Prop. 73 S

(2012–2013)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykke til tiltredelse av den internasjonale Hongkong-konvensjonen om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip av 15. mai 2009

Tilråding fra Utenriksdepartementet 8. mars 2013, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Stoltenberg II)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

Den internasjonale Hongkong-konvensjonen om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip ble vedtatt i FNs sjøfartsorganisasjon (International Maritime Organisation – IMO) i Hongkong 15. mai 2009.

Konvensjonen har som formål å forebygge, redusere, og så langt det er praktisk mulig, eliminere ulykker, skader og andre uønskede virkninger på helse og miljø som følge av skipsopphugging.

Ettersom gjennomføring av konvensjonen krever bevilgningsvedtak, er Stortingets samtykke til tiltredelse nødvendig i medhold av Grunnloven § 26 annet ledd.

Konvensjonen i engelsk originaltekst med oversettelse til norsk følger som trykt vedlegg til proposisjonen. Konvensjonens tillegg 1–7 på engelsk og norsk er tilgjengelig på http://regjeringen.no

2 Konvensjonens tilblivelse og hovedinnhold

2.1 Forhandlingene og vedtakelsen

Det er to vesentlige problemer forbundet med skipsopphugging slik det foregår i dag; farlige arbeidsvilkår og miljøforurensing. Industrien er preget av risiko for alvorlige arbeidsulykker, helsefarlig arbeidsmiljø og negativ miljøpåvirkning av områdene rundt skipsopphuggingsverkstedene. Forholdene i skipsopphuggingsindustrien ble gjort kjent for offentligheten i Norge gjennom media sommeren 1998. Saken fikk mye oppmerksomhet og både ansvarlige myndigheter og rederne mente at noe måtte gjøres for å bedre forholdene i skipsopphuggingsverkstedene fortinnsvis i India, Bangladesh og Pakistan, hvor forholdene ble antatt å være dårligst.

Miljøverndepartementet ga høsten 1998 Sjøfartsdirektoratet i oppdrag å få saken opp på dagsordenen i IMOs miljøvernkomité (Marine Environment Protection Committee (MEPC)). Problemstillingen ble første gang tatt opp muntlig på MEPC 43 høsten 1998, og fremlagt med forslag til nytt agendapunkt på MEPC 44 våren 1999. Norge tok også saken opp på møte i Basel-konvensjonens forum i 1999.

I 2001 tok industrien selv initiativ til å utvikle industriretningslinjer («INDUSTRY CODE OF PRACTICE ON SHIP RECYCLING») for hvordan opphugging av skip skulle foregå.

I løpet av 2002-2004 utarbeidet ILO, organisasjonen under Basel-konvensjonen og IMO, retningslinjer for opphugging eller resirkulering av skip. Frivillige retningslinjer var imidlertid ikke tilstrekkelig for å sikre bred oppslutning og like konkurransevilkår. Det ble derfor arbeidet videre med å få aksept for å utvikle bindende regler i regi av IMO.

IMOs 24 rådsforsamling vedtok 1. desember 2005 resolusjon (A.981(24)) som instruerte MEPC om å utarbeide utkast til et nytt bindende instrument om opphugging av skip, som skulle ferdigstilles i 2008-2009. Norge fremla utkast til en ny konvensjon om opphugging av skip på MEPC 54 i mars 2006, som siden er videreutviklet av MEPC.

Norge har vært pådriver i arbeidet med denne konvensjonen både som initiativtaker til at saken kom på dagsorden i IMO, og i arbeidet med å fremforhandle konvensjonen. Norge engasjerte seg også i sluttforhandlingene ved både å foreslå miljøforsvarlige løsninger på gjenværende forhandlingstema, og ved å foreslå klargjøring av tekst som fremstod som uklar.

Det viktigste forhandlingstemaet var ikrafttredelsesmekanismen for konvensjonen. Dette hadde sammenheng med hvordan flaggstatene skulle sikres den nødvendige trygghet for at det vil være tilstrekkelig opphuggingskapasitet på plass når konvensjonen trer i kraft, slik at ikke land med store flaggstatsinteresser skal ha slike hindringer i veien for ratifikasjon.

Representanter fra Miljøverndepartementet, Nærings- og handelsdepartementet, Rederiforbundet og Sjøfartsdirektoratet, deltok i forhandlingene fra norsk side.

2.2 Konvensjonens hovedinnhold

Konvensjonen vil få virkning for alle skip over 500 bruttotonn registrert i flaggstater som har sluttet seg til konvensjonen og alle opphuggingsverft i stater som har sluttet seg til konvensjonen. Konvensjonen vil for det første medføre at det for alle skip skal utvikles en fullstendig innholdsfortegnelse over materialer og materialkomponenter for alle farlige stoffer og hvor de er i skipet, i tillegg til at enkelte farlige stoffer forbys brukt i skip. Før opphugging skal det etableres kontakt mellom skipet og det aktuelle skipsopphuggingsverkstedet for å sikre at verkstedet kan håndtere de stoffene som finnes i skipet.

Opphuggingsverkstedene skal være godkjente til formålet av sine myndigheter, og det kreves blant annet at det utarbeides planer for å ivareta miljø og sikkerhet for de ansatte. Flaggstaten til skipet som skal hugges opp skal utstede et opphuggingssertifikat («Ready for Recycling Certificate») når skipet er klart for opphugging, som blant annet bekrefter at innholdsfortegnelsen over farlige stoffer er i samsvar med konvensjonens krav. Opphuggingsstaten skal så godkjenne hvert enkelt skips gjenvinningsplan, eksplisitt eller stilltiende.

3 Nærmere om de enkelte bestemmelser i konvensjonen

Fortalen viser bl.a. til behovet for å oppmuntre til overgang fra farlige stoffer til mindre farlige og helst ufarlige stoffer ved bygging og vedlikehold av skip, uten at det skal gå ut over skipets sikkerhet, de sjøfarendes sikkerhet og helse eller skipets driftseffektivitet, og viljen til effektivt å ta hånd om de miljø-, yrkeshelse- og sikkerhetsrelaterte risikoene ved skipsgjenvinning gjennom et juridisk bindende dokument.

Artikkel 1 omhandler de alminnelige forpliktelser som retter seg mot partene til konvensjonen som

forplikter seg til å gjennomføre konvensjonens bestemmelser, og som oppfordres til å samarbeide om dette og om overholdelse og håndhevelse av konvensjonen

i tråd med folkeretten kan innføre strengere krav

forplikter seg til å oppmuntre til videre utvikling av teknologi som bidrar til sikker og miljømessig forsvarlig opphugging av skip.

Artikkel 2 inneholder definisjoner av sentrale begreper i konvensjonen. Blant annet er begrepet «skip» definert som fartøy av enhver type som er i virksomhet i det marine miljøet, inkludert flytende offshoreinstallasjoner.

Artikkel 3 fastsetter at konvensjonen gjelder for skip hvis flaggstat eller myndighet har undertegnet konvensjonen, samt skipsopphuggingsverksted under en parts jurisdiksjon. Konvensjonen gjelder ikke for krigsskip eller andre statseide skip som opererer i ikke-kommersiell fart. Det forventes likevel at land som har tiltrådt konvensjonen sørger for at også disse skipene hugges opp i henhold til konvensjonens bestemmelser så langt dette er rimelig og praktisk mulig. Konvensjonen gjelder ikke for skip med en tonnasje på under 500 bruttotonn eller skip som bare opererer innenfor ett lands territorium (bare i nasjonal fart). Videre følger det av artikkelen at skip som seiler under flagg til stater som ikke er parter til konvensjonen, ikke skal behandles mer fordelaktig.

Artikkel 4 regulerer kontroll i forbindelse med skipsopphugging, og fastsetter at hver part skal kreve at skip som seiler under dets flagg eller myndighet og skipsopphuggingsverksted under dets jurisdiksjon overholder konvensjonens bestemmelser og treffer nødvendige tiltak for at disse oppfyller konvensjonens krav.

Artikkel 5 fastsetter at skip som seiler under en parts flagg eller drives under en parts myndighet, skal besiktes og sertifiseres i henhold til bestemmelsene i vedlegget.

Artikkel 6 sier at skipsopphuggingsverksted som drives under en parts myndighet, skal være autorisert i henhold til bestemmelsene i vedlegget.

Artikkel 7 regulerer utveksling av informasjon. Når en part gir autorisasjon til et skipsopphuggingsverksted, skal parten raskt kunne gi informasjon om bakgrunnen for autoriseringen til IMO eller parter som etterspør informasjonen.

Artikkel 8 omhandler inspeksjon av skip. En part til konvensjonen kan inspisere skip i havn eller ved offshoreinstallasjon. Dersom det ikke er klar grunn til å mistenke brudd på konvensjonens bestemmelser, skal inspeksjonen avgrenses til å sjekke om det er sertifikat, enten innholdssertifikat («Certificate on Inventory of Hazardous Materials») eller opphuggingssertifikat, om bord.

Dersom det avdekkes at skipet ikke har gyldig sertifikat, at skipet eller utstyret ikke samsvarer med spesifikasjonene i sertifikatet, eller at det ikke foreligger noen prosedyre for oppdatering av sertifikatet, kan en mer omfattende inspeksjon utføres.

Artikkel 9 sier at parter til konvensjonen skal samarbeide om å avdekke overtredelser og om å håndheve konvensjonens bestemmelser. Hvis det er tilstrekkelig grunn til å tro at et skip overtrer bestemmelser i konvensjonen, kan en part kreve granskning av skipet. Dersom overtredelser avdekkes, kan skipet holdes tilbake eller nektes adgang til havn hos den parten som kontrollerer skipet. En part bør også inspisere skipsopphuggingsverksted i eget land dersom det er mottatt anmodning om det fra en annen part.

Artikkel 10 bestemmer at enhver overtredelse av bestemmelsene i konvensjonen skal være forbudt. Parter til konvensjonen skal etablere sanksjoner for overtredelse, og sanksjonene skal være tilstrekkelig strenge til å virke preventivt. Dersom en part til konvensjonen avdekker overtredelse av konvensjonens bestemmelser, kan parten selv straffeforfølge forholdet, eller den kan oversende saken til flaggstaten.

Artikkel 11 sier at det er et krav at skip ikke skal forsinkes unødig i forbindelse med kontroll og håndhevelse. Dersom så skjer, kan skipet kreve erstatning for forsinkelsen.

Artikkel 12 regulerer formidling av opplysninger. Hver part skal formidle til IMO, og IMO skal videreformidle

kontaktdetaljer om parten

oversikt over skipsopphuggingsverksteder som er autorisert i overensstemmelse med konvensjonen

en oversikt over organisasjoner og inspektører som på vegne av myndighetene er satt til å drive oppsyn med skipsopphugging i overensstemmelse med konvensjonen

en årlig liste over opphuggede skip innenfor en parts jurisdiksjon

en årlig liste over skip som har fått utstedt opphuggingssertifikat, samt navn og lokalisering på skipsopphuggingsverkstedene.

informasjon angående overtredelser av konvensjonen

tiltak iverksatt overfør partens skip og skipsopphuggingsverksted.

Artikkel 13 sier at partene til konvensjonen skal bidra med teknisk bistand til de partene til konvensjonen som etterspør dette. I tillegg forplikter partene seg til å samarbeide om teknologioverføring vedrørende skipsopphugging.

Artikkel 14 fastsetter at parter til konvensjonen skal løse en hver tvist om tolkning eller anvendelse av konvensjonen ved forhandlinger eller andre fredelige midler.

Artikkel 15 regulerer forholdet til folkeretten og andre internasjonale avtaler. Ikke noe i denne konvensjonen skal berøre rettighetene og forpliktelsene til en stat i henhold til De forente nasjoners havrettskonvensjon, allmenn folkerett på havet eller andre relevante internasjonale avtaler.

Artikkel 16 omhandler undertegning, ratifikasjon, godtakelse, godkjenning og tiltredelse. Konvensjonen var åpen for undertegning i IMO fra 1. september 2009 til 31. august 2010, og åpen for tiltredelse etter dette. Artikkelen sier at stater kan bli parter i konvensjonen ved undertegning med eller uten forbehold om ratifikasjon, godtakelse eller godkjenning, eller ved tiltredelse. Statene skal ved tilslutningen gi uttrykk for om de krever at det gis eksplisitt eller stilltiende godkjenning av opphuggingsplanen før skipet hugges opp. Valget av godkjenningsordning kan senere endres. Det foreslås at Norge ved tiltredelse erklærer at det kreves stilltiende godkjenning av opphuggingsplanen.

Artikkel 17 sier at konvensjonen trer i kraft 24 måneder etter at minst 15 stater som representerer 40 prosent av verdenstonnasjen og med en tilstrekkelig opphuggingskapasitet har ratifisert, godkjent eller tiltrådt konvensjonen. For stater som ratifiserer eller tiltrer etter ikrafttredelse, vil konvensjonen tre i kraft for denne staten tre måneder etter deponering av ratifikasjonsdokumentet hos IMO.

Artikkel 18 fastsetter prosedyre for endring av konvensjonen. Endringer i artikler i konvensjonens hoveddel skal skje etter eksplisitt godkjenning av minst to tredjedeler av partene til konvensjonen, mens vedlegget til konvensjonen kan endres etter stilltiende godkjennelse. En endring ved stilltiende godkjennelse trer ikke i kraft dersom mer enn en tredjedel av partene til konvensjonen melder inn en protest mot endringen. En endring til konvensjonen kan også gjøres ved en konferanse dersom minst en tredjedel av partene til konvensjonen støtter et forslag om dette. Partene kan ta forbehold mot endringer vedtatt på denne måten.

Artikkel 19 sier at konvensjonen kan sies opp to år etter at den har trådt i kraft for en stat.

Artikkel 20 bestemmer at IMOs generalsekretær er depositar for konvensjonen.

3.1 Vedlegget til konvensjonen

Regler for sikker og miljømessig forsvarlig opphugging av skip.

Regel 1 inneholder definisjoner på sentrale begreper som benyttes i vedlegget til konvensjonen.

Regel 2 sier at med mindre annet er uttrykkelig fastsatt, skal utforming, bygging, drift, besiktelser, sertifisering og opphugging av skip utføres i samsvar med bestemmelsene gitt i dette vedlegget.

Regel 3 fastsetter at partene skal ta i betraktning anbefalinger og retningslinjer fra ILO og Basel-konvensjonen ved gjennomføringen av reglene i vedlegget.

Regel 4 bestemmer at partene skal forby og/eller begrense bruken av visse stoffer og produkter i samsvar med konvensjonens bilag på skip under deres myndighet, samt på verft, verksteder og offshoreterminaler.

Regel 5 krever at nye skip skal utarbeide en innholdsfortegnelse over farlige materialer som finnes på skipet, hvor disse befinner seg og i hvilke mengder. Innholdsfortegnelsen skal godkjennes av kompetent myndighet eller organisasjon som den har godkjent.

Eksisterende skip skal utarbeide en tilsvarende innholdsfortegnelse innen fem år etter ikrafttredelse av konvensjonen, eller før opphugging dersom det skjer før fem år har gått. Innholdsfortegnelsen skal oppdateres dersom det skjer endringer.

Regel 6 omhandler prosedyre for å foreslå endringer i bilag 1 og 2.

Regel 7 sier at MEPC kan opprette en teknisk gruppe som nevnt i regel 6, og gi nærmere anvisninger om organisering av gruppen. Regelen gir videre nærmere anvisninger på hvem som bør delta i gruppen.

Regel 8 fastsetter at skip skal hugges opp ved verksted som er sertifisert i overensstemmelse med konvensjonen. Før opphugging skal skipet ferdigstille innholdsfortegnelsen over farlige stoffer, gi relevant informasjon til verkstedet, sertifiseres som klart for opphugging, og sørge for at opphuggingsverkstedet får all tilgjengelig informasjon i forbindelse med utarbeidelse av opphuggingsplanen.

Regel 9 sier at skipsopphuggingsverkstedet skal lage en plan over hvordan arbeidet skal utføres for å sikre en sikkerhets- og miljømessig forsvarlig opphugging.

Regel 10 definerer krav til besiktelser og sier at alle skip som omfattes av konvensjonen skal besiktes som angitt i denne regelen. Det betyr en førstegangsbesiktelse før skipet skal i drift, før det i henhold til konvensjonen skal ha sertifikater, en fornyelsesbesiktelse med mellomrom fastsatt av myndighetene, en tilleggsbesiktelse dersom det har blitt gjort omfattende endringer på skipet som har betydning for oppfyllelse av konvensjonen, samt en siste besiktelse før skipet er klart til opphugging.

Regel 11 fastslår at sertifikatet skal utsendes for skip som oppfyller gjeldende krav. Regelen regulerer også når fornyede sertifikater er gyldige fra, samt myndighetens mulighet for å forlenge gyldigheten på et sertifikat under visse omstendigheter. Et sertifikat som er utsendt av en part til konvensjonen skal anerkjennes av andre parter til konvensjonen.

Regel 12 sier at en part kan foreta besiktelser og sertifisere skip etter anmodning fra en annen myndighet. Et skip hvis flaggstat ikke er part til konvensjonen, kan ikke få utsendt sertifikat.

Regel 13 sier at formatene som er i bilag 3 og 4 til konvensjonen skal benyttes, og at sertifikatene skal utsendes på partens språk, samt engelsk, fransk eller spansk. For skip som ikke seiler til andre parters havner eller offshoreterminaler, er det tilstrekkelig at sertifikatene utsendes på partens eget språk.

Regel 14 regulerer sertifikatenes varighet og gyldighet. Innholdssertifikatet blir ugyldig dersom det ikke er i overensstemmelse med forholdene på skipet, dersom skipet overføres til en annen stats flagg, ettersom det da kreves utstedelse av nytt sertifikat, det blir eldre enn fem år (innholdssertifikatet skal ikke utstedes for en lengre periode enn fem år), og når opphuggingssertifikatet blir gyldig. Opphuggingssertifikatet erstatter innholdssertifikatet og skal som hovedregel ikke være gyldig mer enn tre måneder.

Regel 15 omhandler kontroll med skipsopphuggingsverksted. Hver part må selv etablere et regelverk som sikrer at skipsopphuggingsverkstedene bygges og drives i samsvar med konvensjonens krav. Videre må partene sørge for en fremgangsmåte for autorisering som sikrer dette.

Regel 16 fastsetter at partene skal autorisere skipsopphuggingsverkstedene i samsvar med konvensjonen. Autorisasjonen skal gjennomføres av kompetent myndighet eller organisasjon som den har godkjent. Dersom en organisasjon utfører autoriseringen, vil likevel kompetent myndighet være ansvarlig.

Regel 17 omhandler generelle krav. Skipsopphuggingsverkstedet skal etablere rutiner for å begrense og, så langt det er praktisk mulig, eliminere negative virkninger på miljøet som en følge av skipsopphugging. Verkstedet skal bare godta å ta skip til opphugging som oppfyller konvensjonens krav, og skal selv ha dokumentasjon på egen autorisasjon tilgjengelig dersom skipseier etterspør dette.

Regel 18 sier at skipsopphuggingsverkstedet skal utarbeide en plan som skal inneholde en fremgangsmåte for å sikre helse og miljø, opplæring, nødberedskap, rapporteringssystem for ulykker og skader, samt kontinuerlig forbedring av rutiner og systemer på skipsopphuggingsverkstedet.

Regel 19 sier at skipsopphuggingsverkstedet skal etablere rutiner for å forebygge eksplosjoner, ulykker, skader og utslipp som kan skade helse og miljø, samt hindre uvedkommende adgang til verkstedet.

Regel 20 omhander sikker og miljømessig forsvarlig håndtering av farlig materiale.

De ansatte på skipsopphuggingsverkstedet skal være fortrolige med kravene som følger av konvensjonen og som er relevante for deres arbeidsoppgaver. Farlige materialer og avfall skal behandles forsvarlig og i samsvar med det som følger av konvensjonen.

Regel 21 regulerer beredskap. Skipsopphuggingsverkstedet skal ha en beredskapsplan. Planen skal sikre at utstyr og prosedyrer er på plass i tilfelle en nødssituasjon oppstår. Videre skal planen sikre at det gis informasjon til relevant myndighet, samt sørge for relevant informasjon og opplæring av personell ved verkstedet.

Regel 22 sier at skipsopphuggingsverkstedet skal sørge for tilstrekkelig opplæring og verneutstyr til sine ansatte.

Regel 23 bestemmer at skipsopphuggingsverkstedet skal rapportere til myndighetene om hendelser, ulykker, yrkessykdommer og kroniske effekter som forårsaker eller kan medføre risiko for helse og miljø.

Regel 24 krever at skipseier i god tid skal gi myndighetene beskjed om skip som skal opphugges slik at disse kan klargjøre besiktelse og sertifisering.

Regel 25 sier at når skipet er ferdig opphugget i henhold til kravene i konvensjonen, skal det rapporteres til kompetent myndighet innen 14 dager.

4 Gjennomføring av konvensjonen i norsk rett

Det foreslås at konvensjonens nærmere bestemmelser om skip som skal tas endelig ut av drift, tas inn i en ny forskrift gitt med hjemmel i lov om skipssikkerhet av 16. februar 2007 nr. 9 § 36 annet ledd.

Krav til virksomheter som driver skipsopphugging, herunder opphugging av offshore installasjoner, er i dag regulert gjennom tillatelser etter forurensningsloven § 11, jf. § 16 og § 29. Tillatelse etter forurensningslovens § 11 tilfredsstiller etter departementets vurdering konvensjonens krav om autorisasjon av skipsopphuggingsverksteder, jf. konvensjonens regel 16, og vil være et egnet virkemiddel for sikre at slike anlegg etableres og drives på en miljømessig forsvarlig måte i samsvar med konvensjonens krav.

Konvensjonen inneholder i tillegg krav som skal sikre arbeidstakeres sikkerhet og opplæring samt rapportering av hendelser, ulykker, yrkessykdommer og kroniske effekter m.m. (regel 15 – 25). Dette er i utgangspunktet oppgaver knyttet til Arbeidstilsynets ansvarsområder og kravene i konvensjonen er dekket av arbeidsmiljøloven med forskrifter.

Konvensjonen krever at det etableres sanksjoner for overtredelser av bestemmelsene i konvensjonen. Adgangen til å ilegge overtredelsesgebyr i medhold av skipssikkerhetsloven § 55 første ledd for overtredelser av skipssikkerhetsloven § 36 og bestemmelser gitt i medhold av denne, antas å oppfylle konvensjonens krav til sanksjoner for overtredelser.

5 Økonomiske og administrative konsekvenser

Klima- og forurensningsdirektoratet vil ha behov for ca. 15 ukeverk for å ivareta kravstilling og tilsyn med virksomheter som driver skipsopphugging. Sjøfartsdirektoratet antas å måtte trenge 1–2 nye årsverk for å kontrollere at nye og eksisterende skip utarbeider innholdsfortegnelser over farlig materiale om bord i skipet, saksbehandling av dispensasjonssøknader og klagesaksbehandling. Utgiftene til gjennomføringen av konvensjonen vil dekkes innenfor Miljøverndepartementets eksisterende budsjettrammer kap. 1445 post 21 og kap. 4441.

For industrien vil tiltredelse av konvensjonen først og fremst innebære kostnader for reder/operatør grunnet utarbeiding og vedlikehold av innholdsfortegnelse over farlige stoffer i skip.

6 Vurdering og tilråding

Nytt ved Hongkong-konvensjonen er at den inneholder bindende krav til både skip og skipsopphuggingsanlegg. Forbud mot bruk av visse stoffer/materialer i skip finnes ikke i annet internasjonalt regelverk. Det samme gjelder konvensjonens krav til skipsopphuggingsverksteder. Konvensjonen sikrer også at alle land som har tiltrådt konvensjonen har adgang til å be andre konvensjonsland om informasjon om på hvilket grunnlag et skipsopphuggingsanlegg er godkjent.

Konvensjonen vil først og fremst ha betydning internasjonalt da opphugging av skip som foregår i Norge er begrenset. Det er i dag kun 5-10 anlegg i Norge som har befatning med opphugging av skip, og forurensningsmyndigheten kan med hjemmel i forurensningsloven og forskrifter knyttet til denne regulere og stille de nødvendige krav til ytre miljø for skipsverft som også driver opphugging av skip. Men også for norske skip vil bestemmelsene om krav til fullstendig oversikt over alle farlige materialer og materialkomponenter og hvor de er i skipet, forbud mot enkelte farlige stoffer, samt opphuggingsplan, representere noe nytt.

Norge har vært en aktiv pådriver for å få plass et internasjonalt bindende regelverk om sikker og miljømessig opphugging av skip, og det er derfor ønskelig at Norge bidrar til konvensjonens ikrafttredelse ved å tiltre så snart som mulig.

Rederiforbundet har vært involvert i arbeidet med utarbeidelsen av konvensjonen og er positiv til norsk tiltredelse.

Miljøverndepartementet tilrår at konvensjonen tiltres. Utenriksdepartementet slutter seg til dette.

Tilråding

Utenriksdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykke til tiltredelse av den internasjonale Hongkong-konvensjonen om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip av 15. mai 2009.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak om samtykke til tiltredelse av den internasjonale Hongkong-konvensjonen om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip av 15. mai 2009, i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykke til tiltredelse av den internasjonale Hongkong-konvensjonen om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip av 15. mai 2009

I

Stortinget samtykker i tiltredelse av den internasjonale Hongkong-konvensjonen om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip av 15. mai 2009.

Vedlegg 1
Hong Kong International Convention for the Safe and Environmentally Sound Recycling of Ships, 2009

THE PARTIES TO THIS CONVENTION,

NOTING the growing concerns about safety, health, the environment and welfare matters in the ship recycling industry,

RECOGNIZING that recycling of ships contributes to sustainable development and, as such, is the best option for ships that have reached the end of their operating life,

RECALLING resolution A.962(23), adopted by the Assembly of the International Maritime Organization (Guidelines on Ship Recycling); amendments to the Guidelines adopted by resolution A.980(24); Decision VI/24 of the Sixth Meeting of the Conference of the Parties to the Basel Convention on the Control of Transboundary Movements of Hazardous Wastes and their Disposal, which adopted Technical Guidelines for the Environmentally Sound Management of the Full and Partial Dismantling of Ships; and the Guidelines approved by the 289th session of the Governing Body of the International Labour Office (Safety and Health in Shipbreaking: Guidelines for Asian countries and Turkey),

RECALLING ALSO resolution A.981(24), by which the Assembly of the International Maritime Organization requested the Organization’s Marine Environment Protection Committee to develop a legally-binding instrument on ship recycling,

NOTING ALSO the role of the International Labour Organization in protecting the occupational safety and health of workers involved in ship recycling,

NOTING FURTHER the role of the Basel Convention on the Control of Transboundary Movements of Hazardous Wastes and their Disposal in protecting human health and the environment against the adverse effects which may result from such wastes,

MINDFUL of the precautionary approach set out in Principle 15 of the Rio Declaration on Environment and Development and referred to in resolution MEPC.67(37), adopted by the Organization’s Marine Environment Protection Committee on 15 September 1995,

MINDFUL ALSO of the need to promote the substitution of hazardous materials in the construction and maintenance of ships by less hazardous, or preferably, non-hazardous materials, without compromising the ships’ safety, the safety and health of seafarers and the ships’ operational efficiency,

RESOLVED to effectively address, in a legally-binding instrument, the environmental, occupational health and safety risks related to ship recycling, taking into account the particular characteristics of maritime transport and the need to secure the smooth withdrawal of ships that have reached the end of their operating lives,

CONSIDERING that these objectives may best be achieved by the conclusion of an International Convention for the Safe and Environmentally Sound Recycling of Ships,

HAVE AGREED as follows:

Article 1

General obligations

Each Party to this Convention undertakes to give full and complete effect to its provisions in order to prevent, reduce, minimize and, to the extent practicable, eliminate accidents, injuries and other adverse effects on human health and the environment caused by Ship Recycling, and enhance ship safety, protection of human health and the environment throughout a ship’s operating life.

No provision of this Convention shall be interpreted as preventing a Party from taking, individually or jointly, more stringent measures consistent with international law, with respect to the safe and environmentally sound recycling of ships, in order to prevent, reduce or minimize any adverse effects on human health and the environment.

Parties shall endeavour to co-operate for the purpose of effective implementation of, compliance with and enforcement of this Convention.

The Parties undertake to encourage the continued development of technologies and practices which contribute to safe and environmentally sound Ship Recycling.

The Annex to this Convention forms an integral part of it. Unless expressly provided for otherwise, a reference to this Convention constitutes at the same time a reference to its Annex.

Article 2

Definitions

For the purposes of this Convention, unless expressly provided otherwise:

“Convention” means the Hong Kong International Convention for the Safe and Environmentally Sound Recycling of Ships, 2009.

“Administration” means the Government of the State whose flag the ship is entitled to fly, or under whose authority it is operating.

“Competent Authority(ies)” means a governmental authority or authorities designated by a Party as responsible, within specified geographical area(s) or area(s) of expertise, for duties related to Ship Recycling Facilities operating within the jurisdiction of that Party as specified in this Convention.

“Organization” means the International Maritime Organization.

“Secretary-General” means the Secretary-General of the Organization.

“Committee” means the Marine Environment Protection Committee of the Organization.

“Ship” means a vessel of any type whatsoever operating or having operated in the marine environment and includes submersibles, floating craft, floating platforms, self elevating platforms, Floating Storage Units (FSUs), and Floating Production Storage and Offloading Units (FPSOs), including a vessel stripped of equipment or being towed.

“Gross tonnage” means the gross tonnage (GT) calculated in accordance with the tonnage measurement regulations contained in Annex I to the International Convention on Tonnage Measurement of Ships, 1969, or any successor convention.

“Hazardous Material” means any material or substance which is liable to create hazards to human health and/or the environment.

“Ship Recycling” means the activity of complete or partial dismantling of a ship at a Ship Recycling Facility in order to recover components and materials for reprocessing and re-use, whilst taking care of hazardous and other materials, and includes associated operations such as storage and treatment of components and materials on site, but not their further processing or disposal in separate facilities.

“Ship Recycling Facility” means a defined area that is a site, yard or facility used for the recycling of ships.

“Recycling Company” means the owner of the Ship Recycling Facility or any other organization or person who has assumed the responsibility for operation of the Ship Recycling activity from the owner of the Ship Recycling Facility and who on assuming such responsibility has agreed to take over all duties and responsibilities imposed by this Convention.

Article 3

Application

Unless expressly provided otherwise in this Convention, this Convention shall apply to:

ships entitled to fly the flag of a Party or operating under its authority;

Ship Recycling Facilities operating under the jurisdiction of a Party.

This Convention shall not apply to any warships, naval auxiliary, or other ships owned or operated by a Party and used, for the time being, only on government non-commercial service. However, each Party shall ensure, by the adoption of appropriate measures not impairing operations or operational capabilities of such ships owned or operated by it, that such ships act in a manner consistent with this Convention, so far as is reasonable and practicable.

This Convention shall not apply to ships of less than 500 GT or to ships operating throughout their life only in waters subject to the sovereignty or jurisdiction of the State whose flag the ship is entitled to fly. However, each Party shall ensure, by the adoption of appropriate measures, that such ships act in a manner consistent with this Convention, so far as is reasonable and practicable.

With respect to ships entitled to fly the flag of non-Parties to this Convention, Parties shall apply the requirements of this Convention as may be necessary to ensure that no more favourable treatment is given to such ships.

Article 4

Controls related to Ship Recycling

Each Party shall require that ships entitled to fly its flag or operating under its authority comply with the requirements set forth in this Convention and shall take effective measures to ensure such compliance.

Each Party shall require that Ship Recycling Facilities under its jurisdiction comply with the requirements set forth in this Convention and shall take effective measures to ensure such compliance.

Article 5

Survey and certification of ships

Each Party shall ensure that ships flying its flag or operating under its authority and subject to survey and certification are surveyed and certified in accordance with the regulations in the Annex.

Article 6

Authorization of Ship Recycling Facilities

Each Party shall ensure that Ship Recycling Facilities that operate under its jurisdiction and that recycle ships to which this Convention applies, or ships treated similarly pursuant to Article 3.4 of this Convention, are authorized in accordance with the regulations in the Annex.

Article 7

Exchange of information

For the Ship Recycling Facilities authorized by a Party, such Party shall provide to the Organization, if requested, and to those Parties which request it, relevant information, in regard to this Convention, on which its decision for authorization was based. The information shall be exchanged in a swift and timely manner.

Article 8

Inspection of ships

A ship to which this Convention applies may, in any port or offshore terminal of another Party, be subject to inspection by officers duly authorized by that Party for the purpose of determining whether the ship is in compliance with this Convention. Except as provided in paragraph 2, any such inspection is limited to verifying that there is on board either an International Certificate on Inventory of Hazardous Materials or an International Ready for Recycling Certificate, which, if valid, shall be accepted.

Where a ship does not carry a valid certificate or there are clear grounds for believing that:

the condition of the ship or its equipment does not correspond substantially with the particulars of the certificate, and/or Part I of the Inventory of Hazardous Materials; or

there is no procedure implemented on board the ship for the maintenance of Part I of the Inventory of Hazardous Materials;

a detailed inspection may be carried out taking into account guidelines developed by the Organization.

Article 9

Detection of violations

Parties shall co-operate in the detection of violations and the enforcement of the provisions of this Convention.

When there is sufficient evidence that a ship is operating, has operated or is about to operate in violation of any provision in this Convention, a Party holding the evidence may request an investigation of this ship when it enters the ports or offshore terminals under the jurisdiction of another Party. The report of such an investigation shall be sent to the Party requesting it, to the Administration of the ship concerned and to the Organization, so that action may be taken as appropriate.

If the ship is detected to be in violation of this Convention, the Party carrying out the inspection may take steps to warn, detain, dismiss, or exclude the ship from its ports. A Party taking such action shall immediately inform the Administration of the ship concerned and the Organization.

If a request for an investigation is received from any Party, together with sufficient evidence that a Ship Recycling Facility is operating, has operated or is about to operate in violation of any provision of this Convention, a Party should investigate this Ship Recycling Facility operating under its jurisdiction and make a report. The report of any such investigation shall be sent to the Party requesting it, including information on action taken or to be taken, if any, and to the Organization for appropriate action.

Article 10

Violations

Any violation of the requirements of this Convention shall be prohibited by national laws and:

in the case of a ship, sanctions shall be established under the law of the Administration, wherever the violation occurs. If the Administration is informed of such a violation by a Party, it shall investigate the matter and may request the reporting Party to furnish additional evidence of the alleged violation. If the Administration is satisfied that sufficient evidence is available to enable proceedings to be brought in respect of the alleged violation, it shall cause such proceedings to be taken as soon as possible, in accordance with its law. The Administration shall promptly inform the Party that reported the alleged violation, as well as the Organization, of any action taken. If the Administration has not taken any action within one year after receiving the information, it shall inform the Party which reported the alleged violation, and the Organization, of the reasons why no action has been taken;

in the case of a Ship Recycling Facility, sanctions shall be established under the law of the Party having jurisdiction over the Ship Recycling Facility. If the Party is informed of such a violation by another Party, it shall investigate the matter and may request the reporting Party to furnish additional evidence of the alleged violation. If the Party is satisfied that sufficient evidence is available to enable proceedings to be brought in respect of the alleged violation, it shall cause such proceedings to be taken as soon as possible, in accordance with its law. The Party shall promptly inform the Party that reported the alleged violation, as well as the Organization, of any action taken. If the Party has not taken any action within one year after receiving the information, it shall inform the Party which reported the alleged violation, and the Organization, of the reasons why no action has been taken.

Any violation of the requirements of this Convention within the jurisdiction of any Party shall be prohibited and sanctions shall be established under the law of that Party. Whenever such a violation occurs, that Party shall either:

cause proceedings to be taken in accordance with its law; or

furnish to the Administration of the ship such information and evidence as may be in its possession that a violation has occurred.

The sanctions provided for by the laws of a Party pursuant to this Article shall be adequate in severity to discourage violations of this Convention wherever they occur.

Article 11

Undue delay or detention of ships

All possible efforts shall be made to avoid a ship being unduly detained or delayed under Article 8, 9 or 10 of this Convention.

When a ship is unduly detained or delayed under Article 8, 9 or 10 of this Convention, it shall be entitled to compensation for any loss or damage suffered.

Article 12

Communication of information

Each Party shall report to the Organization and the Organization shall disseminate, as appropriate, the following information:

a list of Ship Recycling Facilities authorized in accordance with this Convention and operating under the jurisdiction of that Party;

contact details for the Competent Authority(ies), including a single contact point, for that Party;

a list of the recognized organizations and nominated surveyors which are authorized to act on behalf of that Party in the administration of matters relating to the control of Ship Recycling in accordance with this Convention, and the specific responsibilities and conditions of the authority delegated to the recognized organizations or nominated surveyors;

an annual list of ships flying the flag of that Party to which an International Ready for Recycling Certificate has been issued, including the name of the Recycling Company and location of the Ship Recycling Facility as shown on the certificate;

an annual list of ships recycled within the jurisdiction of that Party;

information concerning violations of this Convention; and

actions taken towards ships and Ship Recycling Facilities under the jurisdiction of that Party.

Article 13

Technical assistance and co-operation

Parties undertake, directly or through the Organization and other international bodies, as appropriate, in respect of the safe and environmentally sound recycling of ships, to provide support for those Parties which request technical assistance:

to train personnel;

to ensure the availability of relevant technology, equipment and facilities;

to initiate joint research and development programmes; and

to undertake other actions aimed at the effective implementation of this Convention and of guidelines developed by the Organization related thereto.

Parties undertake to co-operate actively, subject to their national laws, regulations and policies, in the transfer of management systems and technology in respect of the safe and environmentally sound recycling of ships.

Article 14

Dispute settlement

Parties shall settle any dispute between them concerning the interpretation or application of this Convention by negotiation or any other peaceful means agreed upon by them, which may include enquiry, mediation, conciliation, arbitration, judicial settlement, or resort to regional agencies or arrangements.

Article 15

Relationship with international law and other international agreements

Nothing in this Convention shall prejudice the rights and obligations of any State under the United Nations Convention on the Law of the Sea, 1982, and under the customary international law of the sea.

Nothing in this Convention shall prejudice the rights and obligations of Parties under other relevant and applicable international agreements.

Article 16

Signature, ratification, acceptance, approval and accession

This Convention shall be open for signature by any State at the Headquarters of the Organization from 1 September 2009 to 31 August 2010 and shall thereafter remain open for accession by any State.

States may become Parties to this Convention by:

signature not subject to ratification, acceptance, or approval; or

signature subject to ratification, acceptance, or approval, followed by ratification, acceptance or approval; or

accession.

Ratification, acceptance, approval or accession shall be effected by the deposit of an instrument to that effect with the Secretary-General.

If a State comprises two or more territorial units in which different systems of law are applicable in relation to matters dealt with in this Convention, it may at the time of signature, ratification, acceptance, approval, or accession declare that this Convention shall extend to all its territorial units or only to one or more of them and may modify this declaration by submitting another declaration at any time.

A declaration under paragraph 4 shall be notified to the Secretary-General in writing and shall state expressly the territorial unit or units to which this Convention applies.

A State at the time it expresses its consent to be bound by this Convention shall declare whether it requires explicit or tacit approval of the Ship Recycling Plan before a ship may be recycled in its authorized Ship Recycling Facility(ies). This declaration may be revised thereafter by notification to the Secretary-General. Such revision shall specify the effective date of the revision.

Article 17

Entry into force

This Convention shall enter into force 24 months after the date on which the following conditions are met:

not less than 15 States have either signed it without reservation as to ratification, acceptance or approval, or have deposited the requisite instrument of ratification, acceptance, approval or accession in accordance with Article 16;

the combined merchant fleets of the States mentioned in paragraph 1.1 constitute not less than 40 per cent of the gross tonnage of the world’s merchant shipping; and

the combined maximum annual ship recycling volume of the States mentioned in paragraph 1.1 during the preceding 10 years constitutes not less than 3 per cent of the gross tonnage of the combined merchant shipping of the same States.

For States which have deposited an instrument of ratification, acceptance, approval or accession in respect of this Convention after the requirements for entry into force thereof have been met, but prior to the date of entry into force, the ratification, acceptance, approval or accession shall take effect on the date of entry into force of this Convention, or three months after the date of deposit of the instrument, whichever is the later date.

Any instrument of ratification, acceptance, approval or accession deposited after the date on which this Convention enters into force shall take effect three months after the date of deposit.

After the date on which an amendment to this Convention is deemed to have been accepted under Article 18, any instrument of ratification, acceptance, approval or accession deposited shall apply to the Convention, as amended.

Article 18

Amendments

This Convention may be amended by either of the procedures specified in the following paragraphs.

Amendments after consideration within the Organization:

Any Party may propose an amendment to this Convention. A proposed amendment shall be submitted to the Secretary-General, who shall then circulate it to the Parties and Members of the Organization at least six months prior to its consideration.

An amendment proposed and circulated as above shall be referred to the Committee for consideration. Parties, whether or not Members of the Organization, shall be entitled to participate in the proceedings of the Committee for consideration and adoption of the amendment.

Amendments shall be adopted by a two-thirds majority of the Parties present and voting in the Committee, on condition that at least one-third of the Parties shall be present at the time of voting.

Amendments adopted in accordance with subparagraph 3 shall be communicated by the Secretary-General to the Parties for acceptance.

An amendment shall be deemed to have been accepted in the following circumstances:

5.1 An amendment to an article of this Convention shall be deemed to have been accepted on the date on which two-thirds of the Parties have notified the Secretary-General of their acceptance of it.

5.2 An amendment to the Annex shall be deemed to have been accepted at the end of a period to be determined by the Committee at the time of its adoption, which period shall not be less than ten months after the date of adoption. However, if by that date more than onethird of the Parties notify the Secretary-General that they object to the amendment, it shall be deemed not to have been accepted.

An amendment shall enter into force under the following conditions:

6.1 An amendment to an article of this Convention shall enter into force, for those Parties that have declared that they have accepted it, six months after the date on which it is deemed to have been accepted in accordance with subparagraph .5.1.

6.2 An amendment to the Annex shall enter into force with respect to all Parties six months after the date on which it is deemed to have been accepted, except for any Party that has:

6.2.1 notified its objection to the amendment in accordance with subparagraph .5.2 and that has not withdrawn such objection; or

6.2.2 notified the Secretary-General, prior to the entry into force of such amendment, that the amendment shall enter into force for it only after a subsequent notification of its acceptance.

6.3 A Party that has notified an objection under subparagraph .6.2.1 may subsequently notify the Secretary-General that it accepts the amendment. Such amendment shall enter into force for such Party six months after the date of its notification of acceptance, or the date on which the amendment enters into force, whichever is the later date.

6.4 If a Party that has made a notification referred to in subparagraph .6.2.2 notifies the Secretary-General of its acceptance with respect to an amendment, such amendment shall enter into force for such Party six months after the date of its notification of acceptance, or the date on which the amendment enters into force, whichever is the later date.

Amendment by a Conference:

Upon the request of a Party concurred in by at least one-third of the Parties, the Organization shall convene a Conference of Parties to consider amendments to this Convention.

An amendment adopted by such a Conference by a two-thirds majority of the Parties present and voting shall be communicated by the Secretary-General to all Parties for acceptance.

Unless the Conference decides otherwise, the amendment shall be deemed to have been accepted and shall enter into force in accordance with the procedures specified in paragraphs 2.5 and 2.6 respectively.

Any Party that has declined to accept an amendment to the Annex shall be treated as a non-Party only for the purpose of application of that amendment.

Any notification under this Article shall be made in writing to the Secretary-General.

The Secretary-General shall inform the Parties and Members of the Organization of:

any amendment that enters into force and the date of its entry into force generally and for each Party; and

any notification made under this Article.

Article 19

Denunciation

This Convention may be denounced by any Party at any time after the expiry of two years from the date on which this Convention enters into force for that Party.

Denunciation shall be effected by written notification to the Secretary-General, to take effect one year after receipt or such longer period as may be specified in that notification.

Article 20

Depositary

This Convention shall be deposited with the Secretary-General, who shall transmit certified copies of this Convention to all States which have signed this Convention or acceded thereto.

In addition to the functions specified elsewhere in this Convention, the Secretary-General shall:

inform all States that have signed this Convention, or acceded thereto, of:

1.1 each new signature or deposit of an instrument of ratification, acceptance, approval or accession, together with the date thereof;

1.2 the date of entry into force of this Convention;

1.3 the deposit of any instrument of denunciation from this Convention, together with the date on which it was received and the date on which the denunciation takes effect; and

1.4 other declarations and notifications received pursuant to this Convention; and

as soon as this Convention enters into force, transmit the text thereof to the Secretariat of the United Nations, for registration and publication in accordance with Article 102 of the Charter of the United Nations.

Article 21

Languages

This Convention is established in a single original in the Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish languages, each text being equally authentic.

DONE AT HONG KONG, CHINA, this fifteenth day of May, two thousand and nine.

IN WITNESS WHEREOF the undersigned, being duly authorized by their respective Governments for that purpose, have signed this Convention.

* * *

Annex

Regulations for Safe and Environmentally Sound Recycling of Ships

Chapter 1 – General Provisions

Regulation 1 – Definitions

For the purposes of this Annex:

“Competent person” means a person with suitable qualifications, training, and sufficient knowledge, experience and skill, for the performance of the specific work. Specifically, a Competent person may be a trained worker or a managerial employee capable of recognizing and evaluating occupational hazards, risks, and employee exposure to potentially Hazardous Materials or unsafe conditions in a Ship Recycling Facility, and who is capable of specifying the necessary protection and precautions to be taken to eliminate or reduce those hazards, risks, or exposures. The Competent Authority may define appropriate criteria for the designation of such persons and may determine the duties to be assigned to them.

“Employer” means a natural or legal person that employs one or more workers engaged in Ship Recycling.

“Existing ship” means a ship which is not a new ship.

“New ship” means a ship:

for which the building contract is placed on or after the entry into force of this Convention; or

in the absence of a building contract, the keel of which is laid or which is at a similar stage of construction on or after six months after the entry into force of this Convention; or

the delivery of which is on or after 30 months after the entry into force of this Convention.

“New installation” means the installation of systems, equipment, insulation, or other material on a ship after the date on which this Convention enters into force.

“Safe-for-entry” means a space that meets the following criteria:

the oxygen content of the atmosphere and the concentration of flammable vapours are within safe limits;

any toxic materials in the atmosphere are within permissible concentrations; and

any residues or materials associated with the work authorized by the Competent person will not produce uncontrolled release of toxic materials or an unsafe concentration of flammable vapours under existing atmospheric conditions while maintained as directed.

Safe-for-hot work means a space that meets the following criteria:

a safe, non-explosive condition, including gas-free status, exists for the use of electric arc or gas welding equipment, cutting or burning equipment or other forms of naked flame, as well as heating, grinding, or spark generating operations;

Safe-for-entry requirements of regulation 1.6 are met;

existing atmospheric conditions will not change as a result of the hot work; and

all adjacent spaces have been cleaned, or inerted, or treated sufficiently to prevent the start or spread of fire.

“Shipowner” means the person or persons or company registered as the owner of the ship or, in the absence of registration, the person or persons or company owning the ship or any other organization or person such as the manager, or the bareboat charterer, who has assumed the responsibility for operation of the ship from the owner of the ship. However, in the case of a ship owned by a State and operated by a company which in that State is registered as the ship’s operator, “owner” shall mean such company. This term also includes those who have ownership of the ship for a limited period pending its sale or handing over to a Ship Recycling Facility.

“Site inspection” means an inspection of the Ship Recycling Facility confirming the condition described by the verified documentation.

“Statement of Completion” means a confirmatory statement issued by the Ship Recycling Facility that the Ship Recycling has been completed in accordance with this Convention.

“Tanker” means an oil tanker as defined in MARPOL Annex I or an NLS tanker as defined in MARPOL Annex II.

“Worker” means any person who performs work, either regularly or temporarily, in the context of an employment relationship including contractor personnel.

Regulation 2 – General applicability

Unless expressly provided otherwise, the design, construction, survey, certification, operation and recycling of ships shall be conducted in accordance with the provisions of this Annex.

Regulation 3 – Relationship with other standards, recommendations and guidance

Parties shall take measures to implement the requirements of the regulations of this Annex, taking into account relevant and applicable standards, recommendations and guidance developed by the International Labour Organization and the relevant and applicable technical standards, recommendations and guidance developed under the Basel Convention on the Control of Transboundary Movements of Hazardous Wastes and their Disposal.

Chapter 2 – Requirements For Ships

Part A – Design, construction, operation and maintenance of ships

Regulation 4 – Controls of ships’ Hazardous Materials

In accordance with the requirements specified in Appendix 1 to this Convention each Party:

shall prohibit and/or restrict the installation or use of Hazardous Materials listed in Appendix 1 on ships entitled to fly its flag or operating under its authority; and

shall prohibit and/or restrict the installation or use of such materials on ships, whilst in its ports, shipyards, ship repair yards, or offshore terminals,

and shall take effective measures to ensure that such ships comply with those requirements.

Regulation 5 – Inventory of Hazardous Materials

Each new ship shall have on board an Inventory of Hazardous Materials. The Inventory shall be verified either by the Administration or by any person or organization authorized by it taking into account guidelines, including any threshold values and exemptions contained in those guidelines, developed by the Organization. The Inventory of Hazardous Materials shall be specific to each ship and shall at least:

identify as Part I, Hazardous Materials listed in Appendices 1 and 2 to this Convention and contained in ship’s structure or equipment, their location and approximate quantities; and

clarify that the ship complies with regulation 4.

Existing ships shall comply as far as practicable with paragraph 1 not later than 5 years after the entry into force of this Convention, or before going for recycling if this is earlier, taking into account the guidelines developed by the Organization and the Organization’s Harmonized System of Survey and Certification. The Hazardous Materials listed in Appendix 1, at least, shall be identified when the Inventory is developed. For existing ships a plan shall be prepared describing the visual/sampling check by which the Inventory of Hazardous Materials is developed, taking into account the guidelines developed by the Organization.

Part I of the Inventory of Hazardous Materials shall be properly maintained and updated throughout the operational life of the ship, reflecting new installations containing Hazardous Materials listed in Appendix 2 and relevant changes in ship structure and equipment, taking into account the guidelines developed by the Organization.

Prior to recycling the Inventory shall, in addition to the properly maintained and updated Part I, incorporate Part II for operationally generated wastes and Part III for stores, and be verified either by the Administration or by any person or organization authorized by it, taking into account the guidelines developed by the Organization.

Regulation 6 – Procedure for proposing amendments to Appendices 1 and 2

Any Party may propose an amendment to Appendix 1 and/or Appendix 2 in accordance with this regulation. The proposed amendment shall be considered within the Organization under Article 18 paragraph 2 and this regulation.

When the Organization receives a proposal, it shall also bring the proposal to the attention of the United Nations and its Specialized Agencies, intergovernmental organizations having agreements with the Organization and non-governmental organizations in consultative status with the Organization and shall make it available to them.

The Committee shall establish a technical group in accordance with regulation 7 to review proposals submitted in accordance with paragraph 1 of this regulation.

The technical group shall review the proposal along with any additional data, including decisions adopted by other international bodies regarding their lists of materials or hazardous substances, submitted by any interested entity, and shall evaluate and report to the Committee whether the Hazardous Material in question is likely, in the context of this Convention, to lead to significant adverse effects on human health or the environment such that the amendment of Appendix 1 or Appendix 2 is warranted. In this regard:

The technical group’s review shall include:

1.1 an evaluation of the association between the Hazardous Material in question and the likelihood, in the context of this Convention, that it will lead to significant adverse effects on human health or the environment based on the submitted data or other relevant data brought to the attention of the group;

1.2 an evaluation of the potential risk reduction attributable to the proposed control measures and any other control measures that may be considered by the technical group;

1.3 consideration of available information on the technical feasibility of control measures;

1.4 consideration of available information on other effects arising from the introduction of such control measures relating to:

the environment;

human health and safety including that of seafarers and workers; and

the cost to international shipping and other relevant sectors.

1.5 consideration of the availability of suitable alternatives to the Hazardous Material to be controlled, including a consideration of the potential risks of alternatives;

1.6 consideration of the risks posed by the Hazardous Material during the recycling process; and

1.7 consideration of suitable threshold values and any useful or necessary exemptions.

If the technical group finds that the Hazardous Material in question is likely, in the context of this Convention, to lead to significant adverse effects on human health or the environment, lack of full scientific certainty shall not be used as a reason to prevent the group from proceeding with an evaluation of the proposal.

The technical group’s report shall be in writing and shall take into account each of the evaluations and considerations referred to in subparagraph .1, except that the technical group may decide not to proceed with the evaluations and considerations described in subparagraphs .1.2 to .1.7 if it determines after the evaluation in subparagraph .1.1 that the proposal does not warrant further consideration.

The technical group’s report shall include, inter alia, a recommendation on whether international controls pursuant to this Convention are warranted on the Hazardous Material in question, on the suitability of the specific control measures suggested in the comprehensive proposal, or on other control measures which it believes to be more suitable.

The Committee shall decide whether to approve any proposal to amend Appendix 1 or Appendix 2, and any modifications thereto, if appropriate, taking into account the technical group’s report. Any proposed amendment shall specify the application of the amendment for ships certified in accordance with this Convention before the entry into force of the amendment. If the report finds that the Hazardous Material in question is likely, in the context of this Convention, to lead to significant adverse effects on human health or the environment, lack of full scientific certainty shall not be used as a reason to prevent a decision from being taken to list a Hazardous Material in Appendix 1 or Appendix 2. A decision not to approve the proposal shall not preclude future submission of a new proposal with respect to a particular Hazardous Material if new information comes to light.

Regulation 7 – Technical Groups

The Committee may establish one or more technical groups pursuant to regulation 6 as needed. The technical group may comprise representatives of the Parties, Members of the Organization, the United Nations and its Specialized Agencies, intergovernmental organizations having agreements with the Organization, and non-governmental organizations in consultative status with the Organization, which should preferably include representatives of institutions and laboratories with expertise in environmental fate and effects of substances, toxicological effects, marine biology, human health, economic analysis, risk management, shipbuilding, international shipping, occupational health and safety or other fields of expertise necessary to objectively review the technical merits of a proposal.

The Committee shall decide on the terms of reference, organization, participation and operation of the technical groups. Such terms shall provide for protection of any confidential information that may be submitted. Technical groups may hold such meetings as required, but shall endeavour to conduct their work through written or electronic correspondence or other media as appropriate.

Only the representatives of Parties may participate in formulating any recommendation to the Committee pursuant to regulation 6. A technical group shall endeavour to achieve unanimity among the representatives of the Parties. If unanimity is not possible, the technical group shall communicate any minority views of such representatives.

Part B – Preparation for Ship Recycling

Regulation 8 – General requirements

Ships destined to be recycled shall:

only be recycled at Ship Recycling Facilities that are:

authorized in accordance with this Convention; and

fully authorized to undertake all the ship recycling which the Ship Recycling Plan specifies to be conducted by the identified Ship Recycling Facility(ies);

conduct operations in the period prior to entering the Ship Recycling Facility in order to minimize the amount of cargo residues, remaining fuel oil, and wastes remaining on board;

in the case of a tanker, arrive at the Ship Recycling Facility with cargo tanks and pump room(s) in a condition that is ready for certification as Safe-for-entry, or Safe-for-hot work, or both, according to national laws, regulations and policies of the Party under whose jurisdiction the Ship Recycling Facility operates;

provide to the Ship Recycling Facility all available information relating to the ship for the development of the Ship Recycling Plan required by regulation 9;

complete the Inventory required by regulation 5; and

be certified as ready for recycling by the Administration or organization recognized by it, prior to any recycling activity taking place.

Regulation 9 – Ship Recycling Plan

A ship-specific Ship Recycling Plan shall be developed by the Ship Recycling Facility(ies) prior to any recycling of a ship, taking into account the guidelines developed by the Organization. The Ship Recycling Plan shall:

be developed taking into account information provided by the shipowner;

be developed in the language accepted by the Party authorizing the Ship Recycling Facility, and if the language used is not English, French or Spanish, the Ship Recycling Plan shall be translated into one of these languages, except where the Administration is satisfied that this is not necessary;

include information concerning inter alia, the establishment, maintenance, and monitoring of Safe-for-entry and Safe-for-hot work conditions and how the type and amount of materials including those identified in the Inventory of Hazardous Materials will be managed;

in accordance with the declaration deposited pursuant to Article 16.6, be either explicitly or tacitly approved by the Competent Authority authorizing the Ship Recycling Facility. The Competent Authority shall send written acknowledgement of receipt of the Ship Recycling Plan to the Ship Recycling Facility, Ship Owner and Administration within three (3) working days of its receipt in accordance with regulation 24. Thereafter:

where a Party requires explicit approval of the Ship Recycling Plan, the Competent Authority shall send written notification of its decision to approve or deny the Ship Recycling Plan to the Ship Recycling Facility, Ship Owner and Administration; and

where a Party requires tacit approval of the Ship Recycling Plan, the acknowledgment of receipt shall specify the end date of a 14-day review period. The Competent Authority shall notify any written objection to the Ship Recycling Plan to the Ship Recycling Facility, Ship Owner and Administration within this 14-day review period. Where no such written objection has been notified, the Ship Recycling Plan shall be deemed to be approved.

once approved in accordance with paragraph .4, be made available for inspection by the Administration, or any nominated surveyors or organization recognized by it; and

where more than one Ship Recycling Facility is used, identify the Ship Recycling Facilities to be used and specify the recycling activities and the order in which they occur at each authorized Ship Recycling Facility.

Part C – Surveys and certification

Regulation 10 – Surveys

Ships to which this Convention applies shall be subject to the surveys specified below:

an initial survey before the ship is put in service, or before the International Certificate on Inventory of Hazardous Materials is issued. This survey shall verify that Part I of the Inventory required by regulation 5 is in accordance with the requirements of this Convention;

a renewal survey at intervals specified by the Administration, but not exceeding five years. This survey shall verify that Part I of the Inventory of Hazardous Materials required by regulation 5 complies with the requirements of this Convention;

an additional survey, either general or partial, according to the circumstances, may be made at the request of the shipowner after a change, replacement, or significant repair of the structure, equipment, systems, fittings, arrangements and material. The survey shall be such as to ensure that any such change, replacement, or significant repair has been made in the way that the ship continues to comply with the requirements of this Convention, and that Part I of the Inventory is amended as necessary; and

a final survey prior to the ship being taken out of service and before the recycling of the ship has started. This survey shall verify:

that the Inventory of Hazardous Materials as required by regulation 5.4 is in accordance with the requirements of this Convention taking into account the guidelines developed by the Organization;

that the Ship Recycling Plan, as required by regulation 9, properly reflects the information contained in the Inventory of Hazardous Materials as required by regulation 5.4 and contains information concerning the establishment, maintenance and monitoring of Safe-for-entry and Safefor-hot work conditions; and

that the Ship Recycling Facility(ies) where the ship is to be recycled holds a valid authorization in accordance with this Convention.

Surveys of ships for the purpose of enforcement of the provisions of this Convention shall be carried out by officers of the Administration, taking into account the guidelines developed by the Organization. The Administration may, however, entrust the surveys either to surveyors nominated for the purpose or to organizations recognized by it.

An Administration nominating surveyors or recognizing organizations to conduct surveys, as described in paragraph 2 shall, as a minimum, empower such nominated surveyors or recognized organizations to:

require a ship that they survey to comply with the provisions of this Convention; and

carry out surveys and inspections if requested by the appropriate authorities of a port State that is a Party.

In every case, the Administration concerned shall be responsible to ensure the completeness and efficiency of the survey and shall undertake to ensure the necessary arrangements to satisfy this obligation.

The initial and renewal surveys should be harmonized with the surveys required by other applicable statutory instruments of the Organization.

Regulation 11 – Issuance and endorsement of certificates

An International Certificate on Inventory of Hazardous Materials shall be issued either by the Administration or by any person or organization authorized by it after successful completion of an initial or renewal survey conducted in accordance with regulation 10, to any ships to which regulation 10 applies, except for existing ships for which both an initial survey and a final survey are conducted at the same time, taking into account the guidelines developed by the Organization.

The International Certificate on Inventory of Hazardous Materials issued under paragraph 1, at the request of the shipowner, shall be endorsed either by the Administration or by any person or organization authorized by it after successful completion of an additional survey conducted in accordance with regulation 10.

Notwithstanding regulation 14.2 and the requirements of regulation 10.1.2, when the renewal survey is completed within three months before the expiry date of the existing certificate, the new certificate shall be valid from the date of completion of the renewal survey to a date not exceeding five years from the date of expiry of the existing certificate.

when the renewal survey is completed after the expiry date of the existing certificate, the new certificate shall be valid from the date of completion of the renewal survey to a date not exceeding five years from the date of expiry of the existing certificate.

when the renewal survey is completed more than three months before the expiry date of the existing certificate, the new certificate shall be valid from the date of completion of the renewal survey to a date not exceeding five years from the date of completion of the renewal survey.

If a certificate is issued for a period of less than five years, the Administration may extend the validity of the certificate beyond the expiry date to the maximum period specified in regulation 10.1.2.

If a renewal survey has been completed and a new certificate cannot be issued or placed on board the ship before the expiry date of the existing certificate, the person or organization authorized by the Administration may endorse the existing certificate and such a certificate shall be accepted as valid for a further period which shall not exceed five months from the expiry date.

If a ship at the time when a certificate expires is not in a port in which it is to be surveyed, the Administration may extend the period of validity of the certificate but this extension shall be granted only for the purpose of allowing the ship to complete its voyage to the port in which it is to be surveyed and then only in cases where it appears proper and reasonable to do so. No certificate shall be extended for a period longer than three months, and a ship to which an extension is granted shall not, on its arrival in the port in which it is to be surveyed, be entitled by virtue of such extension to leave that port without having a new certificate. When the renewal survey is completed, the new certificate shall be valid to a date not exceeding five years from the date of expiry of the existing certificate before the extension was granted.

A certificate issued to a ship engaged on short voyages which has not been extended under the foregoing provisions of this regulation may be extended by the Administration for a period of grace of up to one month from the date of expiry stated on it. When the renewal survey is completed, the new certificate shall be valid to a date not exceeding five years from the date of expiry of the existing certificate before the extension was granted.

In special circumstances, as determined by the Administration, a new certificate need not be dated from the date of expiry of the existing certificate as required by paragraph 4, 8 or 9 of this regulation. In these special circumstances, the new certificate shall be valid to a date not exceeding five years from the date of completion of the renewal survey.

An International Ready for Recycling Certificate shall be issued either by the Administration or by any person or organization authorized by it, after successful completion of a final survey in accordance with the provisions of regulation 10, to any ships to which regulation 10 applies, taking into account the authorization of the Ship Recycling Facility and the guidelines developed by the Organization.

A certificate issued under the authority of a Party shall be accepted by the other Parties and regarded for all purposes covered by this Convention as having the same validity as a certificate issued by them. Certificates shall be issued or endorsed either by the Administration or by any person or organization duly authorized by it. In every case, the Administration assumes full responsibility for the certificate.

Regulation 12 – Issuance or endorsement of a certificate by another Party

At the request of the Administration, another Party may cause a ship to be surveyed and, if satisfied that the provisions of this Convention are complied with, shall issue or authorize the issuance of a certificate to the ship, and where appropriate, endorse or authorize the endorsement of that certificate on the ship, in accordance with this Annex.

A copy of the certificate and a copy of the survey report shall be transmitted as soon as possible to the requesting Administration.

A certificate so issued shall contain a statement to the effect that it has been issued at the request of the Administration and it shall have the same force and receive the same recognition as a certificate issued by the Administration.

No certificate shall be issued to a ship entitled to fly the flag of a State which is not a Party.

Regulation 13 – Form of the certificates

The certificates shall be drawn up in an official language of the issuing Party, in the form set forth in Appendices 3 and 4. If the language used is not English, French or Spanish, the text shall include a translation into one of these languages. The Administration may, however, issue the International Certificate on Inventory of Hazardous Materials drawn up only in an official language of the issuing Party to ships not engaged in voyages to ports or offshore terminals under the jurisdiction of other Parties to this Convention and the International Ready for Recycling Certificate drawn up only in an official language of the issuing Party to ships recycled in Ship Recycling Facilities under the jurisdiction of the issuing Party.

Regulation 14 – Duration and validity of the certificates

An International Certificate on Inventory of Hazardous Materials issued under regulation 11 or 12 shall cease to be valid in any of the following cases:

if the condition of the ship does not correspond substantially with the particulars of the certificate, including where Part I of the Inventory of Hazardous Materials is not properly maintained and updated, reflecting changes in ship structure and equipment, in accordance with the guidelines developed by the Organization;

upon transfer of the ship to the flag of another State. A new certificate shall only be issued when the Party issuing the new certificate is fully satisfied that the ship is in compliance with the requirements of regulation 10. In the case of a transfer between Parties, if requested within three months after the transfer has taken place, the Party whose flag the ship was formerly entitled to fly shall, as soon as possible, transmit to the Administration copies of the certificates carried by the ship before the transfer and, if available, copies of the relevant survey reports;

if the renewal survey is not completed within the periods specified under regulations 10.1 and 11; or

if the certificate is not endorsed in accordance with regulation 11 or 12.

An International Certificate on Inventory of Hazardous Materials shall be issued for a period specified by the Administration, which shall not exceed five years.

An International Ready for Recycling Certificate shall be issued for a period specified by the Administration that shall not exceed three months.

An International Ready for Recycling Certificate issued under regulation 11 or 12 shall cease to be valid if the condition of the ship does not correspond substantially with the particulars of the certificate.

The International Ready for Recycling Certificate may be extended by the Administration or by any person or organization authorized by it for a single point to point voyage to the Ship Recycling Facility.

Chapter 3 – Requirements for Ship Recycling Facilities

Regulation 15 – Controls on Ship Recycling Facilities

Each Party shall establish legislation, regulations, and standards that are necessary to ensure that Ship Recycling Facilities are designed, constructed, and operated in a safe and environmentally sound manner in accordance with the regulations of this Convention.

Each Party shall establish a mechanism for authorizing Ship Recycling Facilities with appropriate conditions to ensure that such Ship Recycling Facilities meet the requirements of this Convention.

Each Party shall establish a mechanism for ensuring that Ship Recycling Facilities comply with the requirements of this chapter including the establishment and effective use of inspection, monitoring and enforcement provisions, including powers of entry and sampling. Such a mechanism may include an audit scheme to be carried out by the Competent Authority(ies) or an organization recognized by the Party, taking into account guidelines developed by the Organization, and the results of these audits should be communicated to the Organization.

Each Party shall designate one or more Competent Authorities and the single contact point to be used by the Organization, Parties to this Convention and other interested entities, for matters related to Ship Recycling Facilities operating within the jurisdiction of that Party.

Regulation 16 – Authorization of Ship Recycling Facilities

Ship Recycling Facilities which recycle ships to which this Convention applies, or ships treated similarly pursuant to Article 3.4, shall be authorized by a Party taking into account the guidelines developed by the Organization.

The authorization shall be carried out by the Competent Authority(ies) and shall include verification of documentation required by this Convention and a site inspection. The Competent Authority(ies) may however entrust the authorization of Ship Recycling Facilities to organizations recognized by it.

The Party shall notify the Organization of the specific responsibilities and conditions of the authority delegated to the recognized organizations, for circulation to Parties. In every case, the Competent Authority(ies) retains full responsibility for the authorization issued.

The authorization shall be drawn up in the form set forth in Appendix 5. If the language used is not English, French or Spanish, the text shall include a translation into one of these languages.

The authorization shall be valid for a period specified by the Party but not exceeding five years. The Party shall identify the terms for which the authorization will be issued, withdrawn, suspended, amended and renewed, and communicate these terms to the Ship Recycling Facilities. If a Ship Recycling Facility refuses inspection by the Competent Authority(ies) or the recognized organization operating on its/their behalf, the authorization shall be suspended or withdrawn.

If incidents or actions taken at the Ship Recycling Facility have the effect that the conditions for the authorization are no longer fulfilled, the Ship Recycling Facility shall inform the Competent Authority(ies). The Competent Authority(ies) may accordingly decide to suspend or withdraw the authorization, or require corrective actions by the Ship Recycling Facility.

Regulation 17 – General requirements

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall establish management systems, procedures and techniques which do not pose health risks to the workers concerned or to the population in the vicinity of the Ship Recycling Facility and which will prevent, reduce, minimize and to the extent practicable eliminate adverse effects on the environment caused by Ship Recycling, taking into account guidelines developed by the Organization.

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall, for ships to which this Convention applies, or ships treated similarly pursuant to Article 3.4:

only accept ships that:

comply with this Convention; or

meet the requirements of this Convention;

only accept ships which they are authorized to recycle; and

have the documentation of its authorization available if such documentation is requested by a shipowner that is considering recycling a ship at that Ship Recycling Facility.

Regulation 18 – Ship Recycling Facility Plan

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall prepare a Ship Recycling Facility Plan. The Plan shall be adopted by the board or the appropriate governing body of the Recycling Company, and shall include:

a policy ensuring workers’ safety and the protection of human health and the environment, including the establishment of objectives that lead to the minimization and elimination to the extent practicable of the adverse effects on human health and the environment caused by Ship Recycling;

a system for ensuring implementation of the requirements set out in this Convention, the achievement of the goals set out in the policy of the Recycling Company, and the continuous improvement of the procedures and standards used in the Ship Recycling operations;

identification of roles and responsibilitilies for employers and workers when conducting Ship Recycling operations;

a programme for providing appropriate information and training of workers for the safe and environmentally sound operation of the Ship Recycling Facility;

an emergency preparedness and response plan;

a system for monitoring the performance of Ship Recycling;

a record-keeping system showing how Ship Recycling is carried out;

a system for reporting discharges, emissions, incidents and accidents causing damage, or with the potential of causing damage, to workers’ safety, human health and the environment; and

a system for reporting occupational diseases, accidents, injuries and other adverse effects on workers’ safety and human health,

taking into account guidelines developed by the Organization.

Regulation 19 – Prevention of adverse effects to human health and the environment

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall establish and utilize procedures to:

prevent explosions, fires, and other unsafe conditions by ensuring that Safeforhot work conditions and procedures are established, maintained and monitored throughout Ship Recycling;

prevent harm from dangerous atmospheres and other unsafe conditions by ensuring that Safe-for-entry conditions and procedures are established, maintained, and monitored in ship spaces, including confined spaces and enclosed spaces, throughout Ship Recycling;

prevent other accidents, occupational diseases and injuries or other adverse effects on human health and the environment; and

prevent spills or emissions throughout Ship Recycling which may cause harm to human health and/or the environment,

taking into account guidelines developed by the Organization.

Regulation 20 – Safe and environmentally sound management of Hazardous Materials

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall ensure safe and environmentally sound removal of any Hazardous Material contained in a ship certified in accordance with regulation 11 or 12. The person(s) in charge of the recycling operations and the workers shall be familiar with the requirements of this Convention relevant to their tasks and, in particular, actively use the Inventory of Hazardous Materials and the Ship Recycling Plan, prior to and during the removal of Hazardous Materials.

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall ensure that all Hazardous Materials detailed in the Inventory are identified, labelled, packaged and removed to the maximum extent possible prior to cutting by properly trained and equiped workers, taking into account the guidelines developed by the Organization, in particular:

hazardous liquids, residues and sediments;

substances or objects containing heavy metals such as lead, mercury, cadmium and hexavalent chromium;

paints and coatings that are highly flammable and/or lead to toxic releases;

asbestos and materials containing asbestos;

PCB and materials containing PCBs, ensuring that heat inducing equipment is avoided during such operations;

CFCs and halons; and

other Hazardous Materials not listed above and that are not a part of the ship structure.

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall provide for and ensure safe and environmentally sound management of all Hazardous Materials and wastes removed from the ship recycled at that Ship Recycling Facility. Waste management and disposal sites shall be identified to provide for the further safe and environmentally sound management of materials.

All wastes generated from the recycling activity shall be kept separate from recyclable materials and equipment, labelled, stored in appropriate conditions that do not pose a risk to the workers, human health or the environment and only transferred to a waste management facility authorized to deal with their treatment and disposal in a safe and environmentally sound manner.

Regulation 21 – Emergency preparedness and response

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall establish and maintain an emergency preparedness and response plan. The plan shall be made having regard to the location and environment of the Ship Recycling Facility, and shall take into account the size and nature of activities associated with each Ship Recycling operation. The plan shall furthermore:

ensure that the necessary equipment and procedures to be followed in the case of an emergency are in place, and that drills are conducted on a regular basis;

ensure that the necessary information, internal communication and coordination are provided to protect all people and the environment in the event of an emergency at the Ship Recycling Facility;

provide for communication with, and information to, the relevant Competent Authority(ies), the neighbourhood and emergency response services;

provide for first-aid and medical assistance, fire-fighting and evacuation of all people at the Ship Recycling Facility, pollution prevention; and

provide for relevant information and training to all workers of the Ship Recycling Facility, at all levels and according to their competence, including regular exercises in emergency prevention, preparedness and response procedures.

Regulation 22 – Worker safety and training

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall provide for worker safety by measures including:

ensuring the availability, maintenance and use of personal protective equipment and clothing needed for all Ship Recycling operations;

ensuring that training programmes are provided to enable workers to safely undertake all Ship Recycling operations they are tasked to do; and

ensuring that all workers at the Ship Recycling Facility have been provided with appropriate training and familiarization prior to performing any Ship Recycling operation.

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall provide and ensure the use of personal protective equipment for operations requiring such use, including:

head protection;

face and eye protection;

hand and foot protection;

respiratory protective equipment;

hearing protection;

protectors against radioactive contamination;

protection from falls; and

appropriate clothing.

Ship Recycling Facilities authorized by a Party may co-operate in providing for training of workers. Taking into account the guidelines developed by the Organization, the training programmes set forth in paragraph 1.2 of this regulation shall:

cover all workers including contractor personnel and employees in the Ship Recycling Facility;

be conducted by Competent persons;

provide for initial and refresher training at appropriate intervals;

include participants’ evaluation of their comprehension and retention of the training;

be reviewed periodically and modified as necessary; and

be documented.

Regulation 23 – Reporting on incidents, accidents, occupational diseases and chronic effects

Ship Recycling Facilities authorized by a Party shall report to the Competent Authority(ies) any incident, accident, occupational diseases, or chronic effects causing, or with the potential of causing, risks to workers safety, human health and the environment.

Reports shall contain a description of the incident, accident, occupational disease, or chronic effect, its cause, the response action taken and the consequences and corrective actions to be taken.

Chapter 4 – Reporting Requirements

Regulation 24 – Initial notification and reporting requirements

A shipowner shall notify the Administration in due time and in writing of the intention to recycle a ship in order to enable the Administration to prepare for the survey and certification required by this Convention.

A Ship Recycling Facility when preparing to receive a ship for recycling shall notify in due time and in writing its Competent Authority(ies) of the intent. The notification shall include at least the following ship details:

name of the State whose flag the ship is entitled to fly;

date on which the ship was registered with that State;

ship’s identification number (IMO number);

hull number on new-building delivery;

name and type of the ship;

port at which the ship is registered;

name and address of the Shipowner as well as the IMO registered owner identification number;

name and address of the company as well as the IMO company identification number;

name of all classification society(ies) with which the ship is classed;

ship’s main particulars (Length overall (LOA), Breadth (Moulded), Depth (Moulded), Lightweight, Gross and Net tonnage, and engine type and rating);

Inventory of Hazardous Materials; and

draft ship recycling plan for approval pursuant to regulation 9.

When the ship destined to be recycled has acquired the International Ready for Recycling Certificate, the Ship Recycling Facility shall report to its Competent Authority(ies) the planned start of the Ship Recycling. The report shall be in accordance with the reporting format in Appendix 6, and shall at least include a copy of the International Ready for Recycling Certificate. Recycling of the ship shall not start prior to the submission of the report.

Regulation 25 – Reporting upon completion

When the partial or complete recycling of a ship is completed in accordance with the requirements of this Convention, a Statement of Completion shall be issued by the Ship Recycling Facility and reported to its Competent Authority(ies). This report must be compiled as shown in appendix 7. The Competent Authority(ies) shall send a copy of the Statement to the Administration which issued the International Ready for Recycling Certificate for the ship. The Statement shall be issued within 14 days of the date of partial or completed Ship Recycling in accordance with the Ship Recycling Plan and shall include a report on incidents and accidents damaging human health and/or the environment, if any.

Den internasjonale Hongkong-konvensjonen om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip 2009

PARTENE I DENNE KONVENSJON,

SOM MERKER SEG den økende uroen vedrørende sikkerhets-, helse-, miljø- og velferdsspørsmål i skipsgjenvinningsindustrien,

SOM ERKJENNER at gjenvinning av skip bidrar til bærekraftig utvikling og dermed er det beste alternativet for skip som har nådd slutten av sin driftslevetid,

SOM MINNER OM resolusjon A.962(23), vedtatt av forsamlingen i Den internasjonale skipsfartsorganisasjon (Retningslinjer for skipsgjenvinning); endringer i retningslinjene vedtatt ved resolusjon A.980(24); vedtak VI/24 fra det sjette møtet mellom partene i Basel-konvensjonen om kontroll med grensekryssende transport av farlig avfall og dets disponering, der det ble vedtatt tekniske retningslinjer for miljømessig forsvarlig håndtering av fullstendig og delvis demontering av skip; og retningslinjene som ble vedtatt under den 289. sesjonen i Det internasjonale arbeidsbyrås styringsorgan (Sikkerhet og helse ved skipsopphogging: retningslinjer for asiatiske land og Tyrkia),

SOM OGSÅ MINNER OM resolusjon A.981(24), der forsamlingen i Den internasjonale skipsfartsorganisasjon anmodet organisasjonens komité for vern av det marine miljø om å utarbeide et juridisk bindende dokument om skipsgjenvinning,

SOM OGSÅ MERKER SEG Den internasjonale arbeidsorganisasjons rolle innen arbeidervern og yrkeshelse for arbeidere i skipsgjenvinningsindustrien,

SOM VIDERE MERKER SEG den rollen Basel-konvensjonen om grensekryssende transport av farlig avfall og dets disponering spiller med hensyn til å verne menneskehelsen og miljøet mot skadevirkningene som slikt avfall kan medføre,

SOM ER OPPMERKSOMME PÅ føre-var-tilnærmingen som er nedfelt i prinsipp 15 i Rio-erklæringen om miljø og utvikling, og som det henvises til i resolusjon MEPC.67(37), som ble vedtatt av organisasjonens komité for vern av det marine miljø den 15. september 1995,

SOM OGSÅ ER OPPMERKSOMME PÅ behovet for å oppmuntre til overgang fra farlige stoffer til mindre farlige og helst ufarlige stoffer ved bygging og vedlikehold av skip, uten at det skal gå ut over skipets sikkerhet, de sjøfarendes sikkerhet og helse eller skipets driftseffektivitet,

SOM ER FAST BESTEMT PÅ effektivt å ta hånd om de miljø-, yrkeshelse- og sikkerhetsrelaterte risikoene ved skipsgjenvinning gjennom et juridisk bindende dokument, idet det tas hensyn til skipsfartens egenart og behovet for å sikre at skip enkelt kan tas ut av tjeneste når de har nådd slutten av sin driftslevetid,

SOM MENER at disse målsetningene best kan nås ved at det undertegnes en internasjonal konvensjon om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip,

ER BLITT ENIGE om følgende:

Artikkel 1

Alminnelige forpliktelser

Hver part i denne konvensjon forplikter seg til helt og fullt å sette dens bestemmelser ut i livet for å forebygge, redusere, minimalisere og i størst mulig grad eliminere ulykker, personskader og andre skadevirkninger på menneskehelsen og miljøet som gjenvinning av skip medfører, og å oppnå økt skipssikkerhet og bedret vern av menneskehelsen og miljøet i hele skipets driftslevetid.

Ingen bestemmelse i denne konvensjon skal utlegges for å være til hinder for at en part, individuelt eller kollektivt, kan sette i verk strengere tiltak i pakt med folkeretten med hensyn til sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip for å forebygge, redusere eller minimalisere enhver skadevirkning på menneskehelsen og miljøet.

Partene skal søke å samarbeide om å oppnå effektiv gjennomføring, etterlevelse og håndhevelse av denne konvensjon.

Partene forplikter seg til å stimulere til fortsatt utvikling av teknologi og praksis som bidrar til sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip.

Vedlegget til denne konvensjon utgjør en integrert del av konvensjonen. Når ikke annet uttrykkelig er sagt, er en henvisning til denne konvensjon samtidig en henvisning til vedlegget.

Artikkel 2

Definisjoner

Med mindre annet er uttrykkelig bestemt, gjelder følgende i denne konvensjon:

«Konvensjon» betyr Den internasjonale Hongkong-konvensjonen om sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip 2009.

«Administrasjon» betyr regjeringen i staten hvis flagg skipet har rett til å føre, eller under hvis myndighet det opererer.

«Kompetent(e) myndighet(er)» betyr den eller de offentlige myndighet(er) en part har utpekt som ansvarlig(e) på ett eller flere angitte geografiske områder eller fagområder i saker vedrørende skipsgjenvinningsanlegg som driver virksomhet innenfor vedkommende parts jurisdiksjon som angitt i denne konvensjon.

«Organisasjon» betyr Den internasjonale skipsfartsorganisasjon.

«Generalsekretær» betyr organisasjonens generalsekretær.

«Komité» betyr organisasjonens komité for vern av det marine miljø.

«Skip» betyr enhver type fartøy som opererer eller har operert i det marine miljø, og omfatter neddykkbare fartøyer, flytende fartøyer, flytende plattformer, selvhevende plattformer, flytende lagringsenheter (FSU) og flytende produksjons-, lagrings- og losseenheter (FPSO), herunder fartøy som er ribbet for utstyr eller er under slep.

«Bruttotonnasje» betyr bruttotonnasjen (BT) beregnet i samsvar med bestemmelsene om tonnasjemåling i vedlegg I til Internasjonal konvensjon om tonnasjemåling av skip, 1969, eller en eventuell etterfølgerkonvensjon.

«Farlig stoff» betyr ethvert materiale eller stoff som kan antas å være til fare for menneskehelsen og/eller miljøet.

«Skipsgjenvinning» betyr fullstendig eller delvis demontering av et skip ved et skipsgjenvinningsanlegg for å kunne gjenvinne og gjenbruke komponenter og materialer, idet det tas hensyn til farlige og andre stoffer, og omfatter tilknyttede operasjoner som lagring og behandling av komponenter og materialer på stedet, men ikke videreforedling eller disponering av disse i egne anlegg.

«Skipsgjenvinningsanlegg» betyr et definert område som er en lokalitet, et verft eller et anlegg som brukes til gjenvinning av skip.

«Gjenvinningsfirma» betyr eieren av skipsgjenvinningsanlegget eller enhver annen organisasjon eller person som har overtatt ansvaret for driften av skipsgjenvinningsanlegget fra eieren av skipsgjenvinningsanlegget, og som ved ansvarsovertakelsen har påtatt seg alle plikter og oppgaver som følger av denne konvensjon.

Artikkel 3

Virkeområde

Med mindre annet uttrykkelig er bestemt i denne konvensjon, gjelder denne konvensjon for:

skip med rett til å føre en parts flagg eller operere under dens myndighet;

skipsgjenvinningsanlegg som driver virksomhet under en parts jurisdiksjon.

Denne konvensjon gjelder ikke for krigsskip, hjelpefartøyer i marinen eller andre skip som eies eller drives av en part, og som for øyeblikket utelukkende er i statlig, ikke kommersiell tjeneste. Hver part skal imidlertid, ved å vedta passende tiltak som ikke innskrenker driften eller driftskapasisteten til slike skip som den eier eller driver, sikre at slike skip opptrer på en måte som er i pakt med denne konvensjon, i den grad det er rimelig og gjørlig.

Denne konvensjon gjelder ikke for skip under 500 BT eller skip som i hele sin levetid utelukkende opererer i farvann som staten hvis flagg skipet har rett til å føre, har suverenitet eller jurisdiksjon over. Hver part skal imidlertid, ved å vedta passende tiltak, sikre at slike skip opptrer i pakt med denne konvensjon, i den grad det er rimelig og gjørlig.

Overfor skip som har rett til å føre flagget til en stat som ikke er part i denne konvensjon, skal partene anvende kravene i denne konvensjon slik det måtte være nødvendig for å sikre at slike skip ikke favoriseres.

Artikkel 4

Reguleringer angående skipsgjenvinning

Hver part skal kreve at skip som har rett til å føre dens flagg eller opererer under dens myndighet, oppfyller kravene i denne konvensjon, og skal treffe effektive tiltak for å sikre slik oppfyllelse.

Hver part skal kreve at skipsgjenvinningsanlegg under dens jurisdiksjon oppfyller kravene i denne konvensjon, og skal treffe effektive tiltak for å sikre slik oppfyllelse.

Artikkel 5

Besiktigelse og sertifisering av skip

Hver part skal sikre at skip som fører dens flagg eller opererer under dens myndighet, og som er besiktigelses- og sertifiseringspliktige, blir besiktiget og sertifisert i samsvar med bestemmelsene i vedlegget.

Artikkel 6

Autorisering av skipsgjenvinningsanlegg

Hver part skal se til at skipsgjenvinningsanlegg som driver virksomhet under dens jurisdikskjon og gjenvinner skip som denne konvensjon gjelder for, eller skip som behandles tilsvarende i henhold til artikkel 3.4 i denne konvensjon, er autorisert i samsvar med bestemmelsene i vedlegget.

Artikkel 7

Utveksling av informasjon

For skipsgjenvinningsanlegg som en part har autorisert, skal vedkommende part forelegge for organisasjonen, dersom det anmodes om det, og for de parter som anmoder om det, relevante opplysninger i forbindelse med denne konvensjon som har vært med og dannet grunnlaget for dens autorisasjonsbeslutning. Informasjonen skal utveksles raskt og rettidig.

Artikkel 8

Inspeksjon av skip

Et skip som denne konvensjon gjelder for, kan i enhver havn eller offshoreterminal tilhørende en annen part underkastes inspeksjon ved tjenestemenn med behørig fullmakt fra vedkommende part med sikte på å fastslå om skipet oppfyller konvensjonen. Med de unntak som er nevnt i nr. 2, skal slike inspeksjoner bare tjene til å fastslå at det om bord foreligger enten Internasjonalt sertifikat om farlige stoffer om bord eller Internasjonalt sertifikat for gjenvinningsklart skip, som skal godtas dersom det er gyldig.

Dersom et skip ikke fører gyldig sertifikat, eller det foreligger klare grunner til å tro at:

skipet eller dets utrustning ikke er i en stand som i det alt vesentlige samsvarer med detaljene i sertifikatet og/eller del I av Fortegnelse over farlige stoffer, eller

det ikke er iverksatt noen prosedyre om bord for vedlikehold av del I av Fortegnelse over farlige stoffer,

kan en inngående inspeksjon gjennomføres idet det tas hensyn til retningslinjer utarbeidet av organisasjonen.

Artikkel 9

Avdekking av overtredelser

Partene skal samarbeide om å avdekke overtredelser og å håndheve bestemmelsene i denne konvensjon.

Når det foreligger tilstrekkelige bevis på at et skip opererer, har operert eller er i ferd med å operere i strid med en bestemmelse i denne konvensjon, kan en part som sitter inne med slike bevis, anmode om at skipet blir etterforsket når det anløper havner eller offshoreterminaler under en annen parts jurisdiksjon. Etterforskningsrapporten skal sendes til parten som har anmodet om etterforskning, til vedkommende skips administrasjon og til organisasjonen, slik at nødvendige tiltak kan iverksettes.

Dersom det avdekkes at skipet har overtrådt denne konvensjon, kan parten som utfører inspeksjonen, treffe tiltak for å advare, holde tilbake, bortvise eller utestenge skipet fra sine havner. En part som treffer slike tiltak, skal straks informere vedkommende skips administrasjon og organisasjonen.

Dersom en anmodning om etterforskning mottas fra en part sammen med tilstrekkelig bevis på at et skipsgjenvinningsanlegg driver, har drevet eller er i ferd med å drive virksomhet i strid med en bestemmelse i denne konvensjon, bør en part etterforske dette skipsgjenvinningsanlegget som driver virksomhet under dens juridiksjon, og avgi rapport. Etterforskningsrapporten skal sendes til parten som anmoder om etterforskning, sammen med opplysninger om eventuelle tiltak som er iverksatt eller vil bli iverksatt, og til organisasjonen med sikte på passende tiltak.

Artikkel 10

Overtredelser

Enhver overtredelse av kravene i denne konvensjon skal være forbudt etter nasjonal lovgivning, og:

når det gjelder et skip, skal sanksjoner fastsettes etter lovgivningen hos administrasjonen der overtredelsen finner sted. Dersom administrasjonen blir informert om slik overtredelse av en part, skal den etterforske saken og kan anmode den rapporterende part om å skaffe til veie ytterligere bevis på den påståtte overtredelsen. Dersom administrasjonen er forvisset om at det foreligger tilstrekkelig bevis til at den påståtte overtredelsen kan straffeforfølges, skal den sørge for at slik straffeforfølgning iverksettes snarest mulig i samsvar med dens lovgivning. Administrasjonen skal omgående informere parten som har meldt fra om den påståtte overtredelsen, og organisasjonen, om eventuelle tiltak som er iverksatt. Dersom administrasjonen ikke har iverksatt noen tiltak innen ett år etter å ha mottatt informasjonen, skal den informere parten som meldt fra om den påståtte overtredelsen, og organisasjonen, om grunnene til at ingen tiltak er iverksatt;

når det gjelder et skipsgjenvinningsanlegg, skal det fastsettes sanksjoner i henhold til lovgivningen hos parten som har jurisdiksjon over skipsgjenvinningsanlegget. Dersom parten blir gjort kjent med en slik overtredelse av en annen part, skal den etterforske saken og kan be den rapporterende part skaffe til veie ytterligere bevis på den påståtte overtredelsen. Dersom parten er forvisset om at det foreligger tilstrekkelig bevis til at den påståtte overtredelsen kan straffeforfølges, skal den sørge for at slik straffeforfølgning iverksettes snarest mulig i samsvar med dens lovgivning. Parten skal omgående informere parten som har meldt fra om den påståtte overtredelsen, og organisasjonen, om ethvert tiltak som iverksettes. Dersom parten ikke har iverksatt noe tiltak innen ett år etter å ha mottatt informasjonen, skal den informere parten som rapporterte den påståtte overtredelsen, og organisasjonen, om grunnene til at tiltak ikke er iverksatt.

Enhver overtredelse av kravene i denne konvensjon skal være forbudt innenfor en parts jurisdiksjon, og sanksjoner skal fastsettes i henhold til vedkommende parts lovgivning. Når en slik overtredelse inntreffer, skal parten enten:

få iverksatt straffeforfølgning i samsvar med sin lovgivning, eller

forelegge for skipets administrasjon de opplysninger og bevis den måtte sitte inne med om at en overtredelse har funnet sted.

Sanksjonene som en parts lovgivning skal gi adgang til i henhold til denne artikkel, skal være tilstrekkelig strenge til å forebygge overtredelser av denne konvensjon der de måtte forekomme.

Artikkel 11

Unødig forsinkelse eller tilbakeholdelse av skip

Alle mulige anstrengelser skal gjøres for å unngå at et skip blir unødig tilbakeholdt eller forsinket i henhold til artikkel 8, 9 eller 10 i denne konvensjon.

Når et skip blir unødig tilbakeholdt eller forsinket i henhold til artikkel 8, 9 eller 10 i denne konvensjon, har det rett på erstatning for de tap eller skader det måtte bli påført.

Artikkel 12

Formidling av informasjon

Hver part skal melde inn til organisasjonen, og organisasjonen skal, slik situasjonen tilsier, spre følgende informasjon:

en liste over skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert i henhold til denne konvensjon og opererer under partens jurisdiksjon;

kontaktopplysninger om den eller de kompentente myndigheter, med angivelse av en enkelt kontaktperson, for vedkommende part;

en liste over anerkjente organisasjoner og oppnevnte besiktigelsesmenn som er gitt myndighet til å opptre på vegne av vedkommende part i håndteringen av saker som gjelder tilsyn med skipsgjenvinning i samsvar med denne konvensjon, og de konkrete oppgaver og vilkår som knytter seg til den myndighet som er delegert til de anerkjente organisasjonene eller de oppnevnte besiktigelsesmennene;

en årlig liste over skip som fører vedkommende parts flagg, og som har fått utstedt Internasjonalt sertifikat for gjenvinningsklart skip, med navn på gjenvinningsfirmaet og lokalisering av skipsgjenvinningsanlegget som vist i sertifikatet;

en årlig liste over skip som er gjenvunnet innenfor vedkommende parts jurisdiksjon;

opplysninger angående overtredelser av denne konvensjon;

tiltak som er iverksatt overfor skip og skipsgjenvinningsanlegg under vedkommende parts jurisdiksjon.

Artikkel 13

Teknisk bistand og samarbeid

Med hensyn til sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip forplikter partene seg til, direkte eller via organisasjonen og andre internasjonale organer slik situasjonen tilsier, å yte støtte til parter som ber om teknisk bistand til å:

lære opp personell;

sikre at teknologi, utstyr og anlegg av relevant art er tilgjengelig;

starte felles forsknings- og utviklingsprogrammer, og

iverksette andre tiltak med sikte på effektiv gjennomføring av denne konvensjon og de retningslinjer organisasjonen utarbeider i tilknytning til den.

Partene forplikter seg til å samarbeide aktivt, i samsvar med sine nasjonale lover, forskrifter og målsetninger, om overføring av forvaltningssystemer og teknologi i tilknytning til sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip.

Artikkel 14

Tvisteløsning

Partene skal løse enhver tvist seg imellom angående tolkningen eller anvendelsen av denne konvensjon ved forhandlinger eller med andre fredelige midler som de blir enige om, som blant annet kan være granskning, mekling, forlik, voldgift eller rettslig avgjørelse, eller ved å henvende seg til regionale instanser eller innretninger.

Artikkel 15

Forhold til folkeretten og andre internasjonale avtaler

Ikke noe i denne konvensjon skal røre ved noen stats rettigheter eller forpliktelser etter FNs havrettskonvensjon av 1982 eller etter havets internasjonale sedvanerett.

Ikke noe i denne konvensjon skal røre ved partenes rettigheter og forpliktelser etter andre relevante internasjonale avtaler som kommer til anvendelse.

Artikkel 16

Undertegning, ratifikasjon, godtakelse, godkjenning og tiltredelse

Denne konvensjon skal være åpen for undertening av enhver stat ved organisasjonens hovedkvarter fra 1. september 2009 til 31. august 2010, og skal deretter kunne tiltres av enhver stat.

Stater kan bli parter i denne konvensjon ved:

undertegning uten forbehold om ratifikasjon, godtakelse eller godkjenning; eller

undertegning med forbehold om ratifikasjon, godtakelse eller godkjenning, etterfulgt av ratifikasjon, godtakelse eller godkjenning; eller

tiltredelse.

Ratifikasjon, godtakelse, godkjenning eller tiltredelse skal skje ved at et dokument med tilsvarende innhold deponeres hos generalsekretæren.

Dersom en stat innbefatter to eller flere territoriale enheter der forskjellige rettssystemer gjelder med hensyn til saker som er omhandlet i denne konvensjon, kan den idet den undertegner, ratifiserer, godtar, godkjenner eller tiltrer denne konvensjon, erklære at denne konvensjon skal omfatte alle dens territoriale enheter eller bare én eller noen av dem, og kan når som helst endre denne erklæringen ved å inngi en annen erklæring.

En erklæring etter nr. 4 skal gis skriftlig til generealsekretæren og skal uttrykkelig angi den eller de territoriale enheter denne konvensjon gjelder for.

En stat skal idet den uttrykker sitt samtykke til å være bundet av denne konvensjon, erklære om den krever uttrykkelig eller stilltiende godkjenning av skipsgjenvinningsplanen før et skip kan gjenvinnes ved dens autoriserte skipsgjenvinningsanlegg. Denne erklæringen kan senere revideres ved underretning til generalsekretæren. Slik revisjon skal angi datoen da revisjonen trer i kraft.

Artikkel 17

Ikrafttredelse

Denne konvensjon trer i kraft 24 måneder etter datoen da følgende vilkår er oppfylt:

Minst 15 stater har enten undertegnet den uten forbehold om ratifikasjon, godtakelse eller godkjenning eller har deponert det påkrevde ratifikasjons-, godtakelses-, godkjennings- eller tiltredelsesdokumentet i samsvar med artikkel 16.

Statene som er nevnt i nr. 1.1, har til sammen en handelsflåte som utgjør minst 40 % av bruttotonnasjen i verdens samlede handelsskipsfart.

Statene som er nevnt i nr. 1.1, har i de 10 foregående år til sammen hatt et maksimalt årlig skipsgjenvinningsvolum som utgjør minst 3 % av bruttotonnasjen i de samme statenes samlede handelsskipsfart.

For stater som har deponert sitt ratifikasjons-, godtakelses-, godkjennings- eller tiltredelsesdokument for denne konvensjon etter at ikrafttredelseskravene for konvensjonen er oppfylt, men før ikrafttredelsesdatoen, får ratifikasjonen, godtakelsen, godkjenningen eller tiltredelsen virkning på ikrafttredelsesdatoen for denne konvensjon, eller tre måneder etter deponeringsdatoen for dokumentet dersom denne datoen faller senere.

Ethvert ratifikasjons- godtakelses-, godkjennings- eller tiltredelsesdokument som deponeres etter datoen da denne konvensjon trer i kraft, får virkning tre måneder etter deponeringsdatoen.

Etter datoen da en endring i denne konvensjon anses for å være godtatt i henhold til artikkel 18, skal ethvert ratifikasjons-, godtakelses-, godkjennings- eller tiltredelsesdokument gjelde for konvensjonen med endringer.

Artikkel 18

Endringer

Denne konvensjon kan endres ved en av prosedyrene som er angitt i numrene nedenfor.

Endringer etter vurdering internt i organisasjonen:

Enhver part kan foreslå en endring i denne konvensjon. En foreslått endring skal forelegges generalsekretæren, som deretter skal sende den ut til partene og organisasjonens medlemmer minst seks måneder før den skal vurderes.

En endring som foreslås og sendes ut som nevnt ovenfor, skal henvises til komiteen for vurdering. Parter, enten de er medlemmer av organisasjonen eller ikke, skal ha rett til å delta i komiteens drøftelser når endringen skal vurderes og vedtas.

Endringer skal vedtas med to tredels flertall blant partene som er til stede og avgir stemme i komiteen, forutsatt at minst en tredel av partene er til stede under avstemningen.

Endringer som vedtas i samsvar med tredje ledd, skal av generalsekretæren oversendes til partene for godtakelse.

En endring regnes som godtatt i følgende tilfeller:

5.1 En endring i en artikkel i denne konvensjon anses for å være godtatt den dagen to tredeler av partene har underrettet generalsekretæren om at de godtar den.

5.2 En endring i vedlegget skal anses for å være godtatt ved utløpet av en frist som komiteen fastsetter idet endringen vedtas, og som skal være minst ti måneder etter vedtakelsesdatoen. Dersom mer enn en tredel av partene innen denne datoen har underrettet generalsekretæren om at de protesterer mot endringen, anses den derimot for ikke å være godtatt.

En endring trer i kraft på følgende vilkår:

6.1 En endring i en artikkel i denne konvensjon trer i kraft for de parter som har erklært at de har godtatt den, seks måneder etter datoen da den anses for å være godtatt i samsvar med nr. 5.1.

6.2 En endring i vedlegget trer i kraft for alle parter seks måneder etter datoen da den anses for være godtatt, unntatt for en part som har:

6.2.1 nedlagt protest mot endringen i samsvar med nr. 5.2. og ikke har trukket protesten tilbake; eller

6.2.2 underrettet generalsekretæren, før slik endring trer i kraft, om at endringen skal tre i kraft for den etter en påfølgende underretning om at endringen er godtatt.

6.3 En part som har nedlagt protest i henhold til .6.2.1, kan senere underrette generalsekretæren om at den godtar endringen. En slik endring trer i kraft for vedkommende part seks måneder etter datoen da den har meldt fra om sin godtakelse, eller datoen da endringen trer i kraft dersom denne datoen faller senere.

6.4 Dersom en part som har gitt en underretning som nevnt i .6.2.2, underretter generalsekretæren om at den godtar en endring, trer endringen i kraft for vedkommende part seks måneder etter datoen da den underretter om sin godtakelse, eller datoen da endringen trer i kraft dersom denne datoen faller senere.

Endring vedtatt av en konferanse:

Dersom en part anmoder om det, og minst en tredjedel av partene slutter seg til anmodningen, skal organisasjonen kalle inn til en partskonferanse for å vurdere endringer i denne konvensjon.

En endring som blir vedtatt på en slik konferanse med to tredels flertall av partene som er til stede og avgir stemme, skal av generalsekretæren oversendes til alle parter for godtakelse.

Med mindre konferansen bestemmer noe annet, skal endringen anses for å være godtatt og skal tre i kraft i samsvar med prosedyrene som er angitt i henholdsvis nr. 2.5 og 2.6.

En part som har avslått å godta en endring i vedlegget, skal behandles som ikke-part med hensyn til anvendelsen av denne endringen, men ellers ikke.

Enhver underretning etter denne artikkel skal gis skriftlig til generalsekretæren.

Generalsekretæren skal informere partene og medlemmene i organisasjonen om:

enhver endring som trer i kraft, og datoen da den trer i kraft generelt og for hver part; og

enhver underretning gitt i henhold til denne artikkel.

Artikkel 19

Oppsigelse

Denne konvensjon kan sies opp av enhver part når som helst etter at to år har gått siden datoen da denne konvensjon trer i kraft for vedkommende part.

Oppsigelse skal skje ved skriftlig underretning til generalsekretæren og skal få virkning ett år etter at den er mottatt, eller etter en lengre frist som måtte være angitt i underretningen.

Artikkel 20

Depositar

Denne konvensjon skal deponeres hos generalsekretæren, som skal oversende bekreftede kopier av denne konvensjon til alle stater som har undertegnet eller tiltrådt denne konvensjon.

I tillegg til de funksjoner som er nevnt andre steder i denne konvensjon, skal generalsekretæren:

informere alle stater som har undertegnet eller tiltrådt denne konvensjon om:

1.1 hver ny undertegning eller deponering av ratifikasjons-, godtakelses-, godkjennings- eller tiltredelsesdokument, med dato;

1.2 datoen da denne konvensjon trer i kraft;

1.3 enhver deponering av oppsigelsesdokument for denne konvensjon, med dato da det er mottatt og dato da oppsigelsen får virkning; og

1.4 andre erklæringer og underretninger mottatt i henhold til denne konvensjon; og

så snart denne konvensjon trer i kraft, oversende konvensjonsteksten til FNs sekretariat for registrering og offentliggjøring i henhold til FN-paktens artikkel 102.

Artikkel 21

Språk

Denne konvensjon opprettes i én original på arabisk, engelsk, fransk, kinesisk, russisk og spansk, hvorav alle tekster har samme gyldighet.

UTFERDIGET I HONGKONG, KINA, 15. mai 2009.

TIL VITNE OM DETTE har de undertegnede etter behørig fullmakt fra sine respektive regjeringer undertegnet denne konvensjon.

* * *

Vedlegg

Regler for sikker og miljømessig forsvarlig gjenvinning av skip

Kapittel 1 – Alminnelige bestemmelser

Regel 1 – definisjoner

I dette vedlegg gjelder at:

«Kompetent person» betyr en person med passende kvalifikasjoner og opplæring og tilstrekkelig kunnskap, erfaring og dyktighet til å utføre det aktuelle arbeidet. Nærmere bestemt kan en kompetent person være en arbeider med opplæring eller en adminstrativt ansatt med evne til å se og evaluere farer og risikoer i arbeidet samt farlige stoffer eller utrygge forhold som ansatte eksponeres for ved et skipsgjenvinningsanlegg, og som er i stand til å angi vern og forholdsregler som trengs for å eliminere eller redusere disse farene, risikoene eller eksponeringene. Den kompetente myndighet kan definere passende kriterier for utpeking av slike personer og kan bestemme hvilke oppgaver de skal tildeles.

«Arbeidsgiver» betyr en fysisk eller juridisk person som sysselsetter en eller flere personer som arbeider med skipsgjenvinning.

«Eksisterende skip» betyr et skip som ikke er et nytt skip.

«Nytt skip» betyr et skip:

som det tildeles byggekontrakt for på eller etter ikrafttredelsesdatoen for denne konvensjon; eller

som i fravær av byggekontrakt er kjølstrukket eller befinner seg på et tilsvarende byggestadium seks måneder eller mer etter at denne konvensjon har trådt i kraft; eller

som leveres 30 måneder eller mer etter at denne konvensjon har trådt i kraft.

«Nyinstallasjon» betyr installasjon av systemer, utstyr, isolasjon eller annet materiale på et skip etter datoen da denne konvensjon trer i kraft.

«Klargjort for adgang» betyr at et område oppfyller følgende kriterier:

Oksygeninnholdet i atmosfæren og konsentrasjonen av brennbare gasser ligger innenfor forsvarlige grenser.

Konsentrasjonen av eventuelle giftige stoffer i atmosfæren ligger innenfor akseptable verdier.

Eventuelle rester eller materialer forbundet med det arbeidet den kompetente personen gir tillatelse til, vil ikke produsere ukontrollerte utslipp av giftige materialer eller en uforsvarlig konsentrasjon av brennbare gasser under eksisterende atmosfæriske forhold så lenge alle pålegg følges.

«Klargjort for varme arbeider» betyr at et område oppfyller følgende kriterier:

Det hersker en ufarlig, ikke eksplosiv tilstand, blant annet gassfri status, med henblikk på bruk av elektrisk bue- eller gassveising, skjære- eller brenneutstyr eller andre former for bar flamme, samt oppvarmings-, slipe- eller gnistskapende operasjoner.

Kravene til adgangsklargjøring etter regel 1.6 er oppfylt.

De eksisterende atmosfæriske forholdene vil ikke endre seg som følge av de varme arbeidene.

Alle tilstøtende områder er rengjort, fylt med inertgass eller tilstrekkelig behandlet til å hindre at brann kan oppstå eller spre seg.

«Skipseier» betyr personen, personene eller selskapet som er registrert som eier av skipet, eller, dersom skipet ikke er registrert, personen, personene eller selskapet som eier skipet, eller enhver annen organisasjon eller person, for eksempel reder eller totalbefrakter, som har overtatt ansvaret for skipets drift fra eieren. Når et skip eies av en stat og drives av et selskap som i denne staten er registrert som operatør av skipet, betyr «eier» imidlertid dette selskapet. Uttrykket omfatter også dem som eier skipet i et begrenset tidsrom i påvente av at det skal bli solgt eller overlevert til et skipsgjenvinningsanlegg.

«Lokalitetsbefaring» betyr en befaring av skipsgjenvinningsanlegget for å bekrefte tilstanden som er beskrevet i den verifiserte dokumentasjonen.

«Ferdigstillelseserklæring» betyr en bekreftende erklæring utstedt av skipsgjenvinningsanlegget om at skipsgjenvinningen er fullført i samsvar med denne konvensjon.

«Tanker» betyr en oljetanker som definert i MARPOL vedlegg I eller en NLS-tanker som definert MARPOL vedlegg II.

«Arbeider» betyr enhver som utfører arbeid, enten regelmessig eller forbigående, i sammenheng med et ansettelsesforhold, herunder innleid personell.

Regel 2 – Alminnelig anvendelsesområde

Med mindre annet uttrykkelig er bestemt, skal konstruksjon, bygging, besiktigelse, sertifisering, drift og gjenvinning av skip utføres i samsvar med reglene i dette vedlegg.

Regel 3 – Forhold til andre standarder, rekommandasjoner og veiledninger

Partene skal treffe tiltak for å gjennomføre kravene i reglene i dette vedlegg idet det tas hensyn til relevante og gjeldende standarder, rekommandasjoner og veiledninger utarbeidet av Den internasjonale arbeidsorganisasjon og de relevante og gjeldende tekniske standarder, rekommandasjoner og veiledninger utarbeidet i henhold til Baselkonvensjonen om kontroll med grensekryssende transport av farlig avfall og dets disponering.

Kapittel 2 – Krav til skip

Del A – Konstruksjon, bygging, drift og vedlikehold av skip

Regel 4 – Regulering av farlige stoffer i skip

I samsvar med kravene som er angitt i tillegg 1 til denne konvensjon, skal hver part:

forby og/eller begrense installasjon eller bruk av farlige stoffer oppført i tillegg 1 i skip som har rett til å føre dens flagg, eller som opererer under dens myndighet; og

forby og/eller begrense installasjon eller bruk av slike stoffer i skip mens de befinner seg i dens havner, verft, reparasjonsverft eller offshoreterminaler,

og skal treffe effektive tiltak for å sikre at slike skip oppfyller disse kravene.

Regel 5 – Fortegnelse over farlige stoffer

Hvert nytt skip skal ha ombord en fortegnelse over farlige stoffer. Fortegnelsen skal verifiseres enten av administrasjonen eller en annen person eller organisasjon som den har gitt myndighet, idet det tas hensyn til retningslinjer, herunder eventuelle terskelverdier og fritak omhandlet i disse retningslinjene, som organisasjonen har utarbeidet. Fortegnelsen over farlige stoffer skal være spesifikk for hvert skip og skal minst:

identifisere som del I farlige stoffer som er oppført i tillegg 1 og 2 til denne konvensjon, og som inngår i skipets struktur eller utstyr, med stedsangivelse og omtrentlige kvanta; og

avklare at skipet oppfyller regel 4.

Eksisterende skip skal, så langt det lar seg gjøre, oppfylle nr. 1 senest 5 år etter at denne konvensjon trer i kraft, eller før de går til gjenvinning dersom dette inntreffer tidligere, idet det tas hensyn til retningslinjene som er utarbeidet av organisasjonen, og organisasjonens harmoniserte bestiktigelses- og sertifiseringssystem. Som et minstemål skal de farlige stoffene som er oppført i tillegg 1, identifiseres når fortegnelsen utarbeides. For eksisterende skip skal det utarbeides en plan som beskriver den visuelle/stikkprøvebaserte kontrollen som fortegnelsen over farlige stoffer er utarbeidet på grunnlag av, idet det tas hensyn til de retningslinjer organisasjonen har utarbeidet.

Del I av fortegnelsen over farlige stoffer skal holdes korrekt vedlikeholdt og oppdatert i hele skipets driftslevetid, med angivelse av nyinstallasjoner som inneholder farlige stoffer oppført i tillegg 2 og av relevante endringer i skipets struktur og utstyr, idet det tas hensyn til de retningslinjer organisasjonen har utarbeidet.

Før gjenvinning skal fortegnelsen i tillegg til korrekt vedlikeholdt og oppdatert del I innbefatte del II for driftsmessig generert avfall og del III for skipsforsyninger, og den skal verifiseres enten av administrasjonen eller av en person eller organisasjon den gir fullmakt, idet det tas hensyn til retningslinjene organisasjonen har utarbeidet.

Regel 6 – Framgangsmåte for å foreslå endringer i tillegg 1 og 2

Enhver part kan foreslå endringer i tillegg 1 og/eller tillegg 2 i samsvar med denne regelen. Foreslåtte endringer skal vurderes innad i organisasjonen i samsvar med artikkel 18 nr. 2 og denne regelen.

Når organisasjonen mottar et forslag, skal den også gjøre FN og dets særorganisasjoner, mellomstatlige organisasjoner som har avtaler med organisasjonen, og ikke-statlige organisasjoner som har konsultasjonsstatus hos organisasjonen, kjent med forslaget og gjøre det tilgjengelig for dem.

Komiteen skal sette ned en teknisk gruppe i samsvar med regel 7 som skal gjennomgå forslag innlevert i samsvar med nr. 1 i denne regelen.

Den tekniske gruppen skal gjennomgå forslaget sammen med eventuelle tilleggsdata, herunder beslutninger fattet av andre internasjonale organer angående deres fortegnelser over materialer eller farlige stoffer, som enhver interessert enhet legger fram, og skal evaluere og rapportere til kometeen hvorvidt det aktuelle farlige materialet på bakgrunn av denne konvensjon kan antas å føre til betydelige skadevirkninger på menneskehelsen eller miljøet slik at det gir grunnlag for en endring i tillegg 1 eller tillegg 2. I denne forbindelse gjelder at:

Den tekniske gruppens gjennomgang skal omfatte:

1.1 en evaluering av forbindelsen mellom vedkommende farlige stoff og sannsynligheten, på bakgrunn av denne konvensjon, for at det vil føre til betydelige skadevirkninger på menneskehelsen eller miljøet sett på grunnlag av de innleverte data eller andre relevante data som gruppen blir gjort kjent med;

1.2 en evaluering av den potensielle risikoreduksjonen de foreslåtte kontrolltiltakene og andre kontrolltiltak som den tekniske gruppen måtte vurdere, kan tilskrives;

1.3 vurdering av tilgjengelig informasjon om kontrolltiltakenes tekniske gjennomførbarhet;

1.4 vurdering av tilgjengelig informasjon om andre virkninger som følger med innføringen av slike kontrolltiltak i tilknytning til:

miljøet;

menneskets helse og sikkerhet, herunder sikkerheten for sjøfarende og arbeidere; og

kostnaden for internasjonal skipsfart og andre relevante sektorer.

1.5 vurdering av hvorvidt det finnes egnede alternativer til det farlige stoffet som skal reguleres, med vurdering av de potensielle risikoene ved slike alternativer;

1.6 vurdering av risikoene det farlige stoffet utgjør i gjenvinningsprosessen; og

1.7 vurdering av passende terskelverdier og eventuelle nyttige eller nødvendige unntak.

Dersom den tekniske gruppen finner at det aktuelle farlige stoffet på bakgrunn av denne konvensjon kan antas å føre til betydelige skadevirkninger på menneskehelsen eller miljøet, skal ikke mangel på full vitenskapelig visshet anføres som grunn for å hindre gruppen i å gå videre med vurderingen av forslaget.

Den tekniske gruppens rapport skal være skriftlig og skal ta hensyn til hver av evalueringene og hensynene som er nevnt i nr. 1, men den tekniske gruppen kan beslutte ikke å gå videre med evalueringene og vurderingene som er beskrevet i .1.2 til .1.7, dersom den etter evalueringen i punkt .1.1 finner at forslaget ikke er verdt å vurdere ytterligere.

Den tekniske gruppens rapport skal blant annet inneholde en anbefaling om hvorvidt internasjonale reguleringer i henhold til denne konvensjon er på sin plass for vedkommende farlige stoff, i hvilken grad de konkrete reguleringstiltakene som er foreslått i det helhetlige forslaget er egnet, eller om andre reguleringstiltak som den tror er bedre egnet.

Komiteen skal avgjøre om den skal godkjenne et forslag om å endre tillegg 1 eller 2, eller eventuelt å tillempe disse, idet det tas hensyn til den tekniske gruppens rapport. Enhver foreslått endring skal angi i hvilken grad endringen gjelder for skip som er sertifisert i samsvar med denne konvensjon før endringen trer i kraft. Dersom rapporten finner at vedkommende farlige stoff på bakgrunn av denne konvensjon kan antas å føre til betydelige skadevirkninger på menneskehelsen eller miljøet, skal ikke mangel på full vitenskapelig visshet anføres som grunn for å hindre en beslutning om å listeføre et farlig stoff i tillegg 1 eller 2. En beslutning om ikke å godkjenne forslaget skal ikke utelukke framtidig innlevering av et nytt forslag med hensyn til et bestemt farlig stoff dersom ny informasjon kommer for en dag.

Regel 7 – Tekniske grupper

Komiteen kan etter behov etablere en eller flere tekniske grupper i henhold til regel 6. Den tekniske gruppen kan omfatte representanter for partene, medlemmer av organisasjonen, FN og dets særorganisasjoner, mellomstatlige organisasjoner som har avtaler med organisasjonen, og ikke-statlige organisasjoner som har konsultasjonsstatus hos organisasjonen, fortrinnsvis representanter for institusjoner og laboratorier med fagkunnskap om stoffers miljøskjebne og miljøeffekter, toksikologiske effekter, marinbiologi, menneskehelse, økonomisk analyse, risikohåndtering, skipsbygging, internasjonal skipsfart, helse og sikkerhet på arbeidsplassen og andre fagområder som er nødvendige for å kunne vurdere et forslags tekniske verdi objektivt.

Komiteen skal bestemme de tekniske gruppenes mandat og rammene for deres organisering, deltakelse og virksomhet. Disse rammene skal gi bestemmelser om beskyttelse av eventuelle konfidensielle opplysninger som måtte bli lagt frem. Tekniske grupper kan holde de møter som trengs, men skal bestrebe seg på å avvikle sitt arbeid via skriftlig eller elektronisk korrespondanse eller andre medier slik det passer.

Bare representantene for partene kan delta i utformingen av eventuelle anbefalinger til komiteen i hehold til regel 6. En teknisk gruppe skal bestrebe seg på å oppnå enstemmighet blant representantene for partene. Dersom enstemmighet ikke er mulig, skal den tekniske gruppen bringe videre eventuelle mindretallssyn blant representantene.

Del B – Forberedelse til gjenvinning av skip

Regel 8 – Alminnelige krav

Skip som skal gjenvinnes, skal:

bare gjenvinnes ved skipsgjenvinningsanlegg som er:

autorisert i samsvar med denne konvensjon; og

fullt autorisert til å foreta all gjenvinning som skipsgjenvinningsplanen krever skal utføres av det eller de utpekte skipsgjenvinningsandlegg;

foreta operasjoner i tiden før ankomst til skipsgjenvinningsanlegget for å redusere mengden av last, brenselolje og avfall som fortsatt befinner seg om bord, til et minimum;

når det er snakk om en tanker, ankomme skipsgjenvinningsanlegget med lastetanker og pumperom i en slik tilstand at det kan utstedes sertifikat på at de er klargjort for adgang eller for varme arbeider, eller begge deler, i henhold til lover, forskrifter og politikk på nasjonalt plan som gjelder hos parten under hvis jurisdiksjon skipsgjenvinningsanlegget driver virksomhet;

skaffe skipsgjenvinningsanlegget all tilgjengelig informasjon om skipet med tanke på å utarbeide skipsgjenvinningsplanen som kreves etter regel 9;

sette opp fortegnelsen som kreves etter regel 5; og

være sertifisert som gjenvinningsklart av administrasjonen eller organisasjonen den anerkjenner, før noen gjenvinningsaktivitet finner sted.

Regel 9 – Skipsgjenvinningsplan

En skipsspesifikk skipsgjenvinningsplan skal utarbeides av skipsgjenvinningsanlegget (anleggene) før enhver gjenvinning av et skip idet det tas hensyn til retningslinjene som er utarbeidet av organisasjonen. Skipsgjenvinningsplanen skal:

utarbeides idet det tas hensyn til opplysninger gitt av eieren;

utarbeides på det språket som er godtatt av parten som autoriserer skipsgjenvinningsanlegget, og dersom det benyttes andre språk enn engelsk, fransk eller spansk, skal skipsgjenvinningsplanen oversettes til ett av disse språkene med mindre administrasjonen finner det godgjort at dette ikke er nødvendig;

inneholde opplysninger om blant annet etablering, opprettholdelse og overvåking av tilstandene «klargjort for adgang» og «klargjort for varme arbeider» og hvordan aktuelle typer og mengder av materialer, herunder de som er angitt i fortegnelsen over farlige materialer, vil bli håndtert;

i samsvar med erklæringen som er deponert i henhold til artikkel 16.6, enten uttrykkelig eller stilltiende godkjennes av den kompetente myndigheten som autoriserer skipsgjenvinningsanlegget. Den kompetente myndigheten skal sende skriftlig bekreftelse til skipsgjenvinningsanlegget, skipseieren og administrasjonen på mottak av skipsgjenvinningsplanen innen tre (3) arbeidsdager etter at den er mottatt, i samsvar med regel 24. Deretter:

skal den kompetente myndigheten, når en part krever uttrykkelig godkjenning av skipsgjenvinningsplanen, sende skriftlig underretning om sin beslutning om å godkjenne eller forkaste skipsgjenvinningsplanen til skipsgjenvinningsanlegget, skipseieren og administrasjonen;

skal mottaksbekreftelsen, når en part krever stilltiende godkjenning av en skipsgjenvinningsplan, fastsette utløpsdato for en 14-dagers vurderingsperiode. Den kompetente myndigheten skal innen denne 14-dagersfristen underrette skipsgjenvinningsanlegget, skipseieren og administrasjonen om enhver skriftlig protest mot skipsgjenvinningsplanen. Dersom ingen slik protest er inngitt, skal skipsgjenvinningsplanen regnes som godkjent;

så snart den er godkjent i samsvar med punkt .4, kunne gjennomgås av administrasjonen eller de besiktigelsesmenn eller den organisasjon den anerkjenner; og

når det benyttes mer enn ett skipsgjenvinningsanlegg, fastslå hvilke skipsgjenvinningsanlegg som som skal benyttes og angi gjenvinningsaktivitetene og i hvilken rekkefølge de utføres ved det enkelte autoriserte skipsgjenvinningsanlegg.

Del C – Besiktigelser og sertifisering

Regel 10 – Besiktigelser

Skip som denne konvensjon gjelder for, skal være gjenstand for de besiktigelser som er angitt nedenfor:

en førstegangsbesiktigelse før skipet settes i tjeneste, eller før Internasjonalt sertifikat om farlige stoffer om bord utstedes. Denne kontrollen skal bekrefte at del I av den fortegnelsen det stilles krav om i regel 5, er i samsvar med kravene i denne konvensjon;

en fornyelsesbesiktigelse med de mellomrom administrasjonen fastsetter, som ikke skal overstige fem år. Denne besiktigelsen skal bekrefte at del I av fortegnelsen over farlige stoffer som det stilles krav om i regel 5, er i samsvar med kravene i denne konvensjon;

en tilleggsbesiktigelse, fullstendig eller delvis alt etter omstendighetene, kan foretas på eierens anmodning etter en endring, utskiftning eller betydelig reparasjon av skipets struktur, utstyr, systemer, armaturer, anordninger og materialer. Besiktigelsen skal være egnet til å sikre at enhver slik endring, utskiftning eller betydelig reparasjon er slik utført at skipet fortsatt oppfyller kravene i denne konvensjon, og at del I i fortegnelsen endres etter behov; og

en sluttbesiktigelse før skipet tas ut av tjeneste, og før gjenvinningen av skipet er påbegynt. Denne besiktigelsen skal bekrefte:

at fortegnelsen over farlige materialer som det stilles krav om i regel 5.4, er i samsvar med kravene i denne konvensjon idet det tas hensyn til de retningslinjer organisasjonen har utarbeidet;

at skipsgjenvinningsplanen som det stilles krav om i regel 9, korrekt gjenspeiler informasjonen som inngår i fortegnelsen over farlige materialer som det stilles krav om i regel 5.4 og inneholder opplysninger om etablering, opprettholdelse og overvåking av tilstandene «klargjort for adgang» og «klargjort for varme arbeider»;

at skipsgjenvinningsanlegget (-anleggene) der skipet skal gjenvinnes, har gyldig autorisasjon i samsvar med denne konvensjon.

Besiktigelser av skip med tanke på å håndheve bestemmelsene i denne konvensjon skal utføres av adminstrasjonens tjenestemenn idet det tas hensyn til retningslinjene som er utarbeidet av organisasjonen. Administrasjonen kan imidlertid overlate besiktigelsene enten til besiktigelsesmenn oppnevnt til formålet eller til organisasjoner som den anerkjenner.

En administrasjon som oppnevner besiktigelsesmenn eller anerkjenner organisasjoner til å utføre besiktigelser, som beskrevet i nr. 2, skal som et minstekrav gi slike oppnevnte besiktigelsesmenn eller anerkjente organisasjoner myndighet til å:

pålegge et skip de besiktiger, å overholde bestemmelsene i denne konvensjon; og

utføre besiktigelser og inspeksjoner dersom de anmodes om det av de ansvarlige myndigheter hos en havnestat som er part.

I alle tilfeller skal vedkommende administrasjon være ansvarlig for å sikre at besiktigelsen er fullstendig og effektiv, og skal påta seg å sikre de nødvendige ordninger for å oppfylle denne forpliktelsen.

Førstegangsbesiktigelser og fornyelsesbesiktigelser bør harmoniseres med de besiktigelser det for øvrig stilles krav om i organisasjonens gjeldende forskrifter.

Regel 11 – Utstedelse og påtegning av sertifikater

Internasjonalt sertifikat om farlige stoffer om bord skal utstedes enten av administrasjonen eller en person eller organisasjon den gir fullmakt, etter at førstegangsbesiktigelse eller fornyelsesbesiktigelse er gjennomført med hell i samsvar med regel 10, for de skip regel 10 gjelder for, unntatt eksisterende skip som det utføres både førstegangsbesiktigelse og sluttbesiktigelse av på samme tid, idet det tas hensyn til de retningslinjer organisasjonen har utarbeidet.

Internasjonalt sertifikat om farlige stoffer om bord, utstedt i henhold til nr. 1 på skipseierens anmodning, skal påtegnes enten av administrasjonen eller av en person eller organisasjon den godkjenner, etter at en tilleggsbesiktigelse er gjennomført med hell i samsvar med regel 10.

Uten hensyn til regel 14.2 og kravene i regel 10.1.2 skal det nye sertifikatet, når fornyelsesbesiktigelsen gjennomføres innen tre måneder før utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet, være gyldig fra fullføringsdatoen for fornyelsesbesiktigelsen til en dato høyst fem år etter utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet.

Når fornyelsesbesiktigelsen fullføres etter utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet, skal det nye sertifikatet være gyldig fra fullføringsdatoen for fornyelsesbesiktigelsen til en dato høyst fem år etter utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet.

Når fornyelsesbesiktigelsen fullføres mer enn tre måneder før utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet, skal det nye sertifikatet være gyldig fra fullføringsdatoen for fornyelsesbesiktigelsen til en dato høyst fem år etter fullføringsdatoen for fornyelsesbesiktigelsen.

Dersom et sertifikat utstedes for et tidsrom på mindre enn fem år, kan administrasjonen forlenge sertifikatets gyldighet ut over utløpsdatoen til maksimumsperioden som er angitt i regel 10.1.2.

Dersom en fornyelsesbesiktigelse er gjennomført, og et nytt sertifikat ikke kan utstedes eller plasseres om bord på skipet før utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet, kan personen eller organisasjonen som administrasjonen har gitt fullmakt, godkjenne det eksisterende sertifikatet, og slikt sertifikat skal da godtas som gyldig i et ytterligere tidsrom på høyst fem måneder fra utløpsdatoen.

Dersom et skip, idet sertifikatet utløper, ikke ligger i en havn der det skal besiktiges, kan administrasjonen forlenge sertifikatets gyldighetstid, men denne forlengelsen skal bare innvilges for å gi skipet mulighet til å nå havnen der det skal besiktiges, og da bare i tilfeller der det synes riktig og rimelig å gjøre dette. Et sertifikat skal aldri forlenges med mer enn tre måneder, og et skip som innvilges forlengelse, skal ved ankomst til havnen der det skal besiktiges, ikke ha rett til å forlate denne havnen i kraft av slik forlengelse uten å ha nytt sertifikat. Når fornyelsesbesiktigelsen er fullført, skal det nye sertifikatet være gyldig til en dato høyst fem år etter utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet før forlengelsen ble innvilget.

Et sertifikat utstedt til et skip som går på korte strekninger, som ikke er forlenget etter de foregående bestemmelsene i denne regelen, kan av administrasjonen forlenges med inntil én måned fra utløpsdatoen som er angitt på det. Når fornyelsesbesiktigelsen er fullført, skal det nye sertifikatet være gyldig til en dato høyst fem år etter utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet før forlengelsen ble innvilget.

Administrasjonen kan unntaksvis bestemme at et nytt sertifikat ikke trenger å være datert fra utløpsdatoen for det eksisterende sertifikatet, slik det stilles krav om i nr. 4, 8 eller 9 i denne regelen. I slike unntakstilfeller skal det nye sertifikatet være gyldig til en dato høyst fem år etter fullføringsdatoen for fornyelsesbesiktigelsen.

Internasjonalt sertifikat for gjenvinningsklart skip skal, etter at sluttbesiktigelse er gjennomført med hell i samsvar med bestemmelsene i regel 10, utstedes enten av administrasjonen eller en person eller organisasjon den gir fullmakt, til skip som regel 10 gjelder for, idet det tas hensyn til skipsgjenvinningsanleggets autorisasjon og retningslinjene organisasjonen har utarbeidet.

Et sertifikat utstedt under en parts myndighet skal godtas av de andre partene, og det skal i alle henseender som reguleres av denne konvensjon, anses for å ha samme gyldighet som et sertifikat utstedt av dem selv. Sertifikater skal utstedes eller påtegnes enten av administrasjonen eller en person eller organisasjon som er behørig bemyndiget av den. Administrasjonen tar i ethvert tilfelle fullt ansvar for sertifikatet.

Regel 12 – Annen parts utstedelse eller påtegning av sertifikat

På administrasjonens anmodning kan en annen part få et skip besiktiget, og dersom denne finner det godtgjort at bestemmelsene i denne konvensjon er oppfylt, skal den utstede eller la utstede et sertifikat til skipet, og i aktuelle tilfeller påtegne dette sertifikatet eller la det påtegne på skipet, i samsvar med dette vedlegg.

Kopi av sertifikatet og av besiktigelsesrapporten skal oversendes den anmodende administrasjon snarest mulig.

Et sertifikat som utstedes slik, skal inneholde en erklæring om at det er utstedt på administrasjonens anmodning, og det skal ha samme kraft og anerkjennes på samme måte som et sertifikat utstedt av administrasjonen.

Det skal ikke utstedes sertifikat til et skip som har rett til å føre en ikke-partsstats flagg.

Regel 13 – Sertifikatenes utforming

Sertifikatene skal skrives på den utstedende parts offisielle språk i den form som er fastsatt i tillegg 3 og 4. Dersom det benyttes andre språk enn engelsk, fransk eller spansk, skal teksten inneholde en oversettelse til ett av disse språkene. Til skip som ikke anløper havner eller offshoreterminaler som andre parter i denne konvensjon har jurisdiksjon over, kan administrasjonen imidlertid utstede Internasjonalt sertifikat om farlige stoffer om bord som bare er skrevet ut på et offisielt språk hos den utstedende part, og til skip som gjenvinnes i skipsgjenvinningsanlegg under den utstedende parts jurisdiksjon, kan den utstede Internasjonalt sertifikat for gjenvinningsklart skip skrevet på et offisielt språk hos den utstedende part.

Regel 14 – Sertifikatenes varighet og gyldighet

Internasjonalt sertifikat om farlige stoffer om bord, utstedt i henhold til regel 11 eller 12, er ikke lenger gyldig i følgende tilfeller:

dersom skipets tilstand ikke i det alt vesentlige samsvarer med opplysningene i sertifikatet, blant annet dersom del I av Fortegnelse over farlige stoffer ikke er ført og oppdatert på en måte som gjenspeiler endringer i skipets konstruksjon og utstyr, i samsvar med retningslinjene som er utarbeidet av organisasjonen;

etter at skipet er overført til en annen stats flagg. Nytt sertifikat skal bare utstedes når parten som utsteder det nye sertifikatet, er fullt forvisset om at skipet er i samsvar med kravene i regel 10. Ved overføring mellom parter skal parten hvis flagg skipet tidligere hadde rett til å føre, dersom den anmodes om det innen tre måneder etter at overføringen har funnet sted, snarest mulig oversende til administrasjonen kopier av sertifikatene skipet hadde ombord før overføringen, og, hvis det finnes, kopier av de aktuelle besiktigelsesrapportene;

dersom fornyelsesbesiktigelsen ikke er fullført innen fristene som er fastsatt i regel 10.1 og 11; eller

dersom sertifikatet ikke er i samsvar med regel 11 eller 12.

Internasjonalt sertifikat om farlige stoffer om bord skal utstedes for et tidsrom fastsatt av administrasjonen på høyst fem år.

Internasjonalt sertifikat for gjenvinningsklart skip skal utstedes for et tidsrom fastsatt av administrasjonen på høyst tre måneder.

Internasjonalt sertifikat for gjenvinningsklart skip, utstedt i henhold til regel 11 eller 12, blir ugyldig dersom skipets tilstand ikke i det alt vesentlige er i samsvar med opplysningene i sertifikatet.

Internasjonalt sertifikat for gjenvinningsklart skip kan forlenges av administrasjonen eller av enhver person eller organisasjon den gir fullmakt, for én enkelt reise mellom to punkter fram til skipsgjenvinningsanlegget.

Kapittel 3 – Krav til skipsgjenvinningsanlegg

Regel 15 – Regulering av skipsgjenvinningsanlegg

Hver part skal etablere lovgivning, forskrifter og standarder slik det er nødvendig for å sikre at skipsgjenvinningsanleggene er utformet, bygget og drevet på en sikker og miljømessig forsvarlig måte i samsvar med bestemmelsene i denne konvensjon.

Hver part skal etablere en mekanisme for å autorisere skipsgjenvinningsanlegg, med vilkår som sikrer at slike skipsgjenvinningsanlegg oppfyller kravene i denne konvensjon.

For å sikre at skipsgjenvinningsanleggene oppfyller kravene i dette kapittel, skal hver part etablere en mekanisme som omfatter innføring og effektiv bruk av inspeksjons-, overvåkings- og håndhevelsesbestemmelser, herunder fullmakter til entring og prøvetaking. En slik mekanisme kan omfatte en revisjonsordning som den eller de kompetente myndigheter, eller en organisasjon parten anerkjenner, praktiserer idet det tas hensyn til retningslinjer utarbeidet av organisasjonen, og resultatene av disse revisjonene bør oversendes organisasjonen.

Hver part skal utpeke en eller flere kompetente myndigheter og et kontaktpunkt som skal brukes av organisasjonen, parter i denne konvensjon og andre interesserte enheter, i saker vedrørende skipsgjenvinningsanlegg som driver virksomhet under vedkommende parts jurisdiksjon.

Regel 16 – Autorisasjon av skipsgjenvinningsanlegg

Skipsgjenvinningsanlegg som gjenvinner skip som denne konvensjon gjelder for, eller skip som behandles tilsvarende i henhold til artikkel 3.4, skal autoriseres av en part idet det tas hensyn de til de retningslinjer organisasjonen utarbeider.

Autorisasjonsprosessen skal gjennomføres av vedkommende kompetente myndighet(er) og skal omfatte den verifikasjon og dokumentasjon denne konvensjon stiller krav om, samt en inspeksjon på stedet. Vedkommende kompetente myndighet(er) kan imidlertid overlate autorisasjonen av skipsgjenvinningsanlegg til organisasjoner som den anerkjenner.

Parten skal underrette organisasjonen om hvilke konkrete oppgaver og vilkår som knytter seg til fullmakten som er delegert til de anerkjente organisasjonene, for oversending til partene. I alle tilfeller har den eller de kompetente myndigheter det fulle ansvar for autorisasjonen som utstedes.

Autorisasjonen skal settes opp i skjemaet som er gjengitt i tillegg 5. Dersom det benyttes andre språk enn engelsk, fransk eller spansk, skal teksten inneholde en oversettelse til ett av disse språkene.

Autorisasjonen skal være gyldig i et tidsrom fastsatt av parten på høyst fem år. Parten skal bestemme på hvilke vilkår autorisasjonen vil bli utstedt, tilbaketrukket, suspendert, endret eller fornyet, og oversende disse vilkårene til skipsgjenvinningsanleggene. Dersom et skipsgjenvinningsanlegg nekter den eller de kompetente myndigheter eller den anerkjente organisasjonen som opptrer då deres vegne, å foreta inspeksjon, skal autorsasjonen suspenderes eller inndras.

Dersom hendelser eller handlinger ved skipsgjenvinningsanlegget har til følge at vilkårene for autorisasjonen ikke lenger er oppfylt, skal skipsgjenvinningsanlegget informere den eller de kompentente myndigheter. Den eller de kompetente myndigheter kan deretter beslutte å suspendere eller inndra autorisasjonen, eller pålegge skipsgjenvinningsanlegget å iverksette utbedrende tiltak.

Regel 17 – Alminnelige krav

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part, skal etablere forvaltningssystemer, prosedyrer og teknikker som ikke utsetter de berørte arbeiderne eller befolkningen i nærheten av skipsgjenvinningsanlegget for helserisiko, og som vil hindre, redusere, minimalisere og, i den grad det er gjørlig, eliminere de skadevirkningene skipsgjenvinning har på miljøet, idet det tas hensyn til retningslinjer utarbeidet av organisasjonen.

Med hensyn til skip som denne konvensjon gjelder for, eller skip som behandles på tilsvarende måte i henhold til artikkel 3.4, skal skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part:

bare ta imot skip som:

oppfyller denne konvensjon; eller

tilfredsstiller kravene i denne konvensjon;

bare ta imot skip som de er autorisert til å gjenvinne; og

ha dokumentasjon på sin autorisasjon tilgjengelig dersom en eier som vurderer å gjenvinne et skip ved skipsgjenvinningsanlegget, ber om slik dokumentasjon.

Regel 18 – Anleggsplan

Skipsgjenvinningsanlegg autorisert av en part skal ha en anleggsplan. Planen skal vedtas av styret eller vedkommende styrende organ i gjenvinningsfirmaet og skal omfatte:

en politikk som ivaretar arbeidernes sikkerhet og vernet om menneskehelsen og miljøet, med etablering av målsetninger som fører til at skipsgjenvinningens skadevirkning på menneskehelsen og miljøet kan reduseres til et minimum og i den grad det er praktisk mulig, elimineres;

et system for å sikre gjennomføring av kravene som er fastsatt i denne konvensjon, oppnåelse av målene som er fastsatt i gjenvinningsfirmaets politikk, og kontinuerlig forbedring av prosedyrene og standardene som benyttes i skipsgjenvinningsoperasjonene;

identifikasjon av roller og ansvarsområder for arbeidsgivere og arbeidstakere under utførelsen av skipsgjenvinningsoperasjoner;

et program for å gi arbeiderne egnet informasjon og opplæring i sikker og miljømessig forsvarlig drift av skipsgjenvinningsanlegget;

en beredskaps- og handlingsplan ved krisesituasjoner;

et system for overvåking av resultatene som oppnås i skipsgjenvinningen;

et journalsystem som viser hvordan skipsgjenvinningen utføres;

et system for å rapportere utslipp til vann, grunn og luft og hendelser og ulykker som forårsaker eller kan forårsake skade på arbeidernes sikkerhet, menneskehelsen og miljøet; og

et system for å rapportere yrkessykdommer, ulykker, skader og andre skadevirkninger på arbeidernes sikkerhet og menneskehelsen,

idet det tas hensyn til retningslinjer utarbeidet av organisasjonen.

Regel 19 – Forebygging av skadevirkninger på menneskehelsen og miljøet

Skipsgjenvinningsanlegg godkjent av en part skal fastsette og benytte prosedyrer for å:

forhindre eksplosjoner, brann og andre utrygge tilstander ved å sikre at forhold og prosedyrer som gjør varme arbeider sikre, blir etablert, opprettholdt og overvåket under hele skipsgjenvinningen;

hindre skade på grunn av farlig atmosfære og andre utrygge tilstander ved å sikre at forhold og prosedyrer som gjør det trygt å gå inn i rom på skipet, også begrensede og innelukkede rom, blir etablert, opprettholdt og overvåket under hele skipsgjenvinningen;

hindre andre ulykker, yrkessykdommer og yrkesskader eller andre skadevirkninger på menneskehelsen og miljøet; og

hindre søl eller utslipp under hele skipsgjenvinningen som kan forårsake skade på menneskehelsen og/eller miljøet,

idet det tas hensyn til retningslinjer utarbeidet av organisasjonen.

Regel 20 – Sikker og miljømessig forsvarlig håndtering av farlige stoffer

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part, skal sørge for sikker og miljømessig forsvarlig fjerning av alle farlige stoffer som finnes på et skip sertifisert i samsvar med regel 11 eller 12. Den eller de som er ansvarlige for gjenvinningsoperasjonene og arbeiderne, skal være kjent med de kravene i denne konvensjon som gjelder deres arbeidsoppgaver, og skal i særdeleshet aktivt bruke fortegnelsen over farlige stoffer om bord samt skipsgjenvinningsplanen før og under arbeidet med å fjerne farlige materialer.

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part, skal sikre at alle farlige materialer som er oppført i fortegnelsen, i størst mulig utstrekning blir identifisert, merket, pakket og fjernet før arbeidere med nødvendig opplæring og utstyr begynner å skjære, idet det tas hensyn til retningslinjene organisasjonen har utarbeidet, særlig:

farlige væsker, rester og sedimenter;

stoffer eller gjenstander som inneholder tungmetaller som bly, kvikksølv, kadmium og heksavalent krom;

maling og overflatebelegg som er sterkt brennbare og/eller fører til gifutslipp;

asbest og materialer som inneholder asbest;

PCB og materialer som inneholder PCB, idet det påses at varmegenererende utstyr unngås under slike operasjoner;

KFK-er og haloner; og

andre farlige stoffer som ikke er oppført ovenfor, og som ikke inngår i skipskonstruksjonen.

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part, skal ha bestemmelser om og sørge for sikker og miljømessig forsvarlig håndtering av alle farlige materialer og avfallsstoffer som fjernes fra skipet som gjenvinnes ved det aktuelle skipsgjenvinningsanlegget. Steder for håndtering og disponering av avfall skal identifiseres for å muliggjøre fortsatt sikker og miljømessig forsvarlig håndtering av materialer.

Alt avfall som oppstår under gjenvinningen, skal holdes atskilt fra gjenvinnbart materiale og utstyr, lagres under egnede forhold som ikke utgjør en riskiko for arbeiderne, menneskehelsen eller miljøet, og bare overføres til avfallshåndteringsanlegg som er autorisert til å behandle og disponere det på en sikker og miljømessig forsvarlig måte.

Regel 21 – Kriseberedskap og krisetiltak

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part, skal utarbeide og opprettholde en beredskaps- og kriseplan. I utarbeidelsen av planen skal det tas hensyn til lokaliteten og miljøet der skipsgjenvinningsanlegget ligger, og til arten og omfanget av de aktiviteter som knytter seg til hver skipsgjenvinningsoperasjon. Planen skal videre:

sikre at nødvendig utstyr og prosedyrer til bruk i en krisesituasjon er på plass, og at det holdes jevnlige øvelser;

sikre at det finnes tilstrekkelig informasjon, intern kommunikasjon og samordning til å beskytte alle mennesker og miljøet i en krisesituasjon ved skipsgjenvinningsanlegget;

legge til rette for kommunikasjon med og informasjon til den eller de relevante kompetente myndigheter, nærmiljøet og utrykningstjenestene;

sørge for førstehjelp og medisinsk bistand, brannbekjempelse og evakuering av alle mennesker ved skipsgjenvinngsanlegget, forurensningsbekjempelse, og

sørge for relevant informasjon og opplæring til alle arbeidere ved skipsgjenvinningsanlegget, på alle nivåer og i tråd med deres kompetanse, herunder regelmessige øvelser på prosedyrene for kriseforebygging, kriseberedskap og krisereaksjon.

Regel 22 – Arbeidervern og opplæring

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part, skal sørge for arbeidervern ved blant annet å:

påse at nødvendig personlig verneutstyr og vernebekledning til alle skipsgjenvinningsoperasjoner finnes og blir vedlikeholdt og brukt;

sikre at det finnes opplæringsprogrammer som gjør at arbeiderne på forsvarlig vis kan påta seg alle skipsgjenvinningsoperasjoner de får i oppgave å utføre; og

sikre at alle arbeidere ved skipsgjenvinningsanlegget er tilstrekkelig opplært og satt inn i arbeidet før de utfører noen skipsgjenvinningsoperasjon.

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part, skal holde og sørge for bruk av personlig verneutstyr for operasjoner som krever det, blant annet:

hodevern;

ansikts- og øyevern;

hånd- og fotvern;

åndedrettsvern;

hørselsvern;

beskyttelse mot radioaktiv forurensning;

beskyttelse mot fall; og

egnet bekledning.

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorisert av en part, kan samarbeide om opplæring av arbeidere. Idet det tas hensyn til retningslinjene organisasjonen har utarbeidet, skal opplæringsprogrammene som er nevnt i punkt 1.2 i denne regelen:

omfatte alle arbeidere, også innleid personell og ansatte ved skipsgjenvinningsanlegget;

avvikles av kompetente personer;

omfatte begynner- og oppfriskningskurs med passende mellomrom;

omfatte evaluering av hvor godt deltakerne forstår og husker opplæringen;

gjennomgås med jevne mellomrom og endres etter behov; og

dokumenteres.

Regel 23 – Rapportering om hendelser, ulykker, yrkessyksommer og kroniske effekter

Skipsgjenvinningsanlegg som er autorsert av en part, skal rapportere til den eller de kompetente myndigheter om hendelser, ulykker, yrkessykdommer eller kroniske effekter som utgjør eller potensielt kan utgjøre en risiko for arbeidssikkerheten, menneskehelsen og miljøet.

Rapporter skal inneholde en beskrivelse av hendelsen, ulykken, yrkessykdommen eller den kroniske effekten, dens årsak og tiltak den har utløst, samt konsekvenser som vil bli tatt og utbedrende tiltak som vil bli iverksatt.

Kapittel 4 – Rapporteringskrav

Regel 24 – Krav til innledende varsling og rapportering

Eieren skal skriftlig og i god tid varsle admininstrasjonen om sine planer om å gjenvinne et skip, slik at administrasjonen kan forberede seg på besiktigelsen og sertifiseringen som denne konvensjon krever.

Et skipsgjenvinningsanlegg som forbereder seg på å ta imot et skip for gjenvinning, skal skriftlig og i god tid underrette sin eller sine kompetente myndigheter om det forestående arbeidet. Underretningen skal minst omfatte følgende opplysninger om skipet:

navn på staten hvis flagg skipet har rett til å føre;

dato da skipet ble registrert hos denne staten;

skipets identifikasjonsnummer (IMO-nummer);

skrognummer ved levering som nybygg;

skipets navn og type;

havn der skipet er registrert;

eierens navn og adresse og IMO-regisrert eieridentifikasjonsnummer;

selskapets navn og adresse og IMO-identifikasjonsnummer;

navn på alle klassifiseringsselskaper som skipet er klassifisert hos;

skipets hoveddata (totallengde (LOA), bredde på spant, dybde i riss, egenvekt, brutto- og nettotonnasje, motortype og -effekt);

Fortegnelse over farlige stoffer om bord; og

utkast til skipsgjenvinningsplan for godkjenning i henhold til regel 9.

Når skipet som skal gjenvinnes, har fått Internasjonalt sertifikat for gjenvinningsklart skip, skal skipsgjenvinningsanlegget melde fra til sin(e) kompetente myndighet(er) om planlagt oppstart av gjenvinningen. Rapporten skal være i samsvar med rapporteringsformatet i tillegg 6 og skal minst omfatte en kopi av gjenvinningssertifikatet. Gjenvinningen av skipet skal ikke begynne før rapporten er levert.

Regel 25 – Rapportering etter fullført gjenvinning

Når delvis eller fullstendig gjenvinning av et skip er fullført i samsvar med kravene i denne konvensjon, skal en fullføringserklæring utstedes av skipsgjenvinningsanlegget og sendes til dets kompetente myndighet(er). Erklæringen skal være sammensatt som vist i tillegg 7. Den eller de kompetente myndigheter skal sende en kopi av erklæringen til administrasjonen som har utstedt internasjonalt gjenvinningssertifikat for skipet. Erklæringen skal utstedes innen 14 dager etter datoen for delvis eller fullstendig skipsgjenvinning i samsvar med skipsgjenvinningsplanen, og den skal innbefatte en rapport om eventuelle hendelser og ulykker som har vært til skade for menneskehelsen og/eller miljøet.