Prop. 166 S

(2016–2017)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykke til godtaking av direktiv (EU) 2017/853 om kontroll med erverv og innehav av våpen (vidareutvikling av Schengen-regelverket)

Tilråding frå Utanriksdepartementet 1. september 2017, godkjend i statsråd same dagen. (Regjeringa Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innleiing og bakgrunn

Europaparlamentet og Rådet fastsette 17. mai 2017 direktiv 2017/853 om endringar i direktiv 91/477/EØF om kontroll med erverv og innehav av våpen (endringsdirektivet).

Føremålet med endringsdirektivet er å betre våpenkontrollen for å hindre misbruk av våpen og kriminelle handlingar. Noreg er bunde av direktiv 91/477/EØF (våpendirektivet) og endringane gjennomført ved direktiv 2008/51/EF.

Noreg er tilknytt Schengen-samarbeidet gjennom avtale av 18. mai 1999 om Noreg og Island si tilknyting til gjennomføring, bruk og vidareutvikling av Schengen-regelverket. Det følgjer av endringsdirektivet sin fortale punkt 35 at det for Noreg sitt vedkommande reknast som ei vidareutvikling av Schengen-regelverket. Norske ekspertar har i samsvar med avtalen vore med på å utforme regelverket. Noreg skal på sjølvstendig grunnlag avgjere om innhaldet i rettsakta skal godtakast frå norsk side og innarbeidast i norsk rett. Etter Schengen-avtalen artikkel 8 nr. 2 bokstav a skal Rådet gjere Noreg kjent med fastsetting av nye rettsakter som er ei vidareutvikling av Schengen-avtalen.

Gjennomføringa av det reviderte direktivet føreset lovendring og reknast også for å vere ei særleg viktig sak. Stortinget må difor samtykke i å godtake rettsakta, jf. Grl. § 26 andre ledd.

Direktivet i norsk omsetting følgjer som trykt vedlegg til proposisjonen.

2 Generelt om våpendirektivet og endringsdirektivet

Direktiv 91/477/EØF, våpendirektivet, gjeld for skytevåpen, våpendelar og ammunisjon, slik dei vert definert i direktivet. Definisjonane er i hovudsak lik dei som er fastsett i FN sin våpenprotokoll (resolusjon 55/255). Våpendirektivet gjeld for sivil bruk og innehav av skytevåpen. Politiets og forsvarets bruk av våpen fell såleis utanom direktivet sitt verkeområde. Europakommisjonen har i medhald av våpendirektivet gjeve ein gjennomføringsforordning (2015/2403), som set ein felles teknisk standard for deaktivering av skytevåpen og som gjev reglar om kontroll, merking og dokumentasjon for at skytevåpen er deaktivert på lovleg måte.

I våpendirektivet er det gjeve minimumsreglar for medlemsstatane sin nasjonale våpenkontroll. Medlemsstatane kan i medhald av artikkel 3 fastsette strengare nasjonale reglar enn det som følgjer av våpendirektivet.

Endringsdirektiv (EU) 2017/853 utvider verkeområdet til direktivet og fastset ei rad med strengare krav til våpenkontroll, jf. nærare om dette i punkt 3.

3 Nærare om innhaldet i endringsdirektivet

Endringsdirektivet syner til dei aktuelle artiklane som endrast i våpendirektivet 91/477/EØF. Endringsdirektivet artikkel 1 og 2 fastset endringar i våpendirektivet sine definisjonar og verkeområde. Verkeområdet utvidast slik at det også regulerer våpensamlarar, våpenmeklarar og museum, deaktiverte skytevåpen, samt skytevåpen som er omgjort til berre å kunne skyte ammunisjon utan prosjektil (såkalla lausammunisjon, signalpatroner og liknande). I endringsdirektivet er det også gjeve nye definisjonar av sentrale omgrep samt gjort einskilde endringar i gjeldande definisjonar, som mellom anna skal klargjere kva personar og kva gjenstandar som vert omfatta av det vidare verkeområdet.

Endringsdirektivet artikkel 4 til 10a og vedlegg I fastset meir omfattande krav til medlemsstatane sin våpenkontroll. I endringsdirektivet artikkel 4 gjevast det mellom anna meir omfattande krav til merking og registrering av skytevåpen og nærare bestemte våpendelar. Det innførast også krav til at medlemsstatane skal etablere eit system for sperring og sletting av opplysingar i deira nasjonale våpenregister. Medlemsstatane skal vidare etablere eit system for registrering og kontroll med våpenhandlarar og våpenmeklarar, slik desse vert definert i endringsdirektivet artikkel 1. Endringsdirektivet set også krav til at våpenhandlarar og våpenmeklarar skal rapportere elektronisk om kva skytevåpen og vitale våpendelar som vert omsett. I endringsdirektivet artikkel 5b vert det også sett krav til at medlemsstatane etablerer ordningar for kontroll av distansehandel med skytevåpen, nærare bestemte våpendelar og ammunisjon.

Endringsdirektivet artikkel 5 og artikkel 7 fastset krav til at medlemsstatane skal ha eit system, som kan fungere løpande eller periodisk, for kontroll med tildelte våpenløyve slik at medlemsstatane tilbakekallar våpenløyvet til personar som ikkje lenger oppfyller vilkåra for løyvet. Vidare er det innført krav til at medlemsstatane skal etablere nasjonale reglar for oppbevaring av skytevåpen og ammunisjon.

I våpendirektivet er skytevåpen klassifisert i kategori frå A til D ut frå skytevåpenet sitt skadepotensiale.

Dei krav som våpendirektivet set for å kunne erverve og ha skytevåpen er gjort relative ut frå kva kategori skytevåpna tilhøyrar. I endringsdirektivet utvidast definisjonen av kva skytevåpen og våpendelar som skal vere i kategori A. Den viktigaste endringa er at halvautomatiske rifler/ hagler og pistolar, som har magasin med meir enn høvesvis ti eller 20 patronar, reknast som skytevåpen i kategori A og dermed som hovudregel vert forbodne.

Sidan forbodet er knytt til våpenet sin magasinkapasitet, set også endringsdirektivet som hovudregel forbod mot å ha våpenmagasin med større magasinkapasitet enn ti patroner for rifle/hagle og 20 for pistol. Denne endringa i kva våpentypar som skal vere i kategori A gjeld ikkje for våpen som er erverva før endringsdirektivet. Medlemsstatane kan difor vidareføre allereie tildelte våpenløyve for slike våpen og våpenmagasin.

Vidare gjevast det strengare reglar for erverv av skytevåpen og våpendelar i kategori A. Medlemsstatane kan unnataksvis gje løyve til å erverve slike skytevåpen og ammunisjon til nærare bestemte føremål, slik som museum, vern av skipsfart, våpensamlarar og liknande. For sportsskyttarar er det i artikkel 6 nr. 6 gjeve ein eigen unnataksregel med særskilte tilleggsvilkår. Medlemsstatane skal seinast kvart femte år kontrollere grunnlaget for løyva til å ha skytevåpen og våpendelar i kategori A.

Endringsdirektivet fastset som noko nytt registreringsplikt for deaktiverte skytevåpen, samt at skytevåpen som er omgjort til ikkje å kunne skyte patroner med prosjektil framleis skal tilhøyra kategorien dei var i før ombygginga. Reglane i Kommisjonen sitt gjennomføringsdirektiv 2015/2403 om strengare teknisk standardar for deaktivering av skytevåpen er også teke inn i sjølve direktivet.

Endringsdirektivet artikkel 11 til 17 fastset hovudsakleg mindre endringar i reglane om transport mellom medlemsstatane av skytevåpen, våpendelar og ammunisjon, som mellom anna er ei tilpassing av gjeldande reglar i høve til den nye reguleringa av skytevåpen i kategori A. Endringsdirektivet fastset også nye reglar om korleis utveksling av opplysingar mellom medlemsstatane skal gjerast, samt at det gjevast utfyllande reglar om Kommisjonen sine fullmakter til å fastsette gjennomføringsordningar og om evaluering av våpendirektivet.

Etter artikkel 2i vedlegg II til endringsdirektivet skal medlemsstatane gjennomføre reglane i endringsdirektivet innan 14. september 2018 og sende Kommisjonen ein kopi av det nasjonale regelverket som gjennomfører direktivet. Fristen for å gjennomføre reglane om registrering av våpenhandlarar og våpenmeklarar etter artikkel 4 nr. 3, samt for å gjennomføre krava til føring, sletting og sperring av opplysingar i det nasjonale våpenregisteret etter artikkel 4 nr. 4, er likevel sett til 14. desember 2019. Vidare så er medlemsstatane gjeve ein frist til 14. mars 2021 til å innføre ny ordning med registrering av våpen som tidligare har vore registreringsfrie. Dette gjeld mellom anna skytevåpen som er deaktivert etter dei nye tekniske standarane samt registrering av hagler utan magasinlading.

4 Gjennomføring av endringsdirektivet i norsk rett

Som ei innleiing kan det nemnast at fleire av føresegnene i endringsdirektivet samsvarar med gjeldande norsk rett. Nokre av føresegnene krev likevel materiellrettslege endringar. Mellom anna må det fastsettast heimel for at også deaktiverte skytevåpen kan registrerast i våpenregisteret. Vidare vil føresegnene i direktivet om meir omfattande og detaljerte reglar om registrering og merking av våpen og våpendelar krevje tilpassingar i norsk regelverk.

Direktivet sin hovudregel om forbod mot halvautomatiske skytevåpen med stor magasinkapasitet vil krevje endringar i nasjonalt regelverk. Likeeins må det fastsetjast forbod mot våpenmagasin med stor patronkapasitet. Dei særskilte unnataka frå hovudregelen, som mellom anna fastset strengare vilkår for sportsskyttarar må også regulerast. Tilsvarande må det gjevast reglar om regelmessig kontroll av tildelte løyve for denne typen våpen.

Justis- og beredskapsdepartementet vil fremme ein eigen Prop. L om ny våpenlov, som også gjennomfører endringsdirektivet.

5 Økonomiske og administrative konsekvensar

Gjennomføring av endringsdirektivet vil ikkje medføre vesentlege administrative eller økonomiske konsekvensar. Strengare krav til kontroll av skytevåpen og kontroll med tildelte våpenløyve vil føre til noko større arbeidsmengde for politiets våpenforvalting. Det takast sikte på at meirkostnadane vert kompensert gjennom ei gebyrordning. Meirkostnader ved registreringsplikt for deaktiverte skytevåpen vil verte dekte gjennom Justis- og beredskapsdepartementets gjeldande budsjettramme.

6 Konklusjon og tilråding

Endringane i direktivet styrkjer kontroll med våpen og er eigna til å førebygge ulovlege handlingar med våpen.

Schengen-avtalen føreset at partane følgjer same regelverk, noko som krev at Noreg godtek og innarbeider i nasjonal rett innhaldet i dei av EU sine rettsakter som er ei vidareutvikling av Schengen-regelverket. Noreg bør framleis vere ein fullverdig partnar i dette samarbeidet og bør difor gjennomføre endringsdirektivet som styrkar våpenkontrollen mellom medlemsstatane.

Justis- og beredskapsdepartementet tilrår at endringsdirektivet vert godteke. Utanriksdepartementet sluttar seg til dette.

Tilråding

Utanriksdepartementet

tilrår:

At Dykkar Majestet godkjenner og skriv under eit framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykke til godtaking av direktiv (EU) 2017/853 om kontroll med erverv og innehav av våpen (vidareutvikling av Schengen-regelverket).

Vi HARALD, Noregs Konge,

stadfester:

Stortinget vert beden om å gjere vedtak om samtykke til godtaking av direktiv (EU) 2017/853 om kontroll med erverv og innehav av våpen (vidareutvikling av Schengen-regelverket) i samsvar med eit vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykke til godtaking av direktiv (EU) 2017/853 om kontroll med erverv og innehav av våpen (vidareutvikling av Schengen-regelverket)

I

Stortinget samtykker i godtaking av direktiv (EU) 2017/853 om kontroll med erverv og innehav av våpen (vidareutvikling av Schengen-regelverket).

Vedlegg 1
Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2017/853 av 17. mai 2017 om endring av rådsdirektiv 91/477/EØF om kontroll med erverv og besittelse av våpen (tekst med relevans for EØS)

EUROPAPARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPEISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om Den europeiske unions funksjonsmåte, særlig artikkel 114,

under henvisning til forslag fra Kommisjonen,

etter oversendelse av utkastet til lovgivende rettsakt til de nasjonale parlamentene,

under henvisning til uttalelse fra Den europeiske økonomiske og sosiale komité[1] ,

etter den ordinære lovgivningsprosessen[2] , og

ut fra følgende betraktninger:

(1) Rådsdirektiv 91/477/EØF[3] fastsatte et ledsagende tiltak for det indre markedet. Dette skapte en balanse mellom på den ene siden forpliktelsen til å sikre en viss bevegelsesfrihet for enkelte skytevåpen og deres vitale deler innen Unionen, og på den andre siden behovet for å kontrollere denne friheten ved hjelp av egnede sikkerhetsgarantier for slike produkter.

(2) Det er behov for ytterligere forholdsmessige forbedringer av visse aspekter ved direktiv 91/477/EØF med sikte på å motvirke misbruk av skytevåpen for kriminelle formål, og i lys av nylige terrorhandlinger. I denne sammenheng oppfordret Kommisjonen i sin meddelelse 28. april 2015 om «Den europeiske sikkerhetsagenda» til å revidere det nevnte direktivet og komme fram til en felles tilnærming til deaktivering av skytevåpen for å hindre at de blir reaktivert og brukt av kriminelle.

(3) Så snart skytevåpen er lovlig ervervet og besittes i samsvar med direktiv 91/477/EØF, gjelder nasjonale bestemmelser om å bære våpen eller drive jakt eller konkurranseskyting.

(4) For formålene i direktiv 91/477/EØF bør definisjonen av en våpenmegler forstås slik at den dekker enhver fysisk eller juridisk person, herunder selskaper, og uttrykket «levere» bør forstås slik at det omfatter utlån og utleie. Siden våpenmeglere yter tjenester som tilsvarer dem som leveres av våpenforhandlere, bør også de være omfattet av direktiv 91/477/EØF når det gjelder de av våpenforhandlernes forpliktelser som er relevante for våpenmeglernes virksomhet, i den grad de er i en stilling som lar dem oppfylle disse forpliktelsene og i den grad disse ikke oppfylles av en våpenhandler med hensyn til den samme underliggende transaksjonen.

(5) En våpenforhandlers virksomhet omfatter ikke bare tilvirkning, men også modifikasjon eller ombygging av skytevåpen, vitale deler og ammunisjon, for eksempel forkorting av et komplett skytevåpen, slik at det medfører en forandring i våpnenes kategori eller underkategori. Rent private, ikke-kommersielle aktiviteter som manuell lading og gjenlading av ammunisjon fra ladekomponenter til eget bruk, eller endringer av skytevåpen eller vitale deler eid av vedkommende person som endringer av kolbe eller siktemidler eller vedlikehold av vitale deler på grunn av slitasje, bør ikke anses å være aktiviteter som det bare skal være tillatt for en våpenhandler å utføre.

(6) For å øke sporbarheten av alle skytevåpen og vitale deler, og for å forenkle fri bevegelse av dem, bør alle skytevåpen eller deres vitale deler merkes med en tydelig, permanent og unik merking og registreres i datasystemene i medlemsstatene.

(7) Informasjonen i datasystemene bør omfatte alle opplysninger som tillater at et skytevåpen kan knyttes til eieren, og bør også inneholde navnet på produsenten eller varemerket, produksjonsland eller produksjonssted, type, merke, modell, kaliberet og serienummeret eller en eventuell unik merking påført skytevåpenets ramme eller låskasse. Andre vitale deler enn ramme eller låskasse bør registreres i datasystemene under posten som gjelder skytevåpenet de skal monteres på.

(8) For å hindre at merkingen lett kan fjernes, og for å presisere hvilke vitale deler merkingen bør påføres, bør det innføres felles EU-regler for merkingen. Disse reglene bør bare gjelde for skytevåpen eller vitale deler som tilvirkes i eller importeres til EU fra og med 14. september 2018 eller når de deretter markedsføres, mens skytevåpen og deler som produseres i eller importeres til EU før denne datoen fortsatt bør være omfattet av merkings- og registreringskravene etter direktiv 91/477/EØF, som får anvendelse frem til den nevnte datoen.

(9) I lys av skytevåpen og vitale delers farlige karakter og deres holdbarhet, er det med sikte på å sikre at vedkommende myndigheter er i stand til å spore skytevåpen og deres vitale deler for forvaltningsmessige og strafferettslige formål, samt av hensyn til nasjonal prosessrett, nødvendig at opplysningene i datasystemene beholdes i en periode på 30 år etter at det aktuelle skytevåpenet eller dets vitale deler er destruert. Innsyn i disse registrene og alle tilknyttede personopplysninger bør være forbeholdt vedkommende myndigheter og bør bare tillates i inntil 10 år etter at det aktuelle skytevåpenet eller de vitale delene er destruert, for det formål å gi eller inndra tillatelser eller foreta tollbehandling, herunder en eventuell ilegging av forvaltningssanksjoner, og i inntil 30 år etter at det aktuelle skytevåpenet eller de vitale delene er destruert, når slikt innsyn er nødvendig for å håndheve straffeloven.

(10) En effektiv deling av informasjon mellom våpenforhandlere og våpenmeglere på den ene siden, og mellom vedkommende nasjonale myndigheter på den andre siden, er viktig for at datasystemene kan brukes effektivt. Våpenforhandlere og våpenmeglere bør derfor uten unødig opphold gi informasjon til vedkommende nasjonale myndigheter. For å forenkle dette bør vedkommende nasjonale myndigheter opprette et system for elektronisk tilkobling som forhandlere og meglere har tilgang til, og som kan omfatte innsending av informasjonen med e-post eller direkte gjennom en database eller et annet register.

(11) Med hensyn til medlemsstatenes forpliktelse til å ha på plass et overvåkningssystem som sikrer at vilkårene for en skytevåpentillatelse er oppfylt så lenge tillatelsen varer, bør medlemsstatene avgjøre hvorvidt vurderingen skal omfatte en forutgående medisinsk eller psykologisk test.

(12) Med forbehold for nasjonale lover for bedriftsansvar, bør vurderingen av relevante medisinske eller psykologiske opplysninger ikke anses å pålegge den medisinske fagpersonen eller andre personer som gir slik informasjon, noe ansvar dersom skytevåpen som besittes i samsvar med direktiv 91/477/EØF, blir misbrukt.

(13) Skytevåpen og ammunisjon bør oppbevares på en trygg måte når de ikke er under umiddelbart oppsyn. Dersom de oppbevares på annen måte enn i en safe, bør skytevåpen og ammunisjon oppbevares atskilt. Når skytevåpenet og ammunisjonen skal overlates til en transportvirksomhet for transport, bør vedkommende transportvirksomhet være ansvarlig for riktig tilsyn og oppbevaring. Kriteriene for riktig oppbevaring og sikker transport bør være definert i nasjonal rett, og ta hensyn til antallet og kategorien av de aktuelle skytevåpnene og ammunisjonen.

(14) Direktiv 91/477/EØF bør ikke berøre medlemsstaters regler som tillater lovlige transaksjoner med skytevåpen, vitale deler og ammunisjon via postordre, Internett eller fjernsalg, som definert i Europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/83/EU[4] , for eksempel ved auksjonskataloger på Internett, rubrikkannonser, telefon eller e-post. Det er imidlertid av vesentlig betydning at identiteten til partene i slike transaksjoner og deres lovlige adgang til å inngå slike transaksjoner kan kontrolleres, og faktisk blir kontrollert. Med hensyn til kjøperne er det derfor hensiktsmessig å sikre at deres identitet, og om relevant, deres tillatelse til å erverve et skytevåpen, vitale deler eller ammunisjon blir kontrollert av en godkjent eller autorisert våpenforhandler eller våpenmegler, eller av en offentlig myndighet eller en representant for en slik myndighet enten forut for eller senest ved levering.

(15) For de farligste skytevåpnene bør det innføres strengere regler i direktiv 91/477/EØF med sikte på å sikre at slike skytevåpen, med noen begrensede og velbegrunnede unntak, ikke tillates ervervet, eid eller omsatt. Dersom disse reglene ikke respekteres, bør medlemsstatene treffe alle egnede tiltak, som kan omfatte inndragning av slike skytevåpen.

(16) Medlemsstatene bør imidlertid ha mulighet til å tillate erverv og besittelse av skytevåpen, vitale deler og ammunisjon som er klassifisert i kategori A når dette er nødvendig for utdanningsmessige eller kulturelle formål, herunder film og teater, eller for forskning eller historiske formål. Autoriserte personer kan blant annet omfatte børsemakere, testanlegg, produsenter, sertifiserte eksperter, rettsmedisinere, og i enkelte tilfeller personer som arbeider med film- eller fjernsynsopptak. Medlemsstatene bør også kunne gi enkeltpersoner tillatelse til å erverve og besitte skytevåpen, vitale deler og ammunisjon klassifisert i kategori A for nasjonalt forsvar, for eksempel i sammenheng med frivillig militæropplæring som gis etter nasjonal lovgivning.

(17) Medlemsstatene bør kunne velge å gi tillatelser til anerkjente museer og samlere for erverv og innehav av skytevåpen, vitale deler og ammunisjon som er klassifisert i kategori A når dette er nødvendig for historiske, kulturelle, vitenskapelige, tekniske, utdanningsmessige formål, eller formål som gjelder kulturarv, forutsatt at slike museer og samlere dokumenterer at de har truffet de nødvendige tiltak for å møte enhver risiko for offentlig sikkerhet eller orden, herunder ved korrekt oppbevaring, før en slik tillatelse gis. Enhver slik tillatelse bør ta hensyn til og gjenspeile den spesifikke situasjonen, herunder arten av samlingen og dens formål, og medlemsstatene bør sikre at det er på plass et system for å føre tilsyn med samlere og samlinger.

(18) Våpenforhandlere og våpenmeglere bør ikke hindres i å håndtere skytevåpen, vitale deler og ammunisjon som er klassifisert i kategori A i tilfeller der det unntaksmessig gis tillatelse til erverv og besittelse av et slikt skytevåpen, vitale deler og ammunisjon, dersom håndteringen er nødvendig for deaktiverings- eller ombyggingsformål, eller når det ellers er tillatt etter direktiv 91/477/EØF, som endret ved dette direktiv. Heller ikke bør forhandlere og meglere hindres i å håndtere slike skytevåpen, vitale deler og ammunisjon i tilfeller som ikke omfattes av direktiv 91/477/EØF, som endret ved dette direktiv, slik som skytevåpen, vitale deler og ammunisjon som skal eksporteres ut av Unionen, eller våpen som skal anskaffes av væpnede styrker, politi eller offentlige myndigheter.

(19) Våpenforhandlere og våpenmeglere bør kunne nekte å gjennomføre enhver mistenkelig transaksjon for erverv av komplette patroner eller skarpe tennladninger til ammunisjon. En transaksjon kan anses å være mistenkelig dersom den for eksempel gjelder mengder som er uvanlige for den private bruken man ser for seg, dersom kjøperen virker uvant med bruken av ammunisjonen eller hvis kjøperen insisterer på å betale med kontanter og samtidig er uvillig til å fremlegge bevis på sin identitet. Våpenforhandlere og våpenmeglere bør også kunne rapportere slike mistenkelige transaksjoner til vedkommende myndigheter.

(20) Risikoen for at akustiske våpen og andre typer gass- og signalvåpen blir ombygde til virkelige skytevåpen er høy. Det er derfor av vesentlig betydning å forebygge problemet med at slike ombygde skytevåpen brukes til å begå straffbare handlinger, særlig ved å la dem være omfattet av anvendelsesområdet for direktiv 91/477/EØF. For å unngå risikoen for at alarm- og signalvåpen blir fremstilt på en slik måte at de kan ombygges til å bli i stand til å fyre av et hagl, en kule eller et prosjektil ved hjelp av en brennbar drivladning, bør Kommisjonen vedta tekniske spesifikasjoner med sikte på å sikre at de ikke kan ombygges på denne måten.

(21) I betraktning av den høye risikoen for at uriktig deaktiverte skytevåpen blir reaktivert, og med sikte på å øke sikkerheten i hele unionen, bør slike skytevåpen omfattes av direktiv 91/477/EØF. Det bør gis en definisjon av deaktiverte skytevåpen som gjenspeiler de generelle prinsippene for deaktivering av skytevåpen, som er fastsatt i protokollen mot ulovlig tilvirkning og handel med skytevåpen og deler, komponenter og ammunisjon til dem. Protokollen er vedlagt rådsforordning 2014/164/EU[5] , som innfører den i Unionens rettslige rammeverk.

(22) Skytevåpen konstruert for militær bruk, som AK47 og M16, som er utstyrt for å fungere på basis av selektiv ildgivning og som kan innstilles manuelt mellom automatisk og halvautomatisk ildgivning, bør klassifiseres som skytevåpen av kategori A og bør derfor forbys for sivil bruk. Hvis de ombygges til halvautomatiske skytevåpen, bør de klassifiseres i punkt 6 i kategori A.

(23) Noen halvautomatiske skytevåpen kan enkelt ombygges til automatiske skytevåpen, og således utgjøre en sikkerhetstrussel. Selv uten en slik ombygging kan visse halvautomatiske skytevåpen være svært farlige når de har høy kapasitet med hensyn til antall patroner. Halvautomatiske skytevåpen med et fast magasin som tillater at et høyt antall patroner kan bli avfyrt, så vel som halvautomatiske skytevåpen i kombinasjon med et avtakbart magasin med høy kapasitet, bør derfor forbys for sivil bruk. Muligheten for å montere et magasin med en kapasitet på over 10 patroner for lange skytevåpen og 20 skudd for korte skytevåpen, bestemmer ikke alene klassifiseringen av skytevåpenet i en bestemt kategori.

(24) Med forbehold for fornying av tillatelser i samsvar med direktiv 91/477/EØF bør halvautomatiske skytevåpen med randtenning, herunder skytevåpen med kaliber.22 eller mindre, ikke klassifiseres i kategori A med mindre de har blitt ombygd fra helautomatiske skytevåpen.

(25) Bestemmelsene i direktiv 91/477/EØF vedrørende europeisk våpenpass som hoveddokument som kreves for aktivitetene til konkurranseskyttere og andre personer med tillatelse etter direktivet, bør forbedres ved at det innlemmes en referanse til skytevåpen klassifisert i kategori A i de relevante bestemmelsene i direktivet, med forbehold for medlemsstatenes rett til å velge å anvende strengere regler.

(26) Gjenstander som har fysisk likhet med et skytevåpen («kopier«), men som er framstilt på en slik måte at de ikke kan ombygges til å avfyre et hagl, en kule eller et prosjektil ved hjelp av en brennbar drivladning, bør ikke omfattes av direktiv 91/477/EØF.

(27) Når medlemsstatene har nasjonale lover som regulerer antikke våpen, er slike våpen ikke underlagt direktiv 91/477/EØF. Reproduksjoner av antikke våpen har imidlertid ikke den samme historiske betydning eller interesse knyttet til seg, og kan konstrueres ved hjelp av moderne teknikker som kan forbedre deres varighet og presisjon. Derfor bør slike reproduksjoner bringes inn under anvendelsesområdet av direktiv 91/477/EØF. Direktiv 91/477/EØF får ikke anvendelse for andre gjenstander, som softgun, som ikke svarer til definisjonen av skytevåpen og derfor ikke er regulert av det nevnte direktivet.

(28) For å forbedre hvordan informasjonsutvekslingen mellom medlemsstater fungerer, ville det være nyttig hvis Kommisjonen kunne vurdere hvilke elementer som er nødvendige for et system til støtte for slik utveksling av informasjon som finnes i medlemsstatenes eksisterende datasystemer, herunder muligheten for å la hver medlemsstat få tilgang til et slikt system. Dette systemet kan benytte en modul av informasjonssystemet for det indre markedet («IMI«), som ble opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1024/2012[6] , og som er spesielt tilpasset for skytevåpen. En slik utveksling av informasjon mellom medlemsstatene bør finne sted i samsvar med reglene for datavern i europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2016/679[7] . Hvis vedkommende myndighet trenger å få tilgang til opplysninger i strafferegisteret om en person som søker om tillatelse for å erverve eller besitte et skytevåpen, bør den aktuelle myndigheten kunne innhente denne informasjonen i henhold til Rådets rammebeslutning 2009/315/JHA[8] . Kommisjonens vurdering kunne om nødvendig vedlegges et lovgivningsforslag som tar hensyn til eksisterende redskaper vedrørende informasjonsutveksling.

(29) For å sikre en hensiktsmessig elektronisk informasjonsutveksling mellom medlemsstatene vedrørende innvilgede tillatelser for overføring av skytevåpen til en annen medlemsstat og avslag på anmodning om tillatelse til å erverve eller besitte et skytevåpen, bør myndigheten til å vedta rettsakter i samsvar med artikkel 290 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte delegeres til Kommisjonen med hensyn til å fastsette bestemmelser som gir medlemsstatene mulighet til å opprette et slikt system for informasjonsutveksling. Det er av særlig betydning at Kommisjonen foretar dertil egnete konsultasjoner under sitt forberedende arbeid, herunder på ekspertnivå, og at disse konsultasjonene blir gjennomført i samsvar med prinsippene som er nedfelt i den inter-institusjonelle avtalen av 13. april 2016 om bedre lovgivning[9] . For å sikre lik deltakelse i utarbeidelsen av delegerte rettsakter mottar Europaparlamentet og Rådet særlig alle dokumenter på samme tidspunkt som medlemsstatenes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møter i Kommisjonens ekspertgrupper som tar seg av utarbeidelsen av delegerte rettsakter.

(30) Med sikte på å sikre ensartede vilkår for gjennomføringen av dette direktivet bør Kommisjonen gis gjennomføringsfullmakter. Disse fullmaktene bør utøves i samsvar med Europaparlaments- og rådsforordning (EU) Nr. 182/2011[10] .

(31) Dette direktiv respekterer de grunnleggende rettighetene og er i samsvar med prinsippene som er særlig anerkjent av Den europeiske unions charter om grunnleggende rettigheter.

(32) Forordning (EU) 2016/679 bør gjelde for behandling av personopplysninger innenfor rammen av direktiv 91/477/EØF. Når personopplysninger innhentet i henhold til direktiv 91/477/EØF blir behandlet for det formål å forebygge, etterforske, avsløre eller rettsforfølge straffbare handlinger eller fullbyrde strafferettslige sanksjoner, bør myndigheter som behandler disse opplysningene oppfylle de reglene som er vedtatt i samsvar med Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2016/680[11] .

(33) Målene for dette direktivet kan ikke i tilstrekkelig grad oppnås av medlemsstatene, men på grunn av omfanget og virkningene av tiltaket kan de bedre nås på EU-nivå. Unionen kan vedta tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet, som er nedfelt i EU-traktatens artikkel 5. I samsvar med proporsjonalitetsprinsippet, som er beskrevet i den nevnte artikkelen, går ikke dette direktivet ut over det som er nødvendig for å nå disse målene.

(34) Direktiv 91/477/EØF bør derfor endres tilsvarende.

(35) Når det gjelder Island og Norge, utgjør dette direktivet og direktiv 91/477/EØF en videreutvikling av bestemmelsene i Schengen-regelverket innenfor avtalen inngått mellom Rådet i Den europeiske union og Republikken Island og Kongeriket Norge om de sistnevnte statenes tilslutning til gjennomføringen, anvendelsen og videreutviklingen av Schengen-regelverket[12] , på området nevnt i artikkel 1 i rådsbeslutning 1999/437/EF[13] .

(36) Når det gjelder Sveits, utgjør dette direktivet og direktiv 91/477/EØF en videreutvikling av bestemmelsene i Schengen-reglene innenfor avtalen inngått mellom Den europeiske union, Det europeiske fellesskap og Det sveitsiske forbund om Det sveitsiske forbunds tilslutning til gjennomføringen, anvendelsen og videreutviklingen av Schengen-regelverket[14] , på området nevnt i artikkel 1 i rådsbeslutning 1999/437/EF, sammenholdt med artikkel 3 i rådsbeslutning 2008/146/EF[15] .

(37) Når det gjelder Liechtenstein utgjør dette direktivet og direktiv 91/477/EØF en videreutvikling av bestemmelsene i Schengen-regelverket innenfor protokollen inngått mellom Den europeiske union, Det europeiske fellesskap, Det sveitsiske forbund og Fyrstedømmet Liechtenstein om Fyrstedømmet Liechtensteins tiltredelse av avtalen mellom Den europeiske union, Det europeiske fellesskap og Det sveitsiske forbund om Det sveitsiske forbunds tilslutning til gjennomføringen, anvendelsen og videreutviklingen av Schengen-regelverket[16] på området nevnt i artikkel1 i beslutning 1999/437/EF sammenholdt med artikkel 3 i rådsbeslutning 2011/350/EU[17] ,

VEDTATT DETTE DIREKTIV:

Artikkel 1

I direktiv 91/477/EØF gjøres følgende endringer:

1) Ny artikkel 1 skal lyde:

«Artikkel 1

1. I dette direktivet gjelder følgende definisjoner:

1) «skytevåpen» betyr ethvert bærbart våpen med løp som utstøter, er konstruert for å utstøte eller kan utstøte et hagl, en kule eller et prosjektil ved hjelp av en brennbar drivladning, med mindre det er utelukket fra definisjonen av en av årsakene angitt i del III i vedlegg I. Skytevåpen er klassifisert i del II i vedlegg I.

En gjenstand skal anses å kunne ombygges for å utstøte et hagl, en kule eller et prosjektil ved hjelp av en brennbar drivladning dersom:

a) den har utseende av et skytevåpen, og

b) som et resultat av sin konstruksjon eller materialet det er laget av, kan ombygges på en slik måte,

2) «vital del» betyr løpet, rammen, låskassen, herunder både øvre og nedre låskasse der dette er relevant, glidestykket, sylinderen, sluttstykket eller låseblokken, som fordi de er separate gjenstander, er inkludert i kategorien til skytevåpenet de er beregnet på eller er beregnet montert på,

3) «ammunisjon» betyr den komplette patronen eller dens komponenter, herunder patronhylser, tennhetter, krutt, kuler eller prosjektiler, som brukes i et skytevåpen, forutsatt at disse delene selv er underlagt krav om tillatelse i den aktuelle medlemsstaten,

4) «alarm- og signalvåpen» betyr innretninger med en patronholder som er konstruert for å avfyre bare løse skudd, lokalirriterende midler, andre aktive stoffer eller pyrotekniske signalpatroner, og som ikke kan ombygges til å utstøte et hagl, en kule eller et prosjektil ved hjelp av en brennbar drivladning,

5) «saluttvåpen og akustiske våpen» betyr skytevåpen som er spesifikt ombygd for det ene formål å avfyre løse skudd, for bruk i for eksempel teaterforestillinger, fotografiske opptak, film- og fjernsynsinnspillinger, historiske skuespill, parader, idrettsarrangementer og i forbindelse med opplæring,

6) «deaktivert skytevåpen» betyr skytevåpen som har blitt gjort permanent uegnet til bruk ved en deaktivering som sikrer at alle vitale deler av det aktuelle skytevåpenet har blitt gjort permanent ubrukelige og umulige å fjerne, skifte ut eller modifisere, slik at skytevåpenet ikke på noen måte kan reaktiveres,

7) «museum» betyr en permanent institusjon som tjener samfunnet og dets utvikling, som er åpen for allmennheten og som erverver, bevarer, forsker på og stiller ut skytevåpen, vitale deler eller ammunisjon for historiske, kulturelle, vitenskapelige, tekniske, utdanningsmessige, kulturarvsrelaterte eller rekreative formål, og som er anerkjent som museum av den aktuelle medlemsstaten,

8) «samler» betyr enhver fysisk eller juridisk person som driver med samling og bevaring av skytevåpen, vitale deler eller ammunisjon for historiske, kulturelle, vitenskapelige, tekniske, utdanningsmessige eller kulturarvsrelaterte formål, og som er anerkjent som samler av den aktuelle medlemsstaten,

9) «våpenforhandler» betyr enhver fysisk eller juridisk person hvis handels- eller forretningsvirksomhet helt eller delvis består av noe av det følgende:

a) tilvirkning, omsetning, utveksling, utleie, reparasjon, modifikasjon eller ombygging av skytevåpen eller vitale deler,

b) tilvirkning, omsetning, utveksling, modifikasjon eller ombygging av ammunisjon;

10) «våpenmegler» betyr enhver fysisk eller juridisk person, bortsett fra en forhandler med en handels- eller forretningsvirksomhet som helt eller delvis består av noe av det følgende:

a) framforhandling eller ordning av transaksjoner for kjøp, salg eller forsyning av skytevåpen, vitale deler eller ammunisjon,

b) tilrettelegging av overføring av skytevåpen, vitale deler eller ammunisjon innenfor en medlemsstat, fra en medlemsstat til en annen medlemsstat, fra en medlemsstat til et tredjeland eller fra et tredjeland til en medlemsstat,

11) «ulovlig tilvirkning» betyr tilvirkning eller montering av skytevåpen, deres vitale deler og ammunisjon:

a) av enhver vital del av et slikt skytevåpen som er ulovlig omsatt,

b) uten tillatelse utstedt i samsvar med artikkel 4 av en kompetent myndighet i medlemsstaten der tilvirkningen eller monteringen finner sted, eller

c) uten å merke skytevåpenet på tidspunktet for fremstillingen i samsvar med artikkel 4,

12) «ulovlig omsetning» betyr erverv, salg, levering, bevegelse eller overføring av skytevåpen, deres vitale deler eller ammunisjon fra eller gjennom territoriet til en medlemsstat til territoriet til en annen medlemsstat, dersom en av de berørte medlemsstatene ikke tillater det i samsvar med dette direktivet, eller hvis skytevåpenet, vitale deler eller ammunisjonen ikke er merket i samsvar med artikkel 4,

13) «sporing» betyr systematisk sporing av skytevåpen, og der det er mulig, deres vitale deler og ammunisjon fra produsent til kjøper, for det formål å bistå vedkommende myndigheter i medlemsstaten med å avsløre, etterforske og analysere ulovlig tilvirkning og ulovlig omsetning.

2. For formålene i dette direktivet skal en person anses å være bosatt i landet som er angitt ved adressen som står i et offisielt dokument som viser vedkommendes bosted, slik som et pass eller et nasjonalt identitetskort, og som ved en kontroll ved erverv eller besittelse oversendes vedkommende myndigheter i en medlemsstat eller en våpenforhandler eller våpenmegler. Dersom en persons adresse ikke står i vedkommendes pass eller nasjonale identitetskort, skal vedkommendes bostedsland bestemmes på grunnlag av et hvilket som helst annet offisielt bostedsbevis som er anerkjent av den aktuelle medlemsstaten.

3. Et «europeisk våpenpass» skal utstedes på anmodning av vedkommende myndigheter i en medlemsstat til en person som på lovlig måte kommer i besittelse av og bruker et skytevåpen. Det skal være gyldig i høyst 5 år og skal kunne forlenges, og skal inneholde informasjonen fastsatt i vedlegg II. Det skal ikke kunne overdras til andre, og skal angi skytevåpenet eller skytevåpnene som besittes og brukes av passets innehaver. Personen som bruker skytevåpenet må alltid ha det i sin besittelse og enhver endring i besittelsen av eller kjennetegnene ved skytevåpenet, så vel som tap eller tyveri av det, skal være angitt i passet.»

2) Ny artikkel 2 skal lyde:

«Artikkel 2

1. Dette direktivet berører ikke nasjonale bestemmelser om bæretillatelse for skytevåpen, jakt eller konkurranseskyting med skytevåpen som er ervervet og besittes på lovlig måte i samsvar med dette direktivet.

2. Dette direktivet får ikke anvendelse for erverv og besittelse av våpen og ammunisjon i samsvar med nasjonal lov om væpnede styrker, politiet eller offentlige myndigheter. Det får heller ikke anvendelse for overføringer regulert av europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/43/EF[18] .»

3) I artikkel 4 gjøres følgende endringer:

(a) Nytt nr. 1, 2 og 3 skal lyde:

«1. Med hensyn til skytevåpen som er tilvirket eller importert til Unionen fra og med 14. september 2018, skal medlemsstatene sikre at ethvert slikt skytevåpen eller enhver vital del som markedsføres, har vært:

a) forsynt med en tydelig, permanent og unik merking rett etter tilvirkningen og senest før det markedsføres, eller straks etter importen til Unionen, og

b) registrert i samsvar med dette direktivet rett etter tilvirkningen og senest før det markedsføres, eller straks etter importen til Unionen.

2. Den unike merkingen som er nevnt i punkt (a) i nr. 1 skal omfatte navnet på produsenten eller merket, produksjonslandet eller produksjonsstedet, serienummeret og produksjonsåret, hvis ikke dette allerede inngår i serienummeret, samt modell der dette er mulig. Det berører ikke en eventuell påføring av produsentens varemerke. Når en vital del er for liten til å kunne merkes i samsvar med denne artikkel, skal den minst merkes med et serienummer eller en alfanumerisk eller digital kode.

Kravene til merking av skytevåpen eller vitale deler som er av særlig historisk betydning skal bestemmes i samsvar med nasjonal lovgivning.

Medlemsstatene skal sikre at hver basispakke med komplett ammunisjon er merket på en slik måte at det angir navnet på produsenten, sendingens (partiets) identifikasjonsnummer, kaliberet og ammunisjonstypen.

For formålene i nr. 1 og i dette nr. kan medlemsstatene velge å anvende bestemmelsene i konvensjonen av 1. juli 1969 om gjensidig anerkjennelse av kontrollstempling av håndvåpen.

Medlemsstatene skal videre sikre at når et skytevåpen eller dets vitale deler overføres fra statlige lagre til permanent sivil bruk, skal de påføres unik merking som fastsatt under nr. 1, slik at de kan identifiseres av den instansen som overfører dem.

2a. Kommisjonen skal vedta gjennomføringsrettsakter om tekniske spesifikasjoner for merkingen. Disse rettsaktene skal vedtas i samsvar med undersøkelsesprosedyren nevnt i artikkel 13b nr. 2.

3. Hver medlemsstat skal etablere et system for regulering av virksomheten til våpenforhandlere og våpenmeglere. Disse systemene skal minst omfatte følgende tiltak:

a) registrering av forhandlere og meglere som driver innenfor den aktuelle medlemsstatens territorium,

b) godkjenning eller autorisasjon for virksomheten til våpenforhandlere og våpenmeglere innenfor medlemsstatens territorium, og

c) en kontroll av den aktuelle våpenforhandleren eller våpenmeglerens private og faglige integritet og relevante kvalifikasjoner. Dersom dette er en juridisk person, skal kontrollen gjelde både den juridiske personen og den eller de fysiske personene som leder virksomheten.»

b) I nr. 4 gjøres følgende endringer:

(i) Nytt første ledd annet punktum skal ha følgende ordlyd:

«Dette datasystemet skal inneholde alle opplysninger vedrørende skytevåpen som er nødvendige for å kunne spore og identifisere disse skytevåpnene, herunder:

a) type, merke, modell, kaliber og serienummer for hvert skytevåpen og merket som er påført våpenets ramme eller låsekasse som en unik merking i samsvar med nr. 1, og som skal tjene som unik identifikator for hvert skytevåpen,

b) serienummer eller unik merking av vitale deler, når dette er forskjellig fra merkingen på rammen eller låsekassen i hvert skytevåpen,

c) navn og adresser på leverandører og personer som erverver eller besitter skytevåpenet, sammen med den eller de relevante datoer, og

d) enhver ombygging eller modifisering av et skytevåpen som fører til en endring i dets kategori eller underkategori, herunder attestert deaktivering eller destruksjon og den eller de relevante datoer.

Medlemsstatene skal sikre at registeret over skytevåpen og vitale deler, herunder de tilknyttede personopplysningene, oppbevares i datasystemene av vedkommende myndigheter i en periode på 30 år etter at det aktuelle skytevåpenet eller de aktuelle vitale delene er destruert.

Registeret over skytevåpen og vitale deler nevnt i første avsnitt under dette nummer, med tilknyttede personopplysninger, skal kunne være tilgjengelig for:

a) myndigheter med kompetanse til å gi eller inndra tillatelsene nevnt i artikkel 6 eller 7 eller av myndigheter med kompetanse i tollsaker i en periode på 10 år etter at det aktuelle skytevåpenet eller de aktuelle vitale delene er destruert, og

b) myndigheter med kompetanse til å forebygge, etterforske, avsløre eller straffeforfølge straffbare handlinger eller fullbyrde strafferettslige sanksjoner i en periode på 30 år etter at det aktuelle skytevåpenet eller de aktuelle vitale delene er destruert.

Medlemsstatene skal sikre at personopplysninger blir slettet fra datasystemene ved utløpet av periodene som er angitt i annet og tredje avsnitt. Dette berører ikke tilfeller der spesifikke personopplysninger har blitt overført til en myndighet med kompetanse til å forebygge, etterforske, avsløre eller straffeforfølge straffbare handlinger eller fullbyrde strafferettslige sanksjoner og benyttes i denne spesifikke sammenheng, eller til andre kompetente myndigheter for et formål som er forenlig med det etter nasjonal lovgivning. I slike tilfeller skal behandlingen av slike opplysninger av vedkommende myndigheter reguleres av den nasjonale lovgivningen i den aktuelle medlemsstaten i fullt samsvar med EU-lovgivningen, særlig med hensyn til datavern.»

(ii) Nytt andre ledd skal lyde:

«I hele sin aktive periode skal våpenhandlere og våpenmeglere føre et register der hvert skytevåpen og hver vital del som omfattes av dette direktivet, og som mottas eller avhendes av dem, blir registrert, sammen med opplysninger som gjør det mulig å identifisere og spore det aktuelle skytevåpenet eller de aktuelle vitale delene, særlig med hensyn til type, merke, modell, kaliber og serienummer, samt navn og adresse på leverandørene og på personene som erverver skytevåpenet.

Ved virksomhetens opphør skal våpenforhandlere og våpenmeglere levere dette registeret til de nasjonale myndighetene som har ansvaret for datasystemene nevnt i første avsnitt. Medlemsstatene skal sikre at våpenforhandlere og våpenmeglere som er etablert på deres territorium uten unødig opphold rapporterer om transaksjoner som gjelder skytevåpen eller vitale deler til vedkommende nasjonale myndigheter, at våpenforhandlere og våpenmeglere har en elektronisk forbindelse til disse myndighetene for slike rapporteringsformål og at datasystemene blir oppdatert umiddelbart ved mottak av informasjon om slike transaksjoner.»

c) Nytt nr. 5 skal lyde:

«5. Medlemsstatene skal sikre at alle skytevåpen til enhver tid kan knyttes til sin eier.»

4) Ny artikkel 4a skal lyde:

«Artikkel 4a

Med forbehold for artikkel 3 skal medlemsstatene tillate erverv og besittelse av skytevåpen bare for personer som har fått våpentillatelse, eller med hensyn til skytevåpen klassifisert i kategori C, som spesifikt har anledning til å erverve og besitte et slikt skytevåpen i henhold til nasjonal lovgivning.»

5) Artikkel 4b utgår;

6) Artikkel 5 og 6 erstattes av følgende:

«Artikkel 5

1. Med forbehold for artikkel 3 skal medlemsstatene tillate at skytevåpen erverves og besittes bare av personer som har en god grunn til det, og som:

a) er minst 18 år gamle, med unntak av erverv, bortsett fra kjøp, og besittelse av skytevåpen for jakt og konkurranseskyting, da personene kan være under 18 år forutsatt at de har tillatelse fra foreldrene, eller veiledes av foreldrene eller en annen voksen med en gyldig våpenkort eller jegerbevis, eller befinner seg på et autorisert eller på annen måte godkjent opplæringssenter, og at en av foreldrene eller en annen voksen med gyldig våpenkort eller jegerbevis påtar seg ansvaret for riktig oppbevaring i samsvar med artikkel 5a, og

b) ikke antas å være til fare for seg selv eller andre, for offentlig orden eller sikkerhet. Det at en person har blitt dømt for en forsettlig voldelig forbrytelse skal anses som en indikasjon på en slik fare.

2. Medlemsstatene skal ha på plass et overvåkningssystem, som de kan drive på kontinuerlig eller ikke-kontinuerlig basis, for å sikre at vilkårene for tillatelsen fastsatt av nasjonal lovgivning er oppfylt under hele tillatelsens varighet, og at blant annet relevant medisinsk og psykologisk informasjon blir vurdert. De spesifikke ordningene skal fastsettes i samsvar med nasjonal rett.

Når noen av vilkårene for tillatelsen ikke lenger er oppfylt, skal medlemsstatene inndra den respektive tillatelsen.

Medlemsstatene kan ikke forby personer som er bosatt på deres territorium å besitte et skytevåpen som er ervervet i en annen medlemsstat med mindre de forbyr erverv av den samme type skytevåpen på sitt eget territorium.

3. Medlemsstatene skal sikre at en tillatelse til å erverve og en tillatelse til å besitte et skytevåpen klassifisert i kategori B skal inndras dersom personen som fikk tillatelsen, blir funnet å være i besittelse av et magasin som er egnet til å monteres på halvautomatiske skytevåpen med sentertenning eller skytevåpen med repetermekanisme, og som:

a) kan inneholde over 20 patroner, eller

b) for lange skytevåpen, kan inneholde over 10 patroner,

med mindre den aktuelle personen har fått tillatelse i henhold til artikkel 6 eller en tillatelse som har blitt bekreftet, fornyet eller forlenget etter artikkel 7 nr. 4a.

Artikkel 5a

For å minimere risikoen for at uvedkommende personer får tilgang til skytevåpen og ammunisjon, skal medlemsstatene fastsette regler for riktig tilsyn med skytevåpen og ammunisjon og regler for riktig og sikker oppbevaring av dem. Skytevåpen og deres ammunisjon skal ikke være umiddelbart tilgjengelige sammen. Riktig tilsyn skal bety at personen som besitter det aktuelle skytevåpenet eller ammunisjonen på lovlig måte har kontroll over det under transport og bruk. Omfanget av kontrollen med slik riktig oppbevaring skal gjenspeile antallet og kategorien av de aktuelle skytevåpnene og ammunisjonen.

Artikkel 5b

I forbindelse med erverv og salg av skytevåpen, vitale deler eller ammunisjon klassifisert i kategori A, B eller C ved hjelp av fjernsalg, som definert i i artikkel 2 nr. 7 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/83/EU[19] , skal medlemsstatene sikre at identiteten, og når det kreves, tillatelsen, til personen som erverver skytevåpenet, de vitale delene eller ammunisjonen, blir kontrollert forut for eller senest ved levering til personen, av:

a) en godkjent eller autorisert våpenforhandler eller våpenmegler, eller

b) en offentlig myndighet eller en representant for denne myndigheten.

Artikkel 6

1. Uten at det berører artikkel 2 nr. 2, skal medlemsstatene treffe alle egnede tiltak for å forby erverv og besittelse av skytevåpen, vitale deler og ammunisjon klassifisert i kategori A. De skal sikre at slike skytevåpen, vitale deler og ammunisjon som besittes ulovlig i strid med dette forbudet, blir inndradd.

2. For å verne om sikkerheten til kritisk infrastruktur, kommersiell sjøfart, verdifulle konvoier og sensitive lokaler, samt for nasjonalt forsvar og for utdanningsmessige, kulturelle, forskningsmessige og historiske formål, og med forbehold for nr. 1, kan vedkommende nasjonale myndigheter i enkelttilfeller med behørig begrunnelse gjøre unntak og gi tillatelse til skytevåpen, vitale deler og ammunisjon klassifisert i kategori A når dette ikke er i strid med offentlig sikkerhet eller orden.

3. Medlemsstatene kan unntaksvis i enkelte særlige tilfelle og med behørig begrunnelse velge å gi samlere tillatelse til å erverve og besitte skytevåpen, vitale deler og ammunisjon klassifisert i kategori A på strenge sikkerhetsmessige vilkår, herunder at det blir godtgjort overfor vedkommende nasjonale myndigheter at det er på plass tiltak for å forebygge en eventuell risiko for offentlig sikkerhet eller orden, og at det aktuelle skytevåpenet, de vitale delene eller ammunisjonen blir oppbevart med et sikkerhetsnivå som står i forhold til den risiko som er knyttet til at uvedkommende får tilgang til slike gjenstander.

Medlemsstatene skal sikre at samlere med tillatelse etter første ledd i dette nr. er identifiserbare i datasystemene som er nevnt i artikkel 4. Slike godkjente samlere skal være forpliktet til å føre et register over alle skytevåpen klassifisert i kategori A som er i deres besittelse, og registeret skal være tilgjengelig for vedkommende nasjonale myndigheter. Medlemsstatene skal opprette et egnet overvåkningssystem med hensyn til slike godkjente samlere der det tas hensyn til alle relevante faktorer.

4. Medlemsstatene kan gi tillatelse til våpenhandlere og våpenmeglere i egenskap av deres respektive profesjoner til å erverve, tilvirke, deaktivere, reparere, levere, overføre og besitte skytevåpen, vitale deler og ammunisjon klassifisert i kategori A på strenge sikkerhetsmessige vilkår.

5. Medlemsstatene kan tillate museer å erverve og besitte skytevåpen, vitale deler og ammunisjon klassifisert i kategori A, på strenge sikkerhetsmessige vilkår.

6. Medlemsstatene kan gi tillatelse til konkurranseskyttere til å erverve og besitte halvautomatiske skytevåpen klassifisert i kategori A punkt 6 eller 7, på følgende vilkår:

a) en tilfredsstillende vurdering av relevant informasjon som fremkommer som følge av anvendelsen av artikkel 5 nr. 2;

b) fremleggelse av bevis for at den aktuelle konkurranseskytteren trener aktivt for eller deltar i skytekonkurranser som er anerkjent av en offisielt anerkjent sportsskytterorganisasjon i den aktuelle medlemsstaten eller av en internasjonalt etablert og offisielt anerkjent sportsskytterforening, og

(c) fremleggelse av en attest fra en offisielt anerkjent sportsskytterorganisasjon som bekrefter at:

(i) konkurranseskytteren er medlem av en skytterklubb og har regelmessig praktisert konkurranseskyting i klubben i minst 12 måneder, og

(ii) det aktuelle skytevåpenet oppfyller spesifikasjonene som kreves for en skytterdisiplin som er anerkjent av en internasjonalt etablert og offisielt anerkjent sportsskytterforening.

Med hensyn til skytevåpen klassifisert i kategori A punkt 6, kan medlemsstater som anvender et militært system basert på alminnelig verneplikt og som i løpet av de siste 50 år har hatt en ordning med overføring av militære skytevåpen til personer som forlater hæren etter å ha avtjent verneplikten, gi disse personene, i egenskap av konkurranseskyttere, tillatelse til å beholde et skytevåpen som ble brukt i løpet av den obligatoriske vernepliktsperioden. Vedkommende offentlige myndighet skal ombygge disse skytevåpnene til halvautomatiske skytevåpen og skal periodisk kontrollere at personene som bruker slike skytevåpen, ikke utgjør en risiko for offentlig sikkerhet. Bestemmelsene i første avsnitt bokstav a), b) og c) får anvendelse.

7. Tillatelser som gis etter denne artikkel skal revideres periodisk ved intervaller som ikke overstiger 5 år.»

(7) I artikkel 7 gjøres følgende endringer:

(a) I nr. 4 tilføyes følgende avsnitt:

«Tillatelser til besittelse av skytevåpen skal revideres periodisk ved intervaller som ikke overstiger 5 år. En tillatelse kan fornyes eller forlenges dersom de vilkårene som tillatelsen ble gitt på grunnlag av, fremdeles er oppfylt.»

(b) Følgende nr. settes inn:

«4a. Medlemsstatene kan beslutte å bekrefte, fornye eller forlenge tillatelser for halvautomatiske skytevåpen klassifisert i kategori A punkt 6, 7 eller 8 for et skytevåpen som var klassifisert i kategori B og som ble lovlig ervervet og registrert før 13. juni 2017, forutsatt at de øvrige vilkårene som er fastsatt i dette direktivet er oppfylt. Videre kan medlemsstatene tillate at et slikt skytevåpen erverves av andre personer med tillatelse fra medlemsstater i samsvar med dette direktivet, som endret ved europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2017/853[20] .

(8) Ny artikkel 8 nr. 3 skal lyde:

«3. Dersom en medlemsstat forbyr eller krever tillatelse på sitt område for erverv og besittelse av et skytevåpen klassifisert i kategori B eller C, skal medlemsstaten informere de andre medlemsstatene, som da skal påføre en eksplisitt anmerkning om dette når de utsteder et europeisk våpenpass for et slikt skytevåpen, jf. artikkel 12 nr. 2.»

(9) Ny artikkel10 skal lyde:

«Artikkel 10

1. Ordningene for erverv og besittelse av ammunisjon skal være de samme som for besittelse av det skytevåpenet som ammunisjonen er beregnet på.

Erverv av magasiner for halvautomatiske skytevåpen med sentertenning som kan inneholde over 20 patroner, eller over 10 patroner for lange skytevåpen, skal tillates bare for personer som har fått tillatelse etter artikkel 6 eller en tillatelse som har blitt bekreftet, fornyet eller forlenget etter artikkel 7 nr. 4a.

2. Våpenhandlere og våpenmeglere kan nekte å fullføre enhver transaksjon for erverv av komplette patroner eller deler av ammunisjon som de med rimelighet anser som mistenkelige på grunn av deres art eller omfang, og skal melde fra om alle slike forsøk på transaksjoner til vedkommende myndigheter.»

(10) Følgende artikler settes inn:

«Artikkel 10a

1. Medlemsstatene skal iverksette tiltak for å sikre at innretninger med et patronkammer som er beregnet på avfyring av bare løse skudd, lokalirriterende midler, andre aktive stoffer eller pyrotekniske signalpatroner, ikke kan ombygges til å utstøte et hagl, en kule eller et prosjektil ved hjelp av en brennbar drivladning.

2. Medlemsstatene skal klassifisere innretninger med et patronkammer som er beregnet på å avfyre bare løse skudd, lokalirriterende midler, andre aktive stoffer eller pyrotekniske signalpatroner, og som kan ombygges til å kunne utstøte et hagl, en kule eller et prosjektil ved hjelp av en brennbar drivladning, som skytevåpen.

3. Kommisjonen skal vedta gjennomføringsrettsakter som fastsetter tekniske spesifikasjoner for alarm- og signalvåpen som er produsert i eller importert til Unionen fra og med 14. september 2018 for å sikre at de ikke kan ombygges til å utstøte et hagl, en kule eller et prosjektil ved hjelp av en brennbar drivladning. Disse gjennomføringsrettsaktene skal vedtas i samsvar med undersøkelsesprosedyren nevnt i artikkel 13b nr. 2. Kommisjonen skal vedta den første av disse gjennomføringsrettsaktene innen 14. september 2018.

Artikkel 10b

1. Medlemsstatene skal sørge for ordninger for at deaktivering av skytevåpen kan verifiseres av en kompetent myndighet med sikte på å sikre at modifikasjonene som er utført på et skytevåpen gjør alle dets vitale deler permanent ubrukelige, og at de ikke kan fjernes, erstattes eller modifiseres på en måte som kan tillate at skytevåpenet på noen måte ble reaktivert. Medlemsstatene skal i sammenheng med en slik verifisering utferdige en attest og et dokument som bekrefter at skytevåpenet er deaktivert og at det er påført et klart synlig merke om dette på skytevåpenet.

2. Kommisjonen skal vedta gjennomføringsrettsakter som fastsetter standarder for deaktivering og teknikker for å sikre at alle vitale deler av et skytevåpen blir gjort permanent ubrukelige og at de ikke kan fjernes, erstattes eller modifiseres på en måte som kan tillate at skytevåpenet på noen måte blir reaktivert. Disse gjennomføringsrettsaktene skal vedtas i samsvar med undersøkelsesprosedyren nevnt i artikkel 13b nr. 2.

3. Gjennomføringsrettsaktene nevnt i nr. 2 skal ikke gjelde for skytevåpen som er deaktivert forut for datoen da disse gjennomføringsrettsaktene får anvendelse, med mindre disse skytevåpnene blir overført til en annen medlemsstat eller markedsført etter den nevnte datoen.

4. Medlemsstatene kan underrette Kommisjonen innen 2 måneder etter 13. juni 2017 om sine nasjonale deaktiveringsstandarder og -teknikker som ble anvendt før 8. april 2016, og begrunne hvorfor sikkerhetsnivået som oppnås av disse nasjonale deaktiveringsstandardene og -teknikkene tilsvarer dem som oppnås av de tekniske spesifikasjonene for deaktivering av skytevåpen som er fastsatt i vedlegg I til Kommisjonens gjennomføringsforordning (EU) 2015/2403[21] , som gjelder fra 8. april 2016.

5. Når medlemsstater underretter Kommisjonen i samsvar med nr. 4 i denne artikkel, skal Kommisjonen senest 12 måneder etter underrettelsen vedta gjennomføringsrettsakter som avgjør hvorvidt de nasjonale deaktiveringsstandardene og -teknikkene det er meldt om, sikrer at skytevåpen ble deaktivert med et sikkerhetsnivå som tilsvarer det som oppnås ved de tekniske spesifikasjonene for deaktivering av skytevåpen fastsatt i vedlegg I til gjennomføringsforordning (EU) 2015/2403, som gjelder fra 8. april 2016. Disse gjennomføringsrettsaktene skal vedtas i samsvar med undersøkelsesprosedyren nevnt i artikkel 13b nr. 2.

6. Frem til datoen for anvendelse av gjennomføringsrettsaktene nevnt i nr. 5, skal ethvert skytevåpen som er deaktivert i samsvar med nasjonale deaktiveringsstandarder og -teknikker som ble anvendt før 8. april 2016, oppfylle de tekniske spesifikasjonene for deaktivering av skytevåpen fastsatt i vedlegg I til gjennomføringsforordning (EU) 2015/2403 når det blir overført til en annen medlemsstat eller markedsført.

7. Skytevåpen som er deaktivert før 8. april 2016 i samsvar med nasjonale deaktiveringsstandarder og -teknikker og som har blitt funnet å sikre et sikkerhetsnivå som tilsvarer det som oppnås av de tekniske spesifikasjonene for deaktivering av skytevåpen fastsatt i vedlegg I til gjennomføringsforordning (EU) 2015/2403, som gjelder fra 8. april 2016, skal anses å være deaktiverte skytevåpen, også når de overføres til en annen medlemsstat eller markedsføres etter datoen for anvendelse av gjennomføringsrettsaktene nevnt i nr. 5. »

(11) I tittelen til kapittel 3 erstattes ordet «Fellesskapet» med «Unionen».

(12) Ny artikkel 11 nr. 1 skal lyde:

«1. Skytevåpen kan, med forbehold for artikkel 12, overføres fra en medlemsstat til en annen bare i samsvar med framgangsmåten som er fastsatt i denne artikkel. Denne framgangsmåten får også anvendelse med hensyn til overføringer av skytevåpen etter en avtale om fjernsalg som definert i artikkel 2 nr. 7 i direktiv 2011/83/EU.»

(13) I artikkel 12 nr. 2 gjøres følgende endringer:

(a) Nytt første ledd skal lyde:

«Uansett nr. 1 kan jegere og deltakere i historiske spill, med hensyn til skytevåpen klassifisert i kategori C, og konkurranseskyttere, med hensyn til skytevåpen klassifisert i kategori B eller C, samt skytevåpen klassifisert i kategori A som det er gitt tillatelse til etter artikkel 6 nr. 6 eller som tillatelsen er bekreftet, fornyet eller forlenget for etter artikkel 7 nr. 4a, kan uten slik forutgående tillatelse som nevnt i artikkel 11 nr. 2 være i besittelse av ett eller flere skytevåpen på en reise gjennom to eller flere medlemsstater med sikte på å delta i sine aktiviteter, forutsatt at:

a) de er i besittelse av et europeisk våpenpass som omfatter skytevåpenet eller skytevåpnene, og

b) de kan godtgjøre årsakene til reisen, særlig ved å fremlegge en invitasjon eller annet bevis for jakten, skytekonkurransen eller det historiske spillet i destinasjonsmedlemsstaten.»

(b) Nytt tredje ledd skal lyde:

«Dette unntaket gjelder likevel ikke for reiser til en medlemsstat som i henhold til artikkel 8 nr. 3 enten forbyr erverv og besittelse av det aktuelle skytevåpenet eller krever tillatelse for det. I så fall skal dette eksplisitt angis på det europeiske våpenpasset. Medlemsstatene kan også nekte å anvende dette unntaket for skytevåpen klassifisert i kategori A som det er gitt tillatelse for etter artikkel 6 nr. 6 eller som tillatelsen har blitt bekreftet, fornyet eller forlenget for etter artikkel 7 nr. 4a.»

(14) I artikkel 13 tilføyes følgende nr.:

«4. Vedkommende myndigheter i medlemsstatene skal med elektroniske midler utveksle informasjon om tillatelsene som er gitt for overføring av skytevåpen til en annen medlemsstat og informasjon med hensyn til avslag på tillatelser som fastsatt i artikkel 6 og 7 av sikkerhetsårsaker eller knyttet til den aktuelle personens pålitelighet.

5. Kommisjonen skal sørge for et system for utveksling av informasjonen nevnt i denne artikkel.

Kommisjonen skal vedta delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 13a med sikte på å supplere dette direktivet ved å fastsette detaljerte ordninger for systematisk informasjonsutveksling med elektroniske midler. Kommisjonen skal vedta den første slike delegerte rettsakt innen 14. september 2018.»

(15) Ny artikkel 13a skal lyde:

«Artikkel 13a

1. Kommisjonen gis fullmakt til å vedta delegerte rettsakter på de vilkår som er fastsatt i denne artikkel.

2. Fullmakten til å vedta delegerte rettsakter nevnt i artikkel 13 nr. 5 gis til Kommisjonen for et ubegrenset tidsrom fra 13. juni 2017.

3. Delegeringen av myndighet som nevnt i artikkel 13 nr. 5 kan til enhver tid tilbakekalles av Europaparlamentet eller Rådet. En beslutning om tilbakekalling opphever delegeringen av myndigheten som er angitt i beslutningen. Beslutningen får virkning fra dagen etter den offentliggjøres i Den europeiske unions tidende eller på en senere dato som angis i beslutningen. Den vil ikke berøre gyldigheten av noen delegerte rettsakter som allerede er i kraft.

4. Før Kommisjonen vedtar en delegert rettsakt, skal den konsultere eksperter utnevnt av hver medlemsstat i samsvar med prinsippene som er fastsatt i den institusjonelle avtalen av 13. april 2016 om bedre lovgivning.

5. Så snart Kommisjonen vedtar en delegert rettsakt, skal den samtidig underrette Europaparlamentet og Rådet om dette.

6. En delegert rettsakt som vedtas i henhold til artikkel 13 nr. 5 skal tre i kraft bare dersom verken Europaparlamentet eller Rådet har gjort innsigelser mot den innen 2 måneder etter at rettsakten er meddelt Europaparlamentet og Rådet, eller hvis Europaparlamentet og Rådet før utløpet av denne fristen begge har informert Kommisjonen om at de ikke vil gjøre innsigelser mot den. Denne fristen kan forlenges med 2 måneder på initiativ av Europaparlamentet eller Rådet.»

(16) Følgende artikkel settes inn:

«Artikkel 13b

1. Kommisjonen skal bistås av en komité. Denne komiteen skal være en komité i betydningen av europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 182/2011[22] .

2. Når det henvises til dette nr., får artikkel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.»

(17) I artikkel 15 nr. 1 erstattes ordet «Fellesskapet» med «Unionen».

(18) Ny artikkel 17 skal lyde:

«Artikkel 17

Innen 14. september 2020 og deretter hvert 5. år skal Kommisjonen fremlegge en rapport om anvendelsen av dette direktivet, herunder en kontroll av hvor hensiktsmessige de nye bestemmelsene er, for Europaparlamentet og Rådet, eventuelt ledsaget av forslag til lovgivning særlig vedrørende kategoriene av skytevåpen i vedlegg I og spørsmål knyttet til gjennomføringen av ordningen med europeisk våpenpass, merking og konsekvensene av nye teknologier som for eksempel 3D-printing, bruk av QR-kode og bruk av radiofrekvensidentifisering (RFID).»

(19) I vedlegg I gjøres følgende endringer:

(1) I del II gjøres følgende endringer:

a) Ny innledning skal lyde:

«For formålene i dette direktivet klassifiseres skytevåpen i følgende kategorier:»

b) I punkt A gjøres følgende endringer:

(i) Innledningen utgår

(ii) I kategori A tilføyes følgende punkter:

«6. Automatiske skytevåpen som har blitt ombygd til halvautomatiske skytevåpen, med forbehold for artikkel 7 nr. 4a.

7. Ethvert av følgende halvautomatiske skytevåpen med sentertenning:

a) korte skytevåpen som gir mulighet for avfyring av over 21 patroner uten å lade på nytt, dersom:

(i) et magasin med en kapasitet som overstiger 20 patroner er en del av skytevåpenet, eller

(ii) et avtakbart magasin med en kapasitet som overstiger 20 patroner settes inn i det,

b) lange skytevåpen som gir mulighet for avfyring av over 11 patroner uten å lade på nytt, dersom:

(i) et magasin med en kapasitet som overstiger 10 patroner er en del av skytevåpenet, eller

(ii) et avtakbart magasin med en kapasitet som overstiger 10 patroner settes inn i det.

8. Halvautomatiske lange skytevåpen (dvs. skytevåpen som opprinnelig er beregnet på å avfyres fra skulderen) som kan avkortes til en lengde på mindre enn 60 cm uten å miste funksjonalitet ved hjelp av en folde- eller teleskopkolbe eller en kolbe som kan tas av uten hjelp av verktøy.

9. Ethvert skytevåpen i denne kategorien som er ombygd til å avfyre løse skudd, lokalirriterende midler, andre aktive stoffer eller pyrotekniske patroner, eller til et saluttvåpen eller et akustisk våpen.»

(iii) Kategori B skal ha følgende ordlyd:

«Kategori B – skytevåpen som det kreves tillatelse for.

1. Kort skytevåpen med repetermekanisme.

2. Korte enkeltskudds skytevåpen med sentertenning.

3. Korte enkeltskudds skytevåpen med randtenning med en samlet lengde på mindre enn 28 cm.

4. Halvautomatiske lange skytevåpen med magasin og kammer som til sammen kan inneholde mer enn tre patroner, for skytevåpen med randtenning, og mer enn tre men færre enn tolv patroner, for skytevåpen med sentertenning.

5. Andre halvautomatiske korte skytevåpen enn dem som er oppført i punkt 7 bokstav a) i kategori A.

6. Halvautomatiske lange skytevåpen som er oppført under punkt 7 bokstav b) i kategori A, med magasin og kammer som til sammen ikke kan inneholde mer enn tre patroner, der magasinet er avtakbart eller der det ikke er sikkert at våpenet ikke kan ombygges ved hjelp av alminnelig verktøy til et våpen der magasinet og kammeret til sammen kan inneholde mer enn tre patroner.

7. Skytevåpen med repetermekanisme og halvautomatiske lange skytevåpen med glatt løp som ikke overstiger 60 cm lengde.

8. Ethvert skytevåpen i denne kategorien som har blitt ombygd til å avfyre løse skudd, lokalirriterende midler, andre aktive stoffer eller pyrotekniske patroner, eller til et saluttvåpen eller et akustisk våpen.

9. Halvautomatiske skytevåpen til sivilt bruk som ligner på våpen med automatiske mekanismer, bortsett fra dem som er oppført under punkt 6, 7 eller 8 i kategori A.»

(iv) Kategori C skal ha følgende ordlyd:

«Kategori C – skytevåpen og våpen med registreringsplikt

1. Lange skytevåpen med repetermekanisme, bortsett fra dem som er oppført i punkt 7 i kategori B.

2. Lange enkeltskudds skytevåpen med riflet løp.

3. Halvautomatiske lange skytevåpen, bortsett fra dem som er oppført under kategori A eller B.

4. Korte enkeltskudds skytevåpen med randtenning med en samlet lengde på minst 28 cm.

5. Ethvert skytevåpen i denne kategorien som har blitt ombygd til å avfyre løse skudd, lokalirriterende midler, andre aktive stoffer eller pyrotekniske patroner, eller til et saluttvåpen eller akustisk våpen.

6. Skytevåpen klassifisert i kategori A eller B, eller i denne kategorien, som har blitt deaktivert i samsvar med gjennomføringsforordning (EU) 2015/2403.

7. Lange enkeltskudds skytevåpen med glatt løp som er markedsført fra og med 14. september 2018.»

(v) Kategori D utgår.

(c) Punkt B utgår.

(2) Ny del III skal lyde:

«III. I dette vedlegget omfatter definisjonen av skytevåpen ikke gjenstander som normalt ville svare til definisjonen, men som:

a) er konstruert for alarm, signalering, livredning, slakting av dyr eller fiske med harpuner, eller for industrielle eller tekniske formål, forutsatt at de bare kan brukes til det angitte formålet,

b) anses som antikke våpen, når de ikke inngår i kategoriene beskrevet i del II og er underlagt nasjonale lover.

I påvente av koordinering innenfor Unionen kan medlemsstatene anvende sine nasjonale lover for skytevåpen oppført i denne del.»

(20) I vedlegg II skal nytt punkt (f) lyde:

«(f) Påtegninger:

«Dette passet gir bare rett til å reise til en annen medlemsstat med ett eller flere skytevåpen klassifisert i kategori A, B eller C når medlemsstaten har gitt forhåndstillatelse til det. Slike tillatelser kan registreres i passet.

Forhåndstillatelsen nevnt ovenfor er i prinsippet ikke nødvendig for å reise med et skytevåpen klassifisert i kategori C med sikte på å delta i jakt eller historiske spill, eller med et skytevåpen klassifisert i kategori A, B eller C for å delta i konkurranseskyting, forutsatt at den reisende er i besittelse av våpenpasset og kan godtgjøre årsaken til reisen.»

Når en medlemsstat har informert de andre medlemsstatene i samsvar med artikkel 8 nr. 3 om at besittelsen av visse skytevåpen klassifisert i kategori B eller C er forbudt eller underlagt krav om tillatelse, skal en eller flere av følgende påtegninger påføres:

«Innreise i … (navnet på den eller de aktuelle medlemsstatene) med skytevåpenet … (identifikasjon) er forbudt.»

«Innreise i … (navnet på den eller de aktuelle medlemsstatene) med skytevåpenet … (identifikasjon) er avhengig av tillatelse.»’.

Artikkel 2

1. Medlemsstatene skal innen 14. september 2018 sette i kraft de lover, reguleringer og administrative bestemmelser som er nødvendige for å oppfylle dette direktivet. De skal umiddelbart informere Kommisjonen om dette.

2. Ved unntak fra nr. 1 i denne artikkel skal medlemsstatene sette i kraft de lover, forskrifter og administrative bestemmelser som er nødvendige for å oppfylle artikkel 4 nr. 3 og artikkel 4 nr. 4 i direktiv 91/477/EØF, som endret ved dette direktivet, innen 14. desember 2019. De skal umiddelbart informere Kommisjonen om dette.

3. Når medlemsstatene vedtar tiltak etter nr. 1 og 2, skal de inneholde en henvisning til dette direktivet eller være vedlagt en slik henvisning i anledning offentliggjøringen av dem. Hvordan en slik henvisning skal gis, fastsettes av medlemsstatene.

4. Uansett nr. 1 kan medlemsstatene med hensyn til skytevåpen ervervet før 14. september 2018 suspendere meldeplikten for skytevåpen klassifisert i punkt 5, 6 eller 7 i kategori C fram til 14. mars 2021.

5. Medlemsstatene skal underrette Kommisjonen om teksten i de viktigste tiltakene i nasjonal rett som de vedtar på området som omfattes av dette direktivet.

Artikkel 3

Dette direktiv trer i kraft den tjuende dagen etter at den er kunngjort i Den europeiske unions tidende.

Artikkel 4

Dette direktivet er rettet til medlemsstatene.

Utferdiget i Strasbourg, 17. mai 2017.

For Europaparlamentet

For Rådet

A. TAJANI

C. ABELA

President

Formann

Fotnoter

1)

EUT C 264 av 20.7.2016, s. 77.

2)

Europaparlamentets standpunkt av 14. mars 2017 (ennå ikke offentliggjort i EUT) og rådsbeslutning av 25. april 2017.

3)

Rådsdirektiv 91/477/EØF av 18. juni 1991 om kontroll med erverv og besittelse av våpen (EFT L 256 av 13.9.1991, s. 51).

4)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/83/EU av 25. oktober 2011 om forbrukerrettigheter, om endring av rådsdirektiv 93/13/EØF og av europaparlaments- og rådsdirektiv 1999/44/EC, samt om opphevelse av rådsdirektiv 85/577/EØF og europaparlaments- og rådsdirektiv 97/7/EF (EUT L 304 av 22.11.2011, s. 64).

5)

Rådsforordning 2014/164/EU av 11. februar 2014 om tilslutning på vegne av Den europeiske union til Protokollen mot ulovlig tilvirkning og handel med skytevåpen og deler, komponenter og ammunisjon, som supplerer FNs konvensjon mot grenseoverskridende organisert kriminalitet (EUT L 89 av 25.3.2014, s. 7).

6)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1024/2012 av 25. oktober 2012 om administrativt samarbeid via informasjonssystemet for det indre markedet og om oppheving av Kommisjonsforordning 2008/49/EF («IMI-forordningen») (EUT L 316 av 14.11.2012, s. 1).

7)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2016/679 av 27. april 2016 om beskyttelse av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger, og om oppheving av direktiv 95/46/EC (Dataverndirektivet) (EUT L 119 av 4.5.2016, s. 1).

8)

Rådets rammebeslutning 2009/315/JHA av 26. februar 2009 om organisering av og innhold i utveksling av informasjon tatt fra strafferegisteret mellom medlemsstater (EUT L 93 av 7.4.2009, s. 23).

9)

EUT L 123 av 12.5.2016, s. 1.

10)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) Nr. 182/2011 av 16. februar 2011 om fastsettelse av regler og alminnelige prinsipper vedrørende medlemsstatenes kontrollmekanismer for Kommisjonens utøvelse av gjennomføringsfullmakter (EUT L 55 av 28.2.2011, s. 13).

11)

Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2016/680 av 27. april 2016 om fysiske personers vern i forbindelse med kompetente myndigheters behandling av personopplysninger med sikte på å forebygge, etterforske, avsløre eller rettsforfølge straffbare handlinger eller fullbyrde strafferettslige sanksjoner og om fri utveksling av slike opplysninger, og opphevelse av Rådets rammebeslutning 2008/977/JIS (EUT L 119 av 4.5.2016, s. 89).

12)

EUT L 176 av 10.7.1999, s. 36.

13)

Rådsbeslutning 1999/437/EF av 17. mai 1999 om visse gjennomføringsbestemmelser for gjennomføring av avtalen inngått mellom Rådet for Den europeiske union og Republikken Island og Kongeriket Norge om de sistnevnte statenes tilknytning til gjennomføringen, anvendelsen og videreutviklingen av Schengen-regelverket (EUT L 176 av 10.7.1999, s. 31).

14)

EUT L 53 av 27.2.2008, p. 52.

15)

Rådsbeslutning 2008/146/EF av 28. januar 2008 om inngåelse på vegne av Det europeiske fellesskap av avtalen mellom Den europeiske union, Det europeiske fellesskap og Det sveitsiske forbund om Det sveitsiske forbunds tilslutning til gjennomføringen, anvendelsen og videreutviklingen av Schengen-regelverket (EUT L 53 av 27.2.2008, s. 1).

16)

EUT L 160 av 18.6.2011, s. 21.

17)

Rådsbeslutning 2011/350/EU av 7. mars 2011 om inngåelsen, på vegne av Den europeiske union, av protokollen inngått mellom Den europeiske union, Det europeiske fellesskap, Det sveitsiske forbund og Fyrstedømmet Liechtenstein om Fyrstedømmet Liechtensteins tiltredelse av avtalen mellom Den europeiske union, Det europeiske fellesskap og Det sveitsiske forbund om Det sveitsiske forbunds tilslutning til gjennomføringen, anvendelsen og videreutviklingen av Schengen-regelverket, vedrørende avskaffelsen av kontroll av indre grenser og personbevegelser (EUT L 160 av 18.6.2011, s. 19).

18)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/43/EF av 6. mai 2009 om forenkling av vilkår for overføring av forsvarsrelaterte produkter innenfor Fellesskapet (EUT L 146 av 10.6.2009, s. 1).

19)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/83/EU av 25. oktober 2011 om forbrukerrettigheter som endrer rådsdirektiv 93/13/EØF og europaparlaments- og rådsdirektiv 1999/44/EF og som opphever rådsdirektiv 85/577/EØF og europaparlaments- og rådsdirektiv 97/7/EF (EUT L 304 av 22.11.2011, s. 64).

20)

Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2017/853 av 17. mai 2017 om endring av rådsdirektiv 91/477/EØF om kontroll med erverv og besittelse av våpen (EUT L 137 av 24.5.2017, s. 22).

21)

Kommisjonens gjennomføringsforordning (EU) 2015/2403 av 15. desember 2015 om fastsettelse av felles retningslinjer for deaktiveringsstandarder og deaktiveringsteknikker for å sikre at deaktiverte skytevåpen blir gjort permanent ubrukelige (EUT L 333 av 19.12.2015, s. 62).

22)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 182/2011 av 16. februar 2011 om fastsettelse av allmenne regler og prinsipper for medlemsstatenes kontroll med Kommisjonens utøvelse av sin gjennomføringsmyndighet (EUT L 55 av 28.2.2011, s. 13).