003 nr. 39 var tilføyd et nytt fjerde ledd med senere ikrafttredelse. Dette foreslås rettet ved at bestemmelsen innarbeides som en del av gjeldende femte ledd. (Fjerde ledd ble femte ledd ved lov 12. november 2010 nr. 58.)

3.18 Til lov om krigsforbryterdomstol, Jugoslavia og Rwanda

Det vises til punkt 3.11 ovenfor.

3.19 Til politiloven

I § 24 c fjerde og femte ledd foreslås en språklig inkurie rettet ved at «utestegning», som forekommer tre steder i bestemmelsene, rettes til «utestengning».

3.20 Til SIS-loven

Bestemmelsen i § 11 tredje punktum viser til strafferegistreringsloven, som ble opphevet ved lov 21. juni 2013 nr. 82 om endringer i politiregisterloven mv. Det foreslås å erstatte henvisningen med en henvisning til politiregisterloven, som avløser strafferegistreringsloven. Ved opprettingen foreslås det å benytte den offisielle korttittelen «politiregisterloven», og samtidig endre henvisningen til personopplysningsloven i samme bestemmelse slik at denne også benytter den offisielle korttittelen, da dette er i samsvar med lovens bruk av henvisninger for øvrig.

3.21 Til straffegjennomføringsloven

Straffegjennomføringsloven § 52 annet punktum bestemmer at blant annet § 40 åttende ledd ikke gjelder for innsatte i varetekt. Ved ikrafttredelsen av straffeloven 2005 ble straffegjennomføringsloven § 40 åttende avløst av straffeloven 2005 § 161 annet ledd første punktum, nærmere omtalt i punkt 3.23. Henvisningen til § 40 åttende ledd foreslås tatt ut av oppregningen i bestemmelsen.

3.22 Til lov om Den internasjonale straffedomstolen

Det vises til punkt 3.11 ovenfor.

3.23 Til straffeloven

Etter straffegjennomføringsloven § 40 åttende ledd var det straffbart å unndra seg «fengselsstraff, forvaring eller strafferettslige særreaksjoner». Bestemmelsen ble avløst av straffeloven 2005 § 161 annet ledd første punktum, som rammer unndragelse fra «fengselsstraff». Det var forutsatt at straffansvaret for å unndra seg særreaksjoner skulle falle bort, men for øvrig var det ikke tilsiktet realitetsendringer, jf. Ot.prp. nr. 8 (2007–2008) punkt 9.6.3 side 216 og punkt 12.1 side 333. Det var ikke forutsatt at straffansvaret for å unndra seg forvaring skulle falle bort. Det foreslås derfor i § 161 annet ledd første punktum å erstatte «fengselsstraff» med «frihetsstraff», som også omfatter forvaring, jf. straffeloven 2005 § 161 første ledd der «frihetsstraff» brukes på denne måten.

3.24 Til tvisteloven

Til § 22-12 første ledd første punktum

I bestemmelsen foreslås en stavefeil rettet ved at «tilstedværende» endres til «tilstedeværende».

Til § 28-A1 tredje ledd første punktum

I bestemmelsen foreslås en stavefeil rettet ved at «planteforedlerett» endres til «planteforedlerrett».

Til § 28-A3 annet ledd tredje punktum

I bestemmelsen foreslås en stavefeil rettet ved at «begjæringens» endres til «begjæringen».

3.25 Til vergemålsloven

Det foreslås endringer i § 5 første ledd som regulerer den geografiske inndelingen av vergemålsdistriktene, jf. proposisjonen punkt 1.

3.26 Til politiregisterloven

I § 40 nr. 7 bokstav e og nr. 8 foreslås en språklig inkurie rettet ved at «tvunget» endres til «tvungent» i begge bestemmelsene. Dette er i samsvar med ordbruken i andre bestemmelser i § 40 og i psykisk helsevernloven.

3.27 Til sivilbeskyttelsesloven

Til § 29 tredje ledd

I bestemmelsen er henvisningen til kommuneloven ufullstendig ved at lovens årstall mangler. Ved opprettingen kan en bedre bruke den offisielle korttittelen «kommuneloven».

Til §§ 32 og 38

I henvisningene til forvaltningsloven er det tatt inn «nr. 2» til tross for at forvaltningsloven ikke har nummer. I stedet for å rette langtittelen foreslås det at man benytter den offisielle korttittelen «forvaltningsloven».

Tilråding

Justis- og beredskapsdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om endringer i vergemålsloven m.m.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om endringer i vergemålsloven m.m. i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til lov om endringer i vergemålsloven m.m.

I

1. I lov 22. mai 1902 nr. 13 Militær Straffelov skal § 13 første ledd lyde:

De i straffeloven og i straffegjennomføringsloven givne Regler om Fængsel og Bøder kommer, forsaavidt intet modsat er bestemt, til Anvendelse paa de militære Fængsels- og Bødestraffe.

2. I lov 13. august 1915 nr. 5 om domstolene gjøres følgende endringer:

I § 10 annet ledd erstattes uttrykket «anke eller kjæremål» av «anke».

§ 32 skal lyde:

Ektefeller, foreldre og barn, søsken eller noen, som er i like så nært svogerskap, må ikke samtidig sitte i retten som dommere eller lagrettemedlemmer og heller ikke som rettsvitner.

§ 76 første ledd fjerde punktum skal lyde:

Bestemmelsen i § 73 annet ledd gjelder tilsvarende.

3. I lov 1. juni 1917 nr. 1 om skjønn og ekspropriasjonssaker skal § 15 første ledd lyde:

Sletting av skjønnsmedlemmer fra utvalget, jf § 14, foretas av fylkesrådmannen når et skjønnsmedlem flytter fra fylket eller for øvrig vilkårene for sletting foreligger etter reglene i domstolloven § 76 første eller annet ledd. Før avgjørelse treffes, skal vedkommende skjønnsmedlem så vidt mulig få høve til å uttale seg, og han skal om mulig gis meddelelse om resultatet. Reglene i domstolloven § 76 tredje ledd om klage gjelder tilsvarende. Klagen går til lagmannsretten. Istedenfor et skjønnsmedlem som er slettet, oppnevner fylkesrådmannen en annen.

4. I lov 1. juli 1927 nr. 1 om registrering av elektriske kraftledninger skal § 6 annet ledd første punktum lyde:

Vil nogen overfor eier av eller rettighetshaver i ledningen gjøre innsigelse mot adkomsten til den av hensyn til ledningen fornødne benyttelse av grunnen, må erklæring herom være registrert på ledningens folium senest 2 år efterat den i § 5 omhandlede meddelelse har vært innrykket i Norsk Lysingsblad.

5. I lov 21. februar 1930 om skifte oppheves § 126 annet ledd annet punktum.

6. I lov 29. mai 1953 nr. 1 om rett for handverkarar o.a. til å selja ting som ikkje vert henta skal § 7 annet punktum lyde:

Er tilskrifta åt tingaren ikkje kjend, eller er det tvil om kven som har retten til pengane, skal dei deponerast i Noregs Bank etter §§ 1 til 4 i lov 17. februar 1939 nr. 2 om deponering i gjeldshøve.

7. I lov 23. oktober 1953 nr. 3 om oreigning av fast eigedom skal § 5 fjerde ledd lyde:

I heimel etter fyrste eller tredje leden kan det gjevast reglar om korleis heimelen skal nyttast.

8. I lov 9. juni 1961 nr. 1 om skytevåpen og ammunisjon m.v. skal § 4 annet punktum lyde:

Heller ikke gjelder loven for ammunisjon som er bestemt for eller tilhører Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap.

9. I lov 16. juni 1961 nr. 15 om rettshøve mellom grannar skal § 3 første ledd første punktum lyde:

Er det ikkje nemnande om å gjera for eigaren eller for naturmangfaldet på staden, må eigaren ikkje ha tre som er til skade eller serleg ulempe for grannen, nærare hus, hage, tun eller dyrka jord på granneeigedomen enn tredjeparten av trehøgda.

10. I lov 4. desember 1964 nr. 1 om fristar og betalingsutsetjing og ymist anna i serlege tilhøve skal § 7 lyde:

Det som er sagt i § 5 i lov 15. desember 1950 nr. 7 om serlege rådgjerder når det er krig, krigsfare og liknande tilstand, skal gjelda på tilsvarande måte om høve for styringsmakt i einskilde luter av landet til å gjeva føresegner etter lova her.

11. I lov 21. mars 1975 nr. 9 om nordisk vitneplikt skal § 5 tredje punktum lyde:

Heller ikkje kan han straffast for uriktig forklaring.

12. I lov 10. juni 1977 nr. 73 om jernbaneansvar skal § 2 tredje ledd første punktum lyde:

Fra lovens regler om ansvaret i kapittel II jf. kapittel IV unntas også befordring som er omfattet av Europaparlaments- og rådsforordning (EF) 1371/2007 av 23. oktober 2007 om jernbanepassasjerers rettigheter og forpliktelser, jf. jernbaneloven § 7 c.

13. Lov 8. februar 1980 nr. 2 om pant § 6-1 annet ledd bokstav c skal lyde:

c) årsgebyr for vann og avløp etter lov 16. mars 2012 nr. 12 om kommunale vass- og avløpsanlegg.

14. I lov 22. mai 1981 nr. 25 om rettergangsmåten i straffesaker gjøres følgende endringer:

§ 67 niende ledd skal lyde:

Med tjenestemenn i politiet menes i sjette og åttende ledd også politihøgskolestudenter som er i praksis, og innkalte mannskaper fra politireserven.

§ 158 fjerde ledd første punktum skal lyde:

Når vilkårene for registrering etter politiregisterloven § 12 annet ledd nr. 1 til 4 er oppfylt, kan det også etter at avgjørelsen er rettskraftig eller saken endelig avgjort innhentes biologisk materiale fra personer som kan registreres i registeret.

15. I lov 8. juni 1984 nr. 58 om gjeldsforhandling og konkurs gjøres følgende endringer:

§ 3 annet ledd skal lyde:

Rettsgebyrloven § 3 tredje og sjette ledd og § 5 annet ledd gjelder tilsvarende.

§ 16 tredje og fjerde ledd skal lyde:

Dersom forhandling om frivillig gjeldsordning blir besluttet åpnet, kan skyldnerens bo ikke tas under konkursbehandling etter begjæring av en fordringshaver hvis fordring skriver seg fra tiden før gjeldsforhandlingen ble åpnet. Dette gjelder likevel ikke når det mer enn tre måneder etter at gjeldsforhandlingen ble besluttet åpnet, fremsettes en konkursbegjæring eller begjæres fremmet en konkursbegjæring hvis behandling er utsatt etter reglene i første ledd. Retten kan i særlige tilfeller forlenge fristen når skyldneren ber om det, og det er god utsikt til at skyldneren vil kunne oppnå frivillig gjeldsordning eller få åpnet forhandling om tvangsakkord. Rettens avgjørelse av spørsmålet om forlengelse av fristen kan ikke ankes.

Dersom forhandling om tvangsakkord blir besluttet åpnet, kan skyldnerens bo ikke tas under konkursbehandling etter begjæring av en fordringshaver hvis fordring skriver seg fra tiden før forhandlingen om tvangsakkord ble åpnet og som ikke grunner seg på avtale som er inngått med gjeldsnemndas tillatelse eller godkjennelse. Reglene i første og annet ledd gjelder tilsvarende.

§ 21 første ledd nr. 4 og 5 skal lyde:

4) opplysning om skyldneren antas å ha foretatt disposisjoner som kan omstøtes i tilfelle av forhandling om tvangsakkord eller konkurs, og om det er holdt tvangsforretninger hos skyldneren som i så fall vil være uvirksomme;

5) opplysning om skyldneren tidligere har søkt frivillig gjeldsordning eller vært under forhandling om tvangsakkord eller konkurs, i tilfelle med angivelse av den dividende fordringshaverne oppnådde;

§ 35 skal lyde:

§ 35 Kunngjøring av at forhandling om tvangsakkord er åpnet

Når forhandling om tvangsakkord er åpnet, skal gjeldsnemnda, hvis ikke tingretten beslutter å gjøre det selv, uten opphold utferdige en kunngjøring som skal inneholde:

1) underretning om at skyldneren har åpnet forhandling om tvangsakkord;

2) oppfordring til fordringshaverne om innen tre uker å sende inn til gjeldsnemnda en spesifisert oppgave over sine fordringer på skyldneren. Med oppgaven skal følge de dokumenter som tjener som bevis for fordringene, og opplysning skal gis om fordringenes grunnlag, om de sikkerheter i skyldnerens eller i tredjepersons eiendeler som måtte hefte for dem og om det er solidarisk medforpliktede. Har det før forhandlingen om tvangsakkord vært forhandling om frivillig gjeldsordning, meddeles det samtidig at fordringer som allerede er meldt til gjeldsnemnda, ikke behøver å meldes på nytt;

3) berammelse av et fordringshavermøte, jf. § 38 a, eller opplysning om at tingretten har bestemt at det ikke skal holdes slikt møte.

Kunngjøringen rykkes inn i Brønnøysundregistrenes elektroniske kunngjøringspublikasjon.

Har det før forhandlingen om tvangsakkord vært forhandling om frivillig gjeldsordning, skal kopi av kunngjøringen uten opphold sendes til alle kjente fordringshavere.

Alle som har en rettslig interesse i bobehandlingen, har rett til å gjøre seg kjent med den listen over fordringshavere som var vedlegg til skyldnerens begjæring om åpning av gjeldsforhandling, jf. § 2 første ledd tredje punktum nr. 2, og med fordringsanmeldelsene.

§ 36 skal lyde:

§ 36 Tinglysing m m av melding om at forhandling om tvangsakkord er åpnet

Melding om at skyldneren har åpnet forhandling om tvangsakkord, skal på begjæring av gjeldsnemnda tinglyses eller registreres i:

1) Løsøreregisteret,

2) grunnboken og liknende realregistre, for så vidt skyldneren eier fast eiendom eller andre registrerte eiendeler,

3) et verdipapirregister, dersom det er registrert rettigheter der som gjeldsnemnda mener tilhører skyldneren, og

4) Foretaksregisteret, dersom skyldnerens foretaksnavn er innført der.

Gjeldsnemnda skal videre sende underretning om åpningen av forhandling om tvangsakkord til de banker og tilsvarende institusjoner hvor skyldneren har innskudd.

§ 40 tredje ledd skal lyde:

Dersom en fordringshaver før forhandling om tvangsakkord ble åpnet, har stemt for akkordforslaget, og dette senere ikke er blitt endret, anses fordringshaveren for å fastholde sin vedtagelse, når den ikke senere er blitt tilbakekalt.

§ 45 første ledd nr. 1 skal lyde:

1) legitimasjoner for at forhandlingen om tvangsakkord har vært kunngjort og bekreftelse av at fordringshaverne har vært varslet om avstemningen i overensstemmelse med lovens regler;

§ 53 annet ledd skal lyde:

Når stadfestelseskjennelsen er blitt rettskraftig, skal gjeldsnemnda kunngjøre akkorden på den måte som er fastsatt i § 35 annet ledd og sørge for at melding etter § 36 første ledd nr. 1, 2 og 3 blir slettet, og at melding om avslutning av forhandlingen om tvangsakkord blir registrert i Foretaksregisteret dersom skyldnerens foretaksnavn er innført der.

§ 56 annet ledd skal lyde:

§ 53 får tilsvarende anvendelse, annet ledd likevel bare der det har vært kunngjort at skyldneren har åpnet forhandling om tvangsakkord.

§ 57 første ledd nr. 2 skal lyde:

2) når det er åpnet forhandling om frivillig gjeldsordning og retten avslår skyldnerens endringsbegjæring om åpning av forhandling om tvangsakkord, jf § 6 a;

§ 62 skal lyde:

§ 62 Presumsjon for insolvens ved skyldnerens erkjennelse m v.

Erkjenner skyldneren å være insolvent, eller har skyldneren stanset sine betalinger, eller har det ved utlegg eller arrest i løpet av de siste tre måneder før konkursbegjæringen ble innsendt, ikke kunnet oppnås dekning hos skyldneren, antas insolvens i alminnelighet å foreligge.

§ 67 annet ledd skal lyde:

Rettsgebyrloven § 3 tredje og sjette ledd og § 5 annet ledd gjelder tilsvarende.

§ 72 annet ledd skal lyde:

Kjennelse om konkursåpning kan ankes av enhver som avgjørelsen rammer. Ved anke over kjennelse om åpning av konkurs skal også boet være part. Anken har ikke oppsettende virkning, men før en kjennelse om åpning av konkurs er blitt rettskraftig, bør det som regel ikke foretas andre disposisjoner over skylderens eiendeler enn de som trengs for å hindre tap for boet.

§ 85 første ledd nr. 9 skal lyde:

9) å gi melding så tidlig som mulig til det felles lokale kontoret i arbeids- og velferdsforvaltningen der skyldneren holder til om konkursen og om hvilke arbeidstakere som har krav i boet, dersom det er arbeidstakere i skyldnerens virksomhet.

§ 100 fjerde ledd oppheves.

§ 145 første ledd nr. 2 skal lyde:

2) alle spørsmål som gjelder åpning og gjennomføring av akkordforhandling og konkurs.

§ 147 første ledd skal lyde:

Dersom en begjæring om gjeldsforhandling eller konkurs blir avvist på grunn av uforsettlige feil, men fremsatt på ny innen tre uker etter at kjennelsen er forkynt for vedkommende, regnes de materielle rettsfølger fra den første begjæring.

§ 152 oppheves.

16. I lov 8. juni 1984 nr. 59 om fordringshavernes dekningsrett gjøres følgende endringer:

§ 1-3 annet ledd annet punktum skal lyde:

Det samme gjelder ved tvangsoppløsning av samvirkeforetak i medhold av samvirkeloven § 141, jf § 144.

§ 5-15 første ledd annet punktum skal lyde:

Fristen beregnes fra åpningen av forhandling om tvangsakkord også hvor forhandlingen er gått over til konkurs i samsvar med konkursloven § 57.

17. I lov 26. juni 1992 nr. 86 om tvangsfullbyrdelse gjøres følgende endringer:

§ 10-6 annet ledd første punktum skal lyde:

Når verdipapirforetaket får ansvar overfor kjøperen etter verdipapirhandelloven § 12-1, kan foretaket søke regress hos dem som har fått utbetalt noe av kjøpesummen såfremt ansvaret ikke skyldes forhold på foretakets side.

§ 11-1 femte ledd skal lyde:

Tvangsbruk kan ikke gjennomføres for andel i borettslag og for akvakulturtillatelser.

Fjerde ledd vedtatt ved lov 6. juni 2003 nr. 39 og fjerde ledd vedtatt ved lov 17. juni 2005 nr. 79 oppheves.

18. I lov 24. juni 1994 nr. 38 om gjennomføring i norsk rett av De forente nasjoners sikkerhetsråds vedtak om å opprette internasjonale domstoler for forbrytelser i det tidligere Jugoslavia og Rwanda skal § 7 lyde:

§ 7 Straff for uriktig forklaring

Om straffansvar for uriktig forklaring for Domstolen gjelder straffeloven § 221 tilsvarende.

19. I lov 4. august 1995 nr. 53 om politiet skal § 24 c fjerde og femte ledd lyde:

Studentene plikter å avlegge dopingprøve etter nærmere regler gitt av departementet. Bruk av ulovlige dopingmidler eller nektelse av å medvirke til dopingkontroll kan føre til utvisning eller utestengning for inntil tre år.

Vedtak om utvisning, bortvisning eller utestengning kan påklages til departementet etter reglene i forvaltningsloven. Studenten har rett til å la seg bistå av advokat eller annen medhjelper fra skikkethetssak eller sak om bortvisning eller utestengning er reist, eventuelt etter at advarsel etter annet ledd er gitt.

20. I lov 16. juli 1999 nr. 66 om Schengen informasjonssystem (SIS) skal § 11 tredje punktum lyde:

Behandlingen av supplerende opplysninger for øvrig reguleres av politiregisterloven og personopplysningsloven, med unntak av de særlige slettereglene i § 20 syvende ledd.

21. I lov 18. mai 2001 nr. 21 om gjennomføring av straff mv. skal § 52 annet punktum lyde:

§§ 12, 15, 16, 20, 33, 35, 36 og 41 til 45 i loven her gjelder ikke.

22. I lov 15. juni 2001 nr. 65 om gjennomføring i norsk rett av Den internasjonale straffedomstols vedtekter 17. juli 1998 (Roma-vedtektene) skal § 12 første ledd lyde:

For straffansvar for uriktig forklaring for Domstolen gjelder straffeloven § 221 tilsvarende.

23. I lov 20. mai 2005 nr. 28 om straff skal § 161 annet ledd første punktum lyde:

Den som unndrar seg gjennomføringen av idømt frihetsstraff, straffes med bot eller fengsel inntil 6 måneder.

24. I lov 17. juni 2005 nr. 90 om mekling og rettergang i sivile tvister gjøres følgende endringer:

§ 22-12 første ledd første punktum skal lyde:

Når et bevis omhandlet i dette kapittel føres med vedkommendes samtykke, skal retten pålegge de tilstedeværende taushetsplikt, hvis ikke samtykket bestemmer noe annet.

I § 28-A1 tredje ledd første punktum erstattes ordet «planteforedlerett» av «planteforedlerrett».

§ 28-A3 annet ledd tredje punktum skal lyde:

Retter begjæringen seg mot flere, kan den fremmes der én av disse har verneting.

25. I lov 26. mars 2010 nr. 9 om vergemål skal § 5 første ledd lyde:

Området for hvert fylkesmannsembete utgjør et vergemålsdistrikt. Svalbard er et eget vergemålsdistrikt.

26. I lov 28. mai 2010 nr. 16 om behandling av opplysninger i politiet og påtalemyndigheten erstattes i § 40 nr. 7 bokstav e og nr. 8 ordet «tvunget» av «tvungent».

27. I lov 25. juni 2010 nr. 45 om kommunal beredskapsplikt, sivile beskyttelsestiltak og Sivilforsvaret gjøres følgende endringer:

§ 29 tredje ledd skal lyde:

For tilsyn med lovligheten av kommunens oppfyllelse av plikter etter §§ 12, 13, 14, 15, 20 og 21 gjelder kapittel 10 A i kommuneloven.

§ 32 annet ledd skal lyde:

Tilsynspersonellet skal legitimere seg i samsvar med forvaltningsloven § 15, og om mulig sette seg i kontakt med representant for eier eller bruker av objektet.

§ 38 første ledd første punktum skal lyde:

Når ikke annet er bestemt i medhold av forvaltningsloven § 5 annet ledd, gjelder forvaltningsloven i fredstid for behandling av saker etter denne lov.

II

1. Loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer.

2. De ulike endringene kan settes i kraft til ulik tid.