Prop. 76 L

(2013–2014)
Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak)

Endringer i patentloven (gjennomføring av London-overenskomsten 17. oktober 2000 om anvendelsen av artikkel 65 i konvensjonen om meddelelse av europeiske patenter og nasjonale patenter på engelsk)

Tilråding fra Justis- og beredskapsdepartementet 11. april 2014, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Hovedinnholdet i proposisjonen

Proposisjonen inneholder forslag til endringer i patentloven i forbindelse med at Norge skal tiltre London-overenskomsten 17. oktober 2000 om anvendelsen av artikkel 65 i konvensjonen om meddelelse av europeiske patenter (London-overenskomsten). I tillegg inneholder proposisjonen forslag til endringer i patentloven som åpner for at nasjonale patentsøknader og internasjonale patentsøknader som skal videreføres i Norge kan leveres og behandles på engelsk, og at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk.

I Prop. 69 S (2013–2014) Samtykke til tiltredelse av London-overenskomsten av 17. oktober 2000 om anvendelsen av artikkel 65 i konvensjonen om meddelelse av europeiske patenter fremmet av Utenriksdepartementet, er Stortinget anmodet om å samtykke til at Norge kan tiltre London-overenskomsten. Norge sluttet seg til konvensjonen om meddelelse av europeiske patenter 5. oktober 1973 (den europeiske patentkonvensjonen) med virkning fra 1. januar 2008. London-overenskomsten har til formål å redusere patenthavernes kostnader knyttet til oversettelser når europeiske patenter skal gjøres gjeldende i statene som er tilsluttet konvensjonen. Det er frivillig for partene til den europeiske patentkonvensjonen om de vil slutte seg til London-overenskomsten. Statene som er tilsluttet London-overenskomsten, fraskriver seg adgangen etter den europeiske patentkonvensjonen artikkel 65 til å kreve fullstendig oversettelse av europeiske patenter som er meddelt på et annet språk enn et av de offisielle språkene i staten der patentet gjøres gjeldende. Stater som er tilsluttet London-overenskomsten, og som ikke har et av de offisielle språkene ved Det europeiske patentverket som et av sine offisielle språk, kan peke ut et av de offisielle språkene ved Det europeiske patentverket. De offisielle språkene ved Det europeiske patentverket er engelsk, fransk og tysk. Hvis et europeisk patent er meddelt på eller oversatt til det språket en stat har pekt ut, kan det bare kreves at patentkravene skal oversettes til et av de nasjonale språkene i staten der patentet skal gjøres gjeldende. Patentkravene er den del av patentet som angir patentvernets omfang.

I dag følger det av patentloven at et europeisk patent alltid må oversettes til norsk i sin helhet for at det skal få virkning i Norge. Norsk tiltredelse til London-overenskomsten krever at dette må endres. Dersom et europeisk patent er meddelt på engelsk, foreslås det at det kun skal være nødvendig å oversette patentkravene til norsk. Beskrivelsen av oppfinnelsen vil da bare foreligge på engelsk. Er et europeisk patent meddelt på fransk eller tysk, foreslås det at det, i tillegg til at patentkravene må oversettes, skal kreves at beskrivelsen må oversettes til norsk eller engelsk. Det foreslås at en patenthaver som ønsker å gjøre et europeisk patent gjeldende i Norge, i alle tilfeller fortsatt kan velge å oversette både beskrivelsen og patentkravene til norsk dersom vedkommende ønsker det. Ved tvister i Norge som gjelder et europeisk patent, som ikke full ut er oversatt til norsk, foreslås det at domstolene skal kunne pålegge patenthaveren å fremlegge en fullstendig oversettelse. Det samme bør gjelde for Patentstyret og Klagenemnden for industrielle rettigheter (Klagenemnden) ved behandling av innsigelser og krav om administrativ overprøving.

London-overenskomsten gjelder kun for europeiske patenter og berører ikke språkkravene ved levering og behandling av nasjonale og internasjonale patentsøknader i Norge. I tillegg til endringene som foreslås for å gjennomføre London-overenskomsten, inneholder proposisjonen også forslag til endringer i patentloven som åpner for at nasjonale patentsøknader og internasjonale patentsøknader som skal videreføres i Norge kan leveres og behandles på engelsk, samt at patenter på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk. Å åpne for bruk av engelsk ved levering m.m. av nasjonale og internasjonale søknader i Norge vil være brukervennlig ved at det vil innebære en forenkling og føre til besparelser for norske søkere som også skal søke patent internasjonalt og for utenlandske søkere.

Søkeren bør kunne velge mellom norsk og engelsk både for nasjonale søknader og for internasjonale søknader som videreføres i Norge. Det følger av patentloven at kun norsk kan brukes ved videreføring av internasjonale søknader. Dette foreslås endret i proposisjonen. For nasjonale søknader følger det av patentforskriften at bare norsk kan brukes. Det tas sikte på å endre patentforskriften samtidig med at lovendringene som foreslås i proposisjonen her eventuelt trer i kraft. Det foreslås at patenter skal meddeles på engelsk når søknaden er på engelsk. Det foreslås at søkeren i disse tilfellene, før patentet blir meddelt, må sende inn en oversettelse av patentkravene til norsk til Patentstyret. Ved uoverensstemmelser mellom oversettelsen til norsk og patentkravene på engelsk skal patentvernet bare gjelde så langt som det er samsvar mellom oversettelsen og teksten på engelsk. Vern på søknadsstadiet vil bare inntre etter at søkeren har levert en oversettelse av patentkravene til norsk til Patentstyret, og det er kunngjort at slik oversettelse er levert. Ved tvister som gjelder et patent som er meddelt på engelsk for domstolene, foreslås det at patenthaveren skal kunne pålegges å legge frem en fullstendig oversettelse av patentet til norsk. Det foreslås også at Patentstyret og Klagenemnden skal kunne gi slikt pålegg om oversettelse ved behandling av innsigelser og krav om administrativ overprøving.

Det tas sikte på å fastsette endringer i patentforskriften som medfører at Patentstyret i saker der søknaden er på engelsk, må bruke engelsk i korrespondanse med søkeren, og i avgjørelser dersom søkeren ønsker det.

2 Bakgrunnen for forslaget

2.1 Den europeiske patentkonvensjonen og London-overenskomsten om anvendelsen av artikkel 65 i konvensjonen

Etter den europeiske patentkonvensjonen kan en patentsøker med én søknad, gjennom en sentralisert behandling hos Det europeiske patentverket, få patent i alle statene som er tilsluttet konvensjonen, samt i stater som har en såkalt assosieringsavtale med Den europeiske patentorganisasjonen. Per mars 2014 er 38 stater, deriblant Norge, parter til den europeiske patentkonvensjonen. I tillegg har to stater en assosieringsavtale. Et patent meddelt av Det europeiske patentverket blir betegnet europeisk patent. Når Det europeiske patentverket meddeler et europeisk patent, kan patenthaveren gjøre patentet gjeldende i de enkelte statene som er tilknyttet konvensjonen. Et europeisk patent som er gjort gjeldende i en stat, får samme virkninger som et nasjonalt patent.

Etter artikkel 65 i den europeiske patentkonvensjonen kan en stat kreve at det må leveres en oversettelse av hele eller deler av et europeisk patent til et av de offisielle språkene i staten til det nasjonale patentverket for at europeisk patent som er meddelt på et annet språk skal få virkning i staten. Alle statene som er tilsluttet den europeiske patentkonvensjonen og som har et annet offisielt språk enn et av de offisielle språkene ved Det europeiske patentverket, krever oversettelser i samsvar med konvensjonen artikkel 65 som vilkår for at europeiske patenter skal få virkning nasjonalt. I Norge må hele det europeiske patentet oversettes, jf. patentloven § 66 c første ledd.

London-overenskomsten er en overenskomst mellom partene til den europeiske patentkonvensjonen. London-overenskomsten har til formål å redusere patenthavernes kostnader knyttet til oversettelser av europeiske patenter. Det er frivillig for partene til den europeiske patentkonvensjonen om de vil slutte seg til London-overenskomsten. Statene som er tilsluttet London-overenskomsten, fraskriver seg adgangen etter den europeiske patentkonvensjonen artikkel 65 til å kreve fullstendig oversettelse av europeiske patenter som er meddelt på et annet språk enn et av de offisielle språkene i staten der patentet skal gjøres gjeldende. Stater som er tilsluttet London-overenskomsten, og som ikke har et av de offisielle språkene ved Det europeiske patentverket som sitt offisielle språk, kan peke ut et av de offisielle språkene. De offisielle språkene ved Det europeiske patentverket er engelsk, fransk og tysk. Hvis et europeisk patent er meddelt på eller oversatt til det språket en stat har pekt ut, kan staten kun kreve at patentkravene skal oversettes til et av de offisielle språkene i staten som vilkår for at patentet skal få virkning der.

London-overenskomsten trådte i kraft 1. mai 2008. 20 stater er per mars 2014 tilsluttet London-overenskomsten, herunder alle de andre nordiske statene.

Norge tiltrådte den europeiske patentkonvensjonen med virkning fra 1. januar 2008, jf. St.prp. nr. 53 (2006–2007) og Innst. S. nr. 253 (2006–2007). I St.prp. nr. 53 (2006–2007) fra regjeringen Stoltenberg II ble forholdet til London-overenskomsten omtalt slik i punkt 6.3.1.: «Siden det ikke er nødvendig å slutte seg til Londonoverenskomsten for å kunne tiltre [den europeiske patentkonvensjonen], vil regjeringen eventuelt på et senere tidspunkt, når en har erfaringer fra norsk medlemskap i [Den europeiske patentorganisasjonen] å bygge på, komme tilbake til spørsmålet om norsk tilslutning».

Den europeiske patentkonvensjonen, Norges tiltredelse til konvensjonen og London-overenskomsten er nærmere omtalt i Prop. 69 S (2013–2014).

2.2 Meld. St. 28 (2012–2013) og høringsnotat 12. desember 2013

I Meld. St. 28 (2012–2013) opplyste regjeringen Stoltenberg II at den ville sende på høring et forslag om tiltredelse til London-overenskomsten og om å åpne for at nasjonale patentsøknader kan leveres på engelsk. Under stortingsbehandlingen av meldingen støttet en samlet næringskomite i det daværende Stortinget dette, jf. Innst. 381 S (2012–2013).

I et høringsnotat 12. desember 2013 om endringer i patentloven og patentforskriften m.m. (tiltredelse til London-overenskomsten om anvendelsen av artikkel 65 i den europeiske patentkonvensjonen og nasjonale patenter på engelsk) foreslo Nærings- og handelsdepartementet i samråd med Justis- og beredskapsdepartementet at Norge tiltrer Londonoverenskomsten. Høringsnotatet inneholdt forslag til endringer i patentloven, patentforskriften og forskrift om avgifter og gebyrer til Patentstyret mv. for å gjennomføre London-overenskomsten. Høringsinstansene ble i tillegg bedt om å uttale seg om fristen for å sende inn oversettelser ved meddelelse og opprettholdelse av europeiske patenter i endret form burde forlenges. I dag er denne fristen tre måneder regnet fra kunngjøring av Det europeiske patentverkets beslutning om å meddele patent eller å opprettholde et patent i endret form.

London-overenskomsten gjelder kun for europeiske patenter og berører ikke språkkravene som gjelder ved levering og behandling av nasjonale og internasjonale patentsøknader i Norge. I høringsnotatet ble det i tillegg til endringer som gjennomfører London-overenskomsten også foreslått å åpne for at nasjonale patentsøknader og internasjonale søknader som videreføres i Norge kan leveres og behandles på engelsk, samt at patenter på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk. Høringsnotatet inneholdt forslag til endringer i patentloven, patentforskriften og forskrift om avgifter og gebyrer til Patentstyret mv. for å gjennomføre dette.

2.3 Høringen

Nærings- og handelsdepartementet sendte 12. desember 2013 høringsnotatet av samme dato om endringer i patentloven og patentforskriften m.m. (tiltredelse til London-overenskomsten om anvendelsen av artikkel 65 i den europeiske patentkonvensjonen og nasjonale patenter på engelsk) på høring til følgende instanser:

Departementene

Høyesterett

Borgarting lagmannsrett

Oslo tingrett

Bioteknologinemnden

Brønnøysundregistrene

Den etiske nemnden for patentsaker

DIFI (Direktoratet for forvaltning og IKT)

Domstolsadministrasjonen

Forsvarets forskningsinstitutt

Klagenemnden for industrielle rettigheter

Konkurransetilsynet

Mattilsynet

Norges Forskningsråd

Patentstyret

Regjeringsadvokaten

Språkrådet

Statens legemiddelverk

Innovasjon Norge

Abelia

Advokatforeningen

Bedriftsforbundet

Den norske Dommerforening

EL & IT Forbundet

Finansnæringens fellesorganisasjon

Fridtjof Nansens Institutt (FNI)

Forskerforbundet

IKT-Norge

Landsorganisasjonen i Norge

Legemiddelindustriforeningen (LMI)

NACG – Norwegian Anti-Counterfeit Group

NIGel – Norsk Industriforening for Generiske Legemidler

Norges Bondelag

Norsk Bonde- og småbrukarlag

Norsk forening for industriell rettsbeskyttelse (NIR)

Norsk forening for industriens patentingeniører (NIP)

Norsk Industri

Norske Patentingeniørers Forening (NPF)

Norwaco

Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)

Utviklingsfondet

Virke

Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund

Acapo AS

Affitech AS

Aker Biomarine ASA

Alpharma AS

Axis-Shield AS

Aqua Gen AS

Bergen Medikal AS

Biokjemi Norge

Biosense Laboratories AS

Birkeland Innovasjon AS

Diagenic AS

Digme AS

Dynal Biotech AS

GenoMar ASA

GE Healthcare AS

Håmsø Patentbyrå

Kraft Foods Norge AS

Laerdal Medical AS

Maritex AS

Norsk Hydro ASA

Onsagers AS

Opera Software ASA

Patentkontoret Curo

Statoil ASA

Tandbergs Patentkontor AS

Telenor AS

TV 2 AS

Zacco Norge

Handelshøyskolen BI

Norges Handelshøyskole (NHH)

Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU)

Universitetet for miljø- og biovitenskap

Universitetet i Agder

Universitetet i Bergen

Universitetet i Nordland

Universitetet i Oslo

Universitetet i Stavanger

Universitetet i Tromsø

Følgende instanser har uttalt at de ikke har merknader, eller at de ikke ønsker å avgi uttalelse til forslaget:

Arbeids- og sosialdepartementet

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet

Helse- og omsorgsdepartementet

Justis- og beredskapsdepartementet

Klima- og miljøverndepartementet

Kulturdepartementet

Kunnskapsdepartementet

Samferdselsdepartementet

Utenriksdepartementet

Høyesterett

Brønnøysundregistrene

Domstoladministrasjonen

Mattilsynet

Statens legemiddelverk

Norwaco

Følgende instanser har uttalt seg om realiteten i forslaget:

Landbruks- og matdepartementet

Patentstyret

Språkrådet

Innovasjon Norge

Advokatforeningen

Landsorganisasjonen i Norge

Norsk Biotekforum

Norsk forening for industriens patentingeniører (NIP)

Norske Patentingeniørers Forening (NPF)

Næringslivets Hovedorganisasjon

Bryn Aarflot AS

Håmsø Patentbyrå

Norsk Hydro ASA

Onsagers AS

Oslo patentkontor AS

Tandbergs Patentkontor AS

Universitetet i Tromsø

Det blir redegjort for høringsinstansene synspunkter under behandlingen av de respektive spørsmålene i proposisjonen.

3 Om hva et patent er

Et patent gir patenthaveren en enerett til å utnytte en oppfinnelse i inntil 20 år (for noen oppfinnelser på legemiddelområdet og plantevernområdet kan beskyttelsesperioden forlenges med inntil fem år). Eneretten innebærer at patenthaveren kan nekte andre å utnytte oppfinnelsen i næringsvirksomhet. For at en oppfinnelse skal kunne patenteres, må flere vilkår være oppfylt. Oppfinnelsen må være ny og skille seg vesentlig fra teknologi som er kjent fra før (kravene om nyhet og oppfinnelseshøyde). Videre må oppfinnelsen løse et teknisk problem og kunne gjentas med samme resultat hver gang (kravet om at oppfinnelsen må kunne utnyttes industrielt).

Formålet med patentsystemet er å legge til rette for og oppmuntre til nyskaping. Eneretten som et patent gir, gjør det mulig for oppfinneren å tjene inn utviklingskostnadene, samt å sikre en rimelig fortjeneste. Som et motstykke til eneretten må oppfinneren stille den nye kunnskapen til disposisjon for allmennheten gjennom at patentsøknaden blir offentlig tilgjengelig for enhver.

Et patent er nasjonalt eller regionalt avgrenset. Et patent har bare virkninger i den staten eller regionen som det er meddelt for. Et patent som gjelder i Norge, hindrer dermed ikke utnyttelse av oppfinnelsen i andre stater. Dersom det ikke er meddelt patent i Norge, vil en oppfinnelse kunne utnyttes fritt her. Det samme gjelder i andre stater. For virksomheter som driver internasjonalt, vil det derfor ofte være nødvendig å søke patent i flere stater.

Et patent oppstår ikke av seg selv. Det må søkes om det. Det er opp til patentmyndigheten i den enkelte stat, eller i noen tilfeller en regional myndighet som behandler søknaden med virkning for flere stater, å avgjøre om vilkårene for patent er til stede. Er de oppfylt, har søker krav på patent. Patent blir da meddelt.

En søknad om patent består av en beskrivelse av oppfinnelsen, patentkrav og et sammendrag av beskrivelsen og patentkravene. Patentkravene er en bestemt angivelse av hva som søkes beskyttet ved patent. Dersom patent blir meddelt, vil patentkravene slik de foreligger ved meddelelsen etter eventuelle justeringer under søknadsbehandlingen, bestemme enerettens (patentvernets) omfang. Beskrivelsen, slik den foreligger ved meddelelsen, kan brukes som veiledning for forståelsen av patentkravene.

Behandlingen av en patentsøknad tar som regel flere år. Ved meddelelsen blir det utferdiget et patentskrift som inneholder beskrivelsen og patentkravene, med eventuelle justeringer som har skjedd under søknadsbehandlingen. Alle dokumentene i søknadssaken blir tilgjengelige for enhver når atten måneder er gått fra søknaden ble levert eller fra prioritetsdagen. Blir patent meddelt på et tidligere tidspunkt, blir dokumentene tilgjengelige fra meddelelsen.

4 Veier til patent og internasjonalt samarbeid på patentområdet

Den som vil søke patent i flere stater, kan velge mellom flere fremgangsmåter. Patentsøkeren kan sende søknader til de nasjonale patentverkene i alle statene der han ønsker patent, men dersom det dreier seg om mange stater vil en slik fremgangsmåte være lite praktisk. Siden det ofte er behov for patent i en rekke stater, er det et omfattende internasjonalt samarbeid på området.

148 stater, deriblant Norge, er tilsluttet Patentsamarbeidskonvensjonen (Patent Cooperation Treaty (PCT)). Etter PCT kan en søker levere én internasjonal søknad og gjennom den gjøre patentsøknaden gjeldende i alle statene som er tilsluttet PCT. Etter at den internasjonale søknaden er levert, gjør en internasjonal granskingsmyndighet en nyhetsgransking og patenterbarhetsvurdering av oppfinnelsen den internasjonale søknaden gjelder. Søknaden formidles deretter videre til de nasjonale patentverkene i statene der søkeren ønsker patent. Hos de nasjonale patentverkene blir søknaden behandlet videre på samme måte som søknader som leveres direkte til disse.

Det finnes også regionale patentssøknadssystemer. Den europeiske patentkonvensjonen etablerer en mulighet til å få patent i 40 europeiske stater, deriblant Norge, gjennom én søknad. Søknaden behandles av Det europeiske patentverket, som også meddeler europeiske patenter. Etter at et europeisk patent er meddelt, kan det gjøres gjeldende i alle statene som er tilknyttet den europeiske patentkonvensjonen, uten at det skjer noen ytterligere prøving av vilkårene for å få patent i den enkelte stat. Når det søkes etter PCT, kan søkeren utpeke Det europeiske patentverket i stedet for de enkelte stater som er tilknyttet den europeiske patentkonvensjonen.

Når det søkes patent i flere stater, er det ofte ikke praktisk at søknaden leveres samtidig i alle statene der søkeren ønsker patent. Pariskonvensjonen 20. mars 1883 angående beskyttelse av den industrielle eiendomsrett (Paris convention for the protection of industrial property), som 175 stater, deriblant Norge, er tilsluttet, inneholder regler om søknadsprioritet når det søkes patent på samme oppfinnelse i flere stater som er tilsluttet konvensjonen. Dette innebærer at en søker som har søkt patent i en konvensjonsstat, innen tolv måneder etter denne første søknaden, kan levere søknader om patent på samme oppfinnelse i andre konvensjonsstater og kreve at slike senere søknader ved vurderingen av nyhet og oppfinnelseshøyde m.m. skal anses levert samtidig med den første søknaden. Reglene i Pariskonvensjonen om søknadsprioritet gjelder også for medlemsland i Verdens handelsorganisasjon (WTO) som ikke er tilsluttet Pariskonvensjonen.

5 Lovendringer som gjennomfører London-overenskomsten

5.1 Gjeldende rett

For at et europeisk patent skal få virkning eller opprettholdes i endret form i Norge, kreves det etter patentloven § 66 c første ledd at patenthaveren sender inn en oversettelse av hele teksten som ligger til grunn for Det europeiske patentverkets beslutning om å meddele eller opprettholde et patent i endret form til Patentstyret. Etter patentforskriften § 59 tredje ledd første punktum skal oversettelsen i begge tilfeller omfatte oppfinnelsens tittel, patentkrav, beskrivelsen, herunder tekst i eventuelle tegninger og en eventuell sekvensliste som er nødvendig for forståelsen av oppfinnelsen. Fristen for å sende inn oversettelser er tre måneder fra den dagen Det europeiske patentverket har kunngjort sin avgjørelse om å meddele patent eller å opprettholde et patent i endret form, jf. patentforskriften § 59 annet ledd. Etter at fristen er ute, kan ikke patentet gjøres gjeldende i Norge.

5.2 Forslaget i høringsnotatet

I høringsnotatet ble det foreslått at Norge skal peke ut engelsk ved en eventuell tiltredelse til London-overenskomsten. For europeiske patenter som er meddelt på engelsk, ble det foreslått at det bare skal kreves at det leveres en oversettelse av patentkravene til norsk for at patentet skal få virkning i Norge. I disse tilfellene skulle imidlertid patenthaveren kunne sende inn en oversettelse av beskrivelsen til norsk dersom han ønsker det. Dersom det europeiske patentet er meddelt på fransk eller tysk, ble det foreslått at det må leveres en oversettelse av beskrivelsen til engelsk eller norsk i tillegg til at patentkravene må oversettes til norsk. Til slutt ble det foreslått at retten, i forbindelse med søksmål som gjelder et patent som det ikke foreligger en fullstendig oversettelse av til norsk, skal kunne gi pålegg om at en slik oversettelse blir lagt frem. Det ble også spurt om fristen for å sende inn oversettelser burde forlenges. I høringsnotatet er det redegjort slik for forslaget:

«Ved tiltredelse til London-overenskomsten bør Norge bruke muligheten til å peke ut et av Det europeiske patentverkets tre offisielle språk, som er fransk tysk og engelsk. Når et europeisk patent er meddelt på, eller oversatt til, det utpekte språket, kan det i så fall bare kreves oversettelse av patentkravene til norsk. Er patentet meddelt på et av de andre språkene, og ikke oversatt til det utpekte språket, kan det kreves at også beskrivelsen oversettes til det utpekte språket. Ut fra kjennskapen til de tre offisielle språkene i Norge, vil det ikke være aktuelt for Norge å velge noe annet språk enn engelsk. De fleste statene som er tilsluttet London-overenskomsten som ikke har et av de offisielle språkene til Det europeiske patentverket som sitt nasjonale språk, har brukt mulighet til å peke ut ett av de tre offisielle språkene ved Det europeiske patentverket. Alle disse, som blant annet omfatter Danmark, Finland, Island og Sverige, har valgt engelsk.

Høringsnotatet inneholder forslag til endringer i patentloven og patentforskriften som følge av tiltredelse til London-overenskomsten.

Nærings- og handelsdepartementet foreslår i samråd med Justis- og beredskapsdepartementet at det fortsatt alltid skal kreves som vilkår for at et europeisk patent skal gjøres i gjeldende i Norge at patentkravene må oversettes til norsk. Samtlige stater som er tilsluttet London-overenskomsten som ikke har et av de offisielle språkene til Det europeiske patentverket som sitt nasjonale språk, bortsett fra Albania, krever oversettelse av patentkravene til sitt nasjonale språk. Dersom patentet er meddelt på fransk eller tysk bør det også kreves at beskrivelsen oversettes til engelsk eller norsk. Mange av statene som ikke har et av de offisielle språkene til Det europeiske patentverket som sitt nasjonale språk, herunder Danmark, Finland, Island og Sverige, krever oversettelse til engelsk eller sitt nasjonale språk i disse tilfellene. En mulighet til å levere inn beskrivelsen på norsk bør i alle tilfeller fortsatt stå åpen for en patenthaver som ønsker å gjøre et europeisk patent gjeldende i Norge.

Det foreslås også at det skal kunne kreves at det skal utarbeides en fullstendig oversettelse av europeiske patenter til norsk for patenthaverens regning i forbindelse med søksmål som gjelder europeiske patenter.

Et spørsmål som ikke har sammenheng med tiltredelse til London-overenskomsten er fristen for å sende inn oversettelser etter patentloven § 66 c når europeiske patenter skal gjøres gjeldende eller opprettholdes i endret form i Norge. I dag må oversettelser i begge tilfeller sendes inn innen tre måneder etter den dag Det europeiske patentverket har kunngjort sin avgjørelse om å meddele patent eller å opprettholde et patent i endret form. Dette er den korteste fristen som statene har adgang til å fastsette etter den europeiske patentkonvensjonen. Statene kan imidlertid fastsette lengre frister. De fleste statene som krever oversettelser har lagt seg på minimumsfristen. Det bes om at høringsinstansene uttaler seg om det er ønskelig at fristen for å sende inn oversettelser forlenges, og herunder om hva som etter deres syn vil utgjøre en passende frist.»

5.3 Høringen

I Prop. 69 S (2013–2014) er det redegjort for hva høringsinstansene mente om spørsmålet om Norge bør tiltre London-overenskomsten. Her vil det bare bli redegjort for høringsinstansenes synspunkter på de foreslåtte lovendringene og på spørsmålet om fristen for å levere inn oversettelser bør forlenges. Det er ikke mange høringsinstanser som har uttalt seg om dette.

Advokatforeningen og Norsk Hydro ASA slutter seg til lovendringsforslagene i høringsnotatet som gjelder gjennomføring av London-overenskomsten.

Norske Patentingeniørers Forening (NPF) understreker viktigheten av at retten kan gi pålegg om at det skal fremlegges en fullstendig oversettelse av patenter i forbindelse med søksmål, og at slikt pålegg må gis når motparten i søksmålet krever det. Oslo Patentkontor AS, som er imot tiltredelse til London-overenskomsten, uttaler seg, for det tilfelle at Norge skulle velge å slutte seg til overenskomsten, i samme retning.

Bryn Aarflot AS, som er imot tiltredelse til London-overenskomsten, uttaler, for det tilfelle at Norge skulle velge å slutte seg til overenskomsten, at de er enige i at Norge bør peke ut engelsk, og at det er patenthaveren som må ta regningen for oversettelser i forbindelse med søksmål. Bryn Aarflot AS mener også at det bør kunne kreves oversettelse dersom patenthaveren bruker et europeisk patent som grunnlag for et varselbrev om patentinngrep.

Advokatforeningen kan ikke se nevneverdig behov for å forlenge fristen for å levere inn oversettelser av europeiske patenter som skal gjøres gjeldende i Norge. Norsk forening for industriens patentingeniører (NIP) og Norsk Hydro ASA mener at den gjeldende fristen på tre måneder er rimelig. Tandbergs Patentkontor AS ser ikke noe behov for å forlenge fristen dersom Norge slutter seg til London-overenskomsten.

Bryn Aarflot AS, Håmsø Patentbyrå og Norske Patentingeniørers Forening (NPF) mener at fristen for å levere inn oversettelser av europeiske patenter som skal gjøres gjeldende i Norge, bør forlenges til seks måneder. Oslo Patentkontor AS mener at fristen for å levere inn oversettelser av europeiske patenter bør endres slik at selve oversettelsene kan leveres inntil to måneder etter utløpet av den gjeldende fristen på tre måneder.

5.4 Departementets vurderinger

Når det gjelder spørsmålet om Norge bør tiltre London-overenskomsten, vises det til Prop. 69 S. (2013–2014) der Nærings- og fiskeridepartementet, med tilslutning fra Utenriksdepartementet, går inn for at Norge tiltrer overenskomsten.

De høringsinstansene som har uttalt seg om forslaget til lovendringer som gjennomfører London-overenskomsten, har enten sluttet seg til disse eller ikke hatt innvendinger. Departementet går inn for at forslaget følges opp.

Etter London-overenskomsten artikkel 2 bokstav a kan statene bestemme at en patenthaver skal fremlegge en fullstendig oversettelse av et europeisk patent etter anmodning fra en som påstås å ha gjort inngrep i det. Dette dreier seg altså om en rett til å kreve oversettelse før det er reist søksmål i anledning av et påstått inngrep. Departementet ser ikke noe påtrengende behov for at patenthaveren skal ha plikt til å fremlegge oversettelse før søksmål er reist. Verken Danmark, Finland, Island eller Sverige har brukt muligheten til å gi regler om at det kan kreves oversettelse før det er reist søksmål. Forslaget om at det bare skal være plikt til å fremlegge oversettelse i forbindelse med søksmål og etter pålegg fra retten fastholdes.

Departementet går ikke inn for å endre fristen for å levere inn oversettelser av europeiske patenter som skal gjøres gjeldende eller opprettholdes i Norge. Fristen er i dag tre måneder regnet fra den dagen Det europeiske patentverket har kunngjort sin avgjørelse om å meddele eller opprettholde et europeisk patent i endret form. Omfanget av arbeidet med oversettelser vil bli vesentlig redusert ved tiltredelse til London-overenskomsten. Behovet for en lengre frist vil dermed også bli redusert. I nesten samtlige stater tilsluttet den europeiske patentkonvensjonen som krever oversettelse, herunder Danmark, Finland og Sverige, er fristen for å levere oversettelser tre måneder. Inntil fristen for å levere oversettelse er ute, og eventuelle spørsmål om det skal åpnes for at oversettelse kan leveres etter at fristen er gått ut er avgjort, vil det være knyttet usikkerhet til om patentet vil få virkning i Norge. Det er ikke ønskelig at denne perioden med usikkerhet forlenges.

6 Nasjonale patenter på engelsk

6.1 Gjeldende rett

I høringsnotatet ble det redegjort slik for dette:

«Når det søkes om nasjonalt patent i Norge skal beskrivelsen, patentkravene og sammendraget (av beskrivelsen og patentkravene) være på norsk, jf. patentforskriften § 5 første ledd første punktum og annet ledd første punktum. Andre dokumenter i en søknadssak kan være på norsk, dansk, svensk eller engelsk, jf. patentforskriften § 5 første ledd annet punktum. Patentstyret kan i det enkelte tilfellet godta andre språk, jf. patentforskriften § 5 tredje ledd. I dag godtas at også beskrivelsen, patentkravene og sammendraget i nasjonale søknader leveres på dansk, engelsk eller svensk. I slike tilfeller må det imidlertid leveres en oversettelse til norsk av alt sammen innen 16 måneder fra søknaden ble levert eller fra tidligste prioritetsdag, jf. Patentstyrets retningslinjer for behandling av patentsøknader (patentretningslinjene) Del A Kapittel II punkt 1.1.1. Dersom søkeren ønsker å videreføre en internasjonal patentsøknad i Norge, må det leveres en oversettelse til norsk av den internasjonale søknaden til Patentstyret (eller en kopi av den internasjonale søknaden hvis den opprinnelig var avfattet på norsk), jf. patentloven § 31 første ledd første punktum. I tilfeller som omhandlet i patentloven § 66 m, der en opprinnelig europeisk søknad skal tas under behandling som en nasjonal søknad, må søkeren sende inn til Patentstyret en oversettelse av søknaden til norsk, jf. patentloven § 66 m annet ledd første punktum. Også søknader om supplerende beskyttelsessertifikater for legemidler og plantefarmasøytiske produkter skal være på norsk, jf. patentforskriften § 80 annet ledd første punktum. Såkalte etterfølgende dokumenter, det vil si dokumenter som gjelder meddelte patenter, kan være på norsk, dansk eller svensk, jf. patentforskriften § 105 første ledd første punktum. Patentstyret kan i det enkelte tilfellet godta andre språk, jf. patentforskriften § 105 annet ledd.

Saksbehandlingsspråket hos Patentstyret er norsk. Det vil si at Patentstyrets avgjørelser og henvendelser til søkere og andre parter skrives på norsk. Det er ikke fastsatt regler om dette i patentloven eller patentforskriften, men det følger av at forvaltningsspråket i Norge er norsk. Patentstyret har anledning til å henvende seg til søkere og andre parter på andre språk dersom det er ønskelig, men vil ikke ha noen plikt til å gjøre det. I patentretningslinjene Del A Kapittel II punkt 1.2 er det gitt nærmere retningslinjer om språk i realitetsuttalelser.»

6.2 Rettstilstanden i de andre nordiske statene

I høringsnotatet ble det redegjort slik for dette:

«I Danmark ble det i 2009 åpnet for å levere nasjonale patentsøknader på engelsk i tillegg til, dansk, norsk eller svensk. Søkeren kan også anmode om at behandlingsspråket skal være engelsk. Dersom søknaden er på engelsk vil søkeren bare få provisorisk beskyttelse på søknadsstadiet etter at en oversettelse av patentkravene til dansk er levert til patentverket. Patentet kan meddeles enten på dansk eller på engelsk. Meddeles det på engelsk, skal patentkravene oversettes til dansk. Patentskriftet vil bare inneholde kravene på dansk, slik at patentvernets omfang alltid vil måtte avgjøres på grunnlag av danskspråklige patentkrav. Tilsvarende regler gjelder ved videreføring av internasjonale søknader i Danmark. Også søknader om supplerende beskyttelsessertifikater for legemidler og plantefarmasøytiske produkter kan leveres på engelsk i Danmark. Dersom det blir fremsatt innsigelse eller begjæring om administrativ overprøving som gjelder et patent som er meddelt på engelsk, kan patentverket pålegge patenthaveren å levere en fullstendig oversettelse av patentskriftet til dansk. I en sak mellom flere parter kan patentverket behandle saken på engelsk dersom partene er enige om dette.

I Finland ble det i 2011 åpnet for å levere nasjonale patentsøknader på engelsk i tillegg til finsk eller svensk. Hvis søknaden er på engelsk, kan søkeren velge engelsk som behandlingsspråk. Før patentsøknaden blir tilgjengelig for enhver må patentsøkeren, når søknaden er på engelsk, levere inn en oversettelse til finsk eller svensk av patentkravene og sammendraget til patentverket. Dette er også et vilkår for at provisorisk beskyttelse på søknadsstadiet skal inntre. Når patent meddeles på grunnlag av en søknad som er på engelsk, vil beskrivelsen i det meddelte patentet foreligge på engelsk, mens patentkravene vil foreligge på engelsk og finsk eller svensk. Er det uoverensstemmelser mellom patentkravene på engelsk og finsk eller svensk, vil patentvernet kun omfatte det som fremgår av både den engelske og den finske eller svenske teksten. Ved uoverensstemmelser kan patenthaveren levere en rettelse av oversettelsen. Engelsk er ikke saksbehandlingsspråk etter at patent er meddelt. I innsigelsesperioden kan den som vurderer å fremme en innsigelse kreve at patenthaveren sørger for at det utarbeides en oversettelse av en beskrivelse på engelsk til finsk eller svensk. Beskrivelsen skal da leveres til patentverket enten på finsk eller svensk, avhengig av hvilket av disse språkene patentkravene finnes på. Om patenthaveren ikke leverer en slik oversettelse, kan patentverket pålegge han å gjøre det eller få beskrivelsen oversatt for patenthaverens kostnad. Ved tvister som gjelder et patent som er meddelt på grunnlag av en søknad på engelsk, kan domstolen pålegge patenthaveren å fremlegge en fullstendig oversettelse av patentet til finsk eller svensk. Tilsvarende regler gjelder ved videreføring av internasjonale patentsøknader i Finland.

På Island ble det i 2006 åpnet for å levere nasjonale patentsøknader på engelsk i tillegg til dansk, islandsk, norsk eller svensk. Hvis søknaden ikke er på islandsk skal patentkravene, sammendraget og eventuell tegningstekst foreligge på islandsk før søknaden blir tilgjengelig for enhver. Er søknaden på engelsk vil altså det meddelte patentet bestå av en beskrivelse på engelsk, samt patentkrav, sammendrag og tegningstekst på islandsk. Ved videreføring av internasjonale søknader må patentkravene, sammendraget og eventuell tegningstekst foreligge på islandsk, mens beskrivelsen må foreligge på engelsk eller islandsk.

I Sverige er situasjonen når det gjelder språkkrav for nasjonale patentsøknader og ved videreføring av internasjonale søknader den samme som i Norge. Nasjonale patentsøknader kan ikke leveres på engelsk og internasjonale søknader kan ikke videreføres på engelsk. I 2011 ga den svenske regjeringen en utreder i oppdrag å vurdere om det burde åpnes for at nasjonale svenske patentsøknader skal kunne leveres og behandles på engelsk, og at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk. I SOU 2012: 19 Nationella patent på engelska? foreslås det at nasjonale patentsøknader skal kunne leveres og behandles på engelsk. Det samme foreslås for internasjonale søknader som videreføres i Sverige. Patentkravene skal etter forslaget alltid oversettes til svensk senest før meddelelse av patent. I patentskriftet skal både den engelske teksten og oversettelsen til svensk av patentkravene være med. Det er imidlertid kun den engelske teksten som vil være avgjørende for patentvernets omfang og gyldigheten av patentet. Oversettelsen til svensk skal kun ha en informativ funksjon. For at søkeren skal få provisorisk vern på søknadsstadiet foreslås det at søkeren må levere en oversettelse av patentkravene til svensk. Ved innsigelser foreslås det at patentverket skal kunne pålegge patenthaveren å levere en fullstendig oversettelse til svensk av patentet. Ved tvister for domstolene om patenter som er meddelt på engelsk, skal domstolen kunne pålegge patenthaveren å levere en fullstendig oversettelse av patentskriftet til svensk. Når søknaden er på engelsk, foreslås det at patentverket skal kunne skrive henvendelser til søkeren og beslutninger på engelsk. Etter at patent er meddelt skal saksbehandling foregå på svensk i saker hvor det er flere parter.»

6.3 Forslaget i høringsnotatet

I høringsnotatet ble det foreslått å endre patentloven, patentforskriften og forskrift om avgifter og gebyrer til Patentstyret mv. slik at det åpnes for at nasjonale patentsøknader og internasjonale patentsøknaders som skal videreføres i Norge kan leveres og behandles på engelsk, samt at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk. Det ble også foreslått at søknader om supplerende beskyttelsessertifikater for legemidler og plantefarmasøytiske produkter skal kunne leveres på engelsk. Det ble videre foreslått at Patentstyret skal ha anledning til å skrive henvendelser til søkeren og avgjørelser på engelsk når søknaden er på engelsk, og at engelsk også etter omstendighetene bør kunne brukes i saksbehandling etter at patent er meddelt. I høringsnotat ble det redegjort slik for forslaget:

«Danmark, Finland og Island har allerede åpnet for bruk av engelsk. Det ligger an til at Sverige også vil gjøre det. Disse statene har likevel valgt eller, for Sveriges del, legger opp til å velge litt forskjellige løsninger på enkelte punkter, jf. punkt 2.8. Dersom det må utarbeides en fullstendig oversettelse til norsk ved meddelelse av patentet, vil mye av gevinsten ved å åpne for at søknaden kan leveres og behandles på engelsk gå tapt. Det meddelte patentet består av beskrivelsen, patentkravene og sammendraget i søknaden med eventuelle justeringer gjort under søknadsbehandlingen. Det bør kun kreves at patentkravene oversettes til norsk ved meddelelsen. På samme måte som for europeiske patenter bør patentvernet bare gjelde så langt som det er samsvar mellom oversettelsen og patentkravene på engelsk. Patenthaveren bør ha adgang til å levere en rettet oversettelse. For at søkeren skal få provisorisk vern på søknadsstadiet, bør det kreves at det leveres en oversettelse av patentkravene til norsk, og at denne er kunngjort. Også dette er samme løsning som gjelder for europeiske patenter.

Ved spørsmål om patentets gyldighet og begrensning av patentet bør, som for europeiske patenter, bare den engelske teksten legges til grunn når patentet er meddelt på engelsk. Ved tvist for domstolene som gjelder et patent som er meddelt på engelsk, bør det, på samme måte som for europeiske patenter, kunne kreves en fullstendig oversettelse. Det samme bør gjelde ved innsigelsesbehandling og administrativ overprøving hos Patentstyret eller Klagenemnden for industrielle rettigheter.

Når søknaden er på engelsk, bør Patentstyret ha anledning til å kunne skrive henvendelser til søkeren og avgjørelser på engelsk. Dette bør imidlertid ikke være en plikt for Patentstyret, men opp til Patentstyret å avgjøre. I en del tilfeller vil det være aktuelt for søkeren å bruke patenterbarhetsvurderinger fra Patentstyret når han søker patent internasjonalt. Det vil i slike tilfeller være en fordel for søkeren om Patentstyrets vurderinger er på engelsk, slik at de ikke trenger å oversettes.

I tillegg til at det åpnes for at søknader og andre dokumenter fra søkeren i søknadsbehandlingen kan være på engelsk, bør det åpnes for at etterfølgende dokumenter, det vil si dokumenter som gjelder meddelte patenter, herunder dokumenter i saker om innsigelser m.m., bør kunne være på engelsk. Det bør også åpnes for at Patentstyret og Klagenemden for industrielle rettigheter kan skrive henvendelser og avgjørelser i slike saker på engelsk dersom patenthaveren ber om det eller når samtlige parter i en sak er enige om det.»

I høringsnotatet ble det gitt følgende begrunnelse for forslaget:

«Som det fremgår av drøftelsene under punkt 3 er det viktig for å sikre at patentsystemet fungerer godt at kostnadene forbundet med å bruke det ikke blir for høye. Å redusere oversettelseskostnadene når det søkes patent i flere stater er dermed sentralt. Når det bare er ønskelig å få patent i et fåtall europeiske stater, kan det være hensiktsmessig å levere nasjonale patentsøknader i de aktuelle statene i stedet for å søke om europeisk patent. Det er imidlertid en forutsetning for at søkerne skal finne en slik fremgangsmåte formålstjenlig at språkkravene ved levering og behandling av nasjonale søknader, samt ved meddelelse av patent på grunnlag av slike søknader, ikke gjør at det blir dyrere å levere nasjonale søknader i de aktuelle statene enn å søke europeisk patent. Dette taler for at det bør åpnes for at nasjonale patentsøknader i Norge kan leveres og behandles på engelsk, samt at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk dersom Norge slutter seg til London-overenskomsten.

Når norske virksomheter søker patent internasjonalt, vil de i en del tilfeller i første omgang finne det formålstjenlig å levere en søknad til Patentstyret, hvor de raskt kan få en første patenterbarhetsvurdering av oppfinnelsen. Det vil være besparende og forenklende dersom søknaden til Patentstyret kan leveres på engelsk, slik at søkeren slipper å utarbeide søknaden på norsk først og deretter oversette den til engelsk når han skal søke internasjonalt. Dette taler for at det bør åpnes for bruk av engelsk ved levering og behandling av nasjonale patentsøknader uavhengig av om Norge slutter seg til London-overenskomsten. I mange bransjer er det videre slik at forsknings- og utviklingsarbeid foregår på engelsk også når dette skjer i Norge eller i norsk regi. I slike tilfeller vil det være besparende og forenklende at eventuelle søknader om patent i Norge kan skrives på engelsk. Dersom det åpnes for at nasjonale patentsøknader i Norge kan leveres og behandles på engelsk vil dette være mer brukervennlig for både norske søkere og søkere fra andre stater. Dette kan føre til at Patentstyret får et større antall søknader, noe som i så fall vil bidra til at Patentstyret kan opprettholde en tilstrekkelig høy kompetanse innenfor alle tekniske områder. Det kan også være at det vil bli meddelt flere patenter i Norge dersom det åpnes for bruk av engelsk. Om hvilke virkninger det kan ha, vises det til drøftelsen i punkt 3.

Det er ikke grunn til å tro at det vil motvirke målsetningen om å bevare norsk som et komplett, samfunnsbærende språk dersom det åpnes for bruk av engelsk ved levering og behandling av nasjonale patentsøknader. Selv om det åpnes for bruk av engelsk, vil det, på samme måte som for europeiske patenter, være naturlig å kreve at patentkravene må foreligge på norsk senest ved meddelelsen. Videre bør det, på samme måte som for europeiske patenter der beskrivelsen bare foreligger på engelsk, åpnes for at det kan kreves at det utarbeides fullstendige oversettelser av norske patenter som er meddelt på engelsk i forbindelse med tvister som gjelder slike patenter. Det vises ellers til drøftelsen av det tilsvarende spørsmålet i punkt 3.

Siden det vil bli krevd at patentkravene senest ved meddelelsen må foreligge på norsk, dersom det åpnes for bruk av engelsk, vil de som vurderer å sette i gang en aktivitet alltid kunne gjøre inngrepsvurderinger på grunnlag av patentkrav på norsk. Dersom det er uoverensstemmelse mellom teksten på norsk og teksten på engelsk, vil det være naturlig å ha samme regel som den som gjelder for europeiske patenter i slike tilfeller. Nemlig at patentvernet ikke går lenger enn det som både har dekning i teksten på norsk og teksten på engelsk. Det vises for øvrig til den tilsvarende drøftelsen under punkt 3.

Det er vanskelig å se at det vil ha noe særlig å si for spredningen av kunnskap om ny teknologi dersom det åpnes for bruk av engelsk ved levering og behandling av nasjonale patentsøknader. Dette vil i alle tilfelle dreie seg om en liten del av den totale søknadsmassen som kan føre til patent i Norge. De som ønsker rask tilgang til ny teknologi må i de fleste tilfeller uansett tilegne seg denne kunnskapen på andre språk enn norsk.»

6.4 Høringen

Advokatforeningen, Innovasjon Norge, Norsk Biotekforum, Norsk forening for industriens patentingeniører (NIP), Norsk Hydro ASA, Næringslivets Hovedorganisasjon og Patentstyret støtter forslaget i høringsnotatet om å åpne for levering av patentsøknader på engelsk, og at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk, samt at engelsk skal kunne brukes som saksbehandlingsspråk. NIP uttaler:

«Flere av NIPs medlemsbedrifter benytter den eksisterende muligheten for å innlevere nye patentsøknader på engelsk til det norske Patentstyret, der det foretas nyhetsgranskning ut i fra engelske dokumenter og utstedes uttalelser på engelsk (i tillegg til norsk versjon).

Bakgrunnen for å benytte engelsk er at dette er arbeidsspråket i en del bedrifter og at mange fagmiljøer foretrekker engelsk som fagspråk. Når prioritetsdokument foreligger på engelsk, reduseres videre risikoen for at enkelte land vil kreve oversettelse av prioritetsdokumentet med tilhørende kostnader. I tillegg begrenser man antall runder søknaden oversettes slik at risikoen for at innholdet dreies eller avviker fra originalteksten reduseres. Eksempelvis vil man kun oversette én gang: fra engelsk til lokalspråk, i stedet for to ganger: fra norsk til engelsk til lokalspråk (da oversettelse fra norsk til lokalspråk kan være vanskelig tilgjengelig og dyrt).

Bruk av engelsk språk under saksbehandlingen gjør det også enklere for norske søkere å henvise til Patentstyrets behandling og begrunnelser i parallelle søknader i utlandet, noe som kan forenkle og korte ned saksbehandlingen i andre jurisdiksjoner. Likeledes kan slike dokumenter enklere benyttes ved tvister og i transaksjoner i utlandet uten behov for oversettelser.

Den foreslåtte ordningen om å åpne for behandling og meddelelse av nasjonale patenter på engelsk med kun oversettelse av kravene, vil redusere kostnadene for det norske patentet og vil totalt sett antagelig ha vel så stor betydning for norske søkere som frafallet av oversettelse for meddelte europeiske patenter.»

Onsagers AS støtter at søknader skal kunne leveres på engelsk og at patenter på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk. Også Tandbergs Patentkontor AS er positiv til dette. Onsagers AS uttaler:

«Blant Onsagers kunder er det et økende antall som ønsker at den prioritetsdannende søknaden skal utformes på engelsk. Dette for å slippe oversettelse av prioritetssøknaden når de et år senere innleverer søknaden i andre land, herunder ofte som PCT-søknad. Dette gjøres uavhengig av hvor de velger å levere inn sin prioritetsdannende søknad. Våre kunder har således lenge nytt godt av at Patentstyret godtar å foreta en første realitetsbehandling (granskning) av søknaden selv om den foreligger på engelsk. Jf. i denne forbindelse Patentstyrets retningslinjer, del A, kap. 2, punkt 1.2.2. der det fremgår at:

«Patentstyret har bestemt at søknader skal kunne realitetsbehandles selv om beskrivelse, patentkrav og sammendrag foreligger på engelsk, svensk eller dansk. Realitetsuttalelsene i disse søknadene avgis på norsk.»

Særlig innen de tekniske områder der vi opplever at Patentstyret tilbyr en gransknings kompetanse av høy kvalitet, vil det være fordelaktig å få utført den første realitetsbehandlingen av søknaden i Norge. Hvorvidt søkere ønsker å opprettholde søknaden i Norge eller satse på patent gjennom en senere innlevering av søknad f eks i PCT og/eller EPO varierer. I enkelte tilfeller, f eks ved mistanke om inngrep, kan det være viktig å få behandlet søknaden raskt og få avklart hvilket verneomfang man kan påberope seg i Norge. I slike tilfeller vil man søke å få meddelt den norske prioritetsdannende søknaden så fort som mulig.

Det vil naturlig nok være kostnadsbesparende for søkere å slippe oversettelse av beskrivelsen dersom de velger å opprettholde den norske søknaden her. Onsagers bifaller derfor at det åpnes for ikke å kreve oversettelse av beskrivelser som er innlevert på engelsk.»

Advokatforeningen mener at oversettelsen av patentkravene i et patent som er meddelt på engelsk til norsk ikke bør ha betydning for patentets verneomfang, men bare bør ha en informasjonsfunksjon:

«Etter utkastet skal både de engelske og de norske patentkravene anses som autentiske versjoner, med unntak for saker om gyldighet eller patentbegrensning, hvor bare den engelske versjonen anses som autentisk. En ordning med to autentiske språkversjoner synes å være unødvendig kompliserende. Dels vil det åpne for diskusjoner om språkversjonene er overensstemmende og i hvilken grad, dels vil det kunne føre til at man i én og samme sak må legge til grunn to autentiske versjoner for avgjørelsen av enkelte spørsmål (inngrepsspørsmål), men bare én versjon ved behandlingen av andre spørsmål (gyldighetsspørsmål). Disse komplikasjoner unngås hvis bare den engelske versjonen av patentkravene anses som autentisk, og den norske versjonen anses som en oversettelse med ren informasjonsfunksjon, på linje med sammendraget etter § 8 tredje ledd annet punktum.»

Norsk forening for industriens patentingeniører (NIP) og Norsk Hydro ASA mener at det ikke bør kreves at søkeren leverer en oversettelse av patentkravene til norsk for at en søknad på engelsk skal få vern på søknadsstadiet (såkalt provisorisk vern). Disse mener videre at det ikke bør være noe krav om at kravene må være oversatt til norsk for at en søknad på engelsk skal anses som alminnelig tilgjengelig ved bedømmelsen av spørsmålet om noen kan påberope forbenyttelsesrett.

Bryn Aarflot AS og Oslo Patentkontor AS er imot forslaget i høringsnotatet om å åpne for levering av patentsøknader på engelsk, at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk, samt at engelsk skal kunne brukes som saksbehandlingsspråk. Oslo Patentkontor AS uttaler:

«I høringsnotatet foreslås det også å åpne for innlevering, behandling og meddelelse av nasjonale patentsøknader på engelsk. Vi fraråder også denne endringen, til dels med samme begrunnelser som nevnt ovenfor i sammenheng med London-avtalen. Norske bedrifter får høyere kostnader, mens så godt som hele kostnadsreduksjonen vil tilfalle deres utenlandske konkurrenter. Samtidig vil en viktig del av patentkontorenes treningsgrunnlag og økonomiske fundament bli borte (jfr. punkt 7).

En søknadsbehandling på engelsk vil sannsynligvis føre til et betraktelig tap av immaterialrettslig kompetanse her i landet og en svekkelse av fagmiljøet. Siden utenlandske søkere ikke lenger trenger en norsk fullmektig, kan de med engelsk søknadsbehandling korrespondere direkte med Patentstyret og helt omgå de norske patentkontorene (jfr. punkt 7).»

Språkrådet er kritisk til forslaget om å åpne for levering av nasjonale patentsøknader på engelsk, og at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk:

«Språkrådet mener de foreslåtte endringene i språklig praksis knyttet til patentsøknader i Norge vil kunne ha en negativ innvirkning på norsk fagspråk og utvikling av norsk fagterminologi. Vi innser imidlertid også at økt internasjonalisering ofte vil måtte føre til endringer i etablert praksis. Spørsmålet er imidlertid hvor langt man behøver og ønsker å gå for å oppnå forenkling. Hensynet til besparelser for patentsøkere og patenthavere mener vi bør være underordnet hensynet til et levedyktig norsk fagspråk.»

Språkrådet mener at Norge bør velge samme løsning som Island der ikke bare patentkravene, men også sammendraget og en eventuell tegningstekst må foreligge på islandsk. Språkrådet er videre imot at det åpnes for bruk av engelsk som saksbehandlingsspråk:

«Språkrådet vil dessuten uttrykke kraftig uro over at det i høringsnotatet foreslås å åpne for systematisk saksbehandling på fremmedspråk i norsk forvaltning ved at Patentstyret til dels skal kunne gå over til saksbehandling på engelsk. Vi har i mange år sett med bekymring på og påpekt det sterkt uheldige ved at norske konserner går over til engelsk som internt arbeidsspråk. Slik domeneavståelse på vegne av norsk språk har en rekke uheldige sider, praktiske som symbolske. Demokratiunderskudd og nivådelt arbeidsliv kan være to stikkord i denne sammenheng. Om utfallet skulle bli at Patentstyret kan benytte engelsk som internt saksbehandlingsspråk, vil det være vanskelig å opprettholde målsettingen om at norsk må forbli et fullverdig og samfunnsbærende språk i Norge. En slik ny praksis vil gi et signal om at norsk språk ikke lenger er nødvendig eller tilstrekkelig, og vil sannsynligvis ha en uønsket smitteeffekt. Praksisen vil reise en rekke grunnleggende spørsmål om demokrati og mulighetene for offentlig innsyn i og påvirkning på myndigheters saksbehandling.»

Tandbergs Patentkontor AS er også kritisk til forslaget om å åpne for saksbehandling på engelsk.

Norske Patentingeniørers Forening (NPF) og Onsagers AS mener at det ikke bør åpnes for at Patentstyret kan avgi realitetsuttalelser og senere uttalelser på engelsk. Disse stiller seg kritisk til at det vil bidra til å sikre at granskingskompetansen i Patentstyret opprettholdes dersom det åpnes for saksbehandling på engelsk. Disse mener at norske søkere i det store og hele ikke har ønske eller behov for å få uttalelser fra Patentstyret på engelsk. Disse stiller også spørsmål ved engelskkunnskapene til saksbehandlerne i Patentstyret, og mener at det vil være uhensiktsmessig ressursbruk å iverksette tiltak for å styrke engelskkompetansen blant disse.

For det tilfelle at det åpnes for å meddele nasjonale patenter på engelsk, mener Bryn Aarflot AS at patenthaveren må betale for oversettelse av patentet ved tvister, samt når det kreves av en som har mottatt varselbrev der det gjøres gjeldende at vedkommende har gjort patentinngrep. Bryn Aarflot AS mener også at patenthaveren må kunne pålegges å oversette alle dokumenter fra saksbehandlingen hos Patentstyret ved tvister som gjelder patentet for domstolene og ved behandling hos Patentstyret og Klagenemnden etter meddelelse. Videre mener Bryn Aarflot AS at det ikke bør åpnes for saksbehandling på engelsk etter at patent er meddelt. Skulle det likevel åpnes for bruk av engelsk etter at patent er meddelt, mener Bryn Aarflot AS at dette ikke bør være noe som partene kan kreve, men bare være en mulighet for Patentstyret og Klagenemden dersom partene ønsker det.

For det tilfelle at det åpnes for bruk av engelsk i saksbehandlingen er Norsk forening for industriens patentingeniører (NIP), Norske Patentingeniørers Forening (NPF) og Onsagers AS kritiske til at Patentstyret skal kunne bestemme om en anmodning om bruk av engelsk i saksbehandlingen skal etterkommes.

6.5 Departementets vurderinger

Hovedtrekkene i forslaget i høringsnotatet om å åpne for levering av nasjonale og videreføring av internasjonale patentsøknader på engelsk, at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk, samt at engelsk skal kunne brukes som saksbehandlingsspråk, har fått bred tilslutning under høringen. Departementet går inn for at forslaget følges opp med enkelte justeringer.

Forslaget som ble sendt på høring kom til uttrykk dels gjennom forslag til endringer i patentloven og dels gjennom forslag til endringer i patentforskriften. Proposisjonen omfatter kun forslag til endringer i patentloven. På grunn av at det er en nær sammenheng mellom forslagene til lov- og forskriftsendringer, redegjør departementet i det følgende også for hvordan det ser for seg å løse spørsmålene som skal reguleres i patentforskriften.

Patentstyret godtar i dag at nasjonale patentsøknader leveres på engelsk, men søknaden må i så fall oversettes til norsk senere i saksbehandlingen. Med dagens ordning vil dermed søkeren ikke kunne unngå utgifter og arbeid med å oversette søknaden til norsk hvis søknaden opprettholdes og fører frem. Også internasjonale patentsøknader som skal videreføres i Norge må leveres på norsk innen visse frister, jf. patentloven § 31. Departementet opprettholder forslaget om å åpne for at både nasjonale patentsøknader og internasjonale søknader som skal videreføres i Norge skal kunne leveres og behandles på engelsk, og at patent på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk. Hvilket språk som skal brukes i nasjonale søknader er regulert i patentforskriften. Hvilket språk som skal brukes ved videreføring av internasjonale søknader er regulert i patentloven § 31. Denne bestemmelsen foreslås endret i proposisjonen slik at en internasjonal søknad som skal videreføres i Norge kan leveres på norsk eller engelsk. Det foreslås videre endringer i patentloven § 21 slik at det åpnes for at patenter kan meddeles på norsk eller engelsk. Språket i søknaden skal være bestemmende for hvilket språk patentet skal meddeles på.

Det er viktig for å legge til rette for nyskaping og for at næringslivet skal patentere sine nyskapinger og dermed sikre seg konkurransefortrinn, at kostnadene og andre byrder forbundet med å søke patent ikke blir for store. Å åpne for bruk av engelsk ved levering og behandling av patentsøknader, samt ved meddelelse av patent, vil innebære en forenkling og føre til betydelige besparelser for norske søkere som søker patent i Norge og internasjonalt og for utenlandske søkere. For norske søkere som også skal søke patent i utlandet vil det være en fordel om de kan utarbeide søknaden til Patentstyret på engelsk. De vil da slippe å oversette søknaden til norsk eller å oversette en søknad på norsk til engelsk. Dersom Patentstyret avgir uttalelser om patenterbarheten av en patentsøkt oppfinnelse på engelsk vil det bli enklere å påberope uttalelsene overfor patentmyndighetene i andre stater.

Som i de fleste andre stater er det klart flest utenlandske søkere blant de som søker patent i Norge. Ut fra dette vil det i absolutte tall være flere utenlandske søkere enn norske søkere som vil nyte godt av de forenklinger og besparelser det vil medføre å åpne for bruk av engelsk. Høringen gir et klart signal om at det vil være til fordel for norsk næringsliv dersom det åpnes for bruk av engelsk, og at en slik endring er ønsket. At det også vil være fordelaktig for utenlandsk næringsliv å åpne for bruk av engelsk, taler etter departementets syn ikke imot at forslaget bør følges opp.

En patentsøknad består av en beskrivelse av oppfinnelsen, patentkrav og et sammendrag av beskrivelsen og patentkravene. Det er patentkravene som angir hva som søkes beskyttet ved patent. Beskrivelsen vil som regel utgjøre den klart mest omfattende delen av søknaden. Et meddelt patent vil bestå av beskrivelsen, patentkravene og sammendraget i søknaden, med eventuelle justeringer gjort under søknadsbehandlingen. Ved meddelelse tas blant annet beskrivelsen, patentkravene og sammendraget inn i et patentskrift.

Forslaget om at det bare skal kreves at patentkravene skal oversettes til norsk når søknaden er på engelsk, opprettholdes. De øvrige delene av patentet vil dermed kun foreligge på engelsk. Det er patentkravene som angir omfanget av patentvernet, det vil si hva som er omfattet av patenthaverens enerett. Departementet opprettholder forslaget om at patentvernet for et patent som er meddelt på engelsk bare skal gjelde så langt som det er samsvar mellom oversettelsen til norsk og patentkravene på engelsk. Dette er samme regel som gjelder for europeiske patenter som er gjort gjeldende i Norge. Patentvernet vil altså bare gjelde så langt som det har dekning i den norske oversettelsen av patentkravene. Hvis oversettelsen av patentkravene til norsk ikke har noen betydning ved fastleggelsen av patentvernets omfang, men bare har en ren informasjonsfunksjon, vil ikke de som vurderer å sette i gang en aktivitet i Norge kunne basere sine vurderinger av om aktiviteten vil utgjøre patentinngrep på oversettelsen. Patenthaveren vil heller ikke ha en like sterk oppfordring til å sørge for at oversettelsen er riktig hvis oversettelsen ikke er avgjørende for patentvernets omfang. Patenthaveren bør når som helst i vernetiden ha anledning til å levere inn en rettelse av oversettelsen av patentkravene. Etter at det er kunngjort at rettet oversettelse er levert, må patentvernet fastlegges ut fra den rettede oversettelsen.

Dersom en patentsøknad fører frem gjelder patentvernet fra da dokumentene i søknadssaken ble tilgjengelige for enhver etter patentloven § 22, jf. patentloven § 60 første ledd første punktum. Dette vernet før patent er meddelt omtales som provisorisk vern. Det provisoriske vernet gjelder bare det som både har dekning i patentkravene slik de lød da søknaden ble alminnelig tilgjengelig og i patentkravene i det meddelte patentet, jf. patentloven § 60 første ledd annet punktum.

Departementet opprettholder forslaget om at det skal være et vilkår for provisorisk vern for en søknad som er på engelsk at søkeren leverer en oversettelse av patentkravene til norsk, og at Patentstyret har kunngjort at slik oversettelse er levert. Når det legges opp til å kreve at det skal leveres en oversettelse av patentkravene i et patent som er meddelt på engelsk til norsk, og at patentvernet ikke skal rekke lenger enn det som har dekning i oversettelsen, bør det samme gjelde for at en søknad på engelsk skal ha provisorisk vern. I andre sammenhenger hvor det har betydning om søknaden er gjort tilgjengelig for enhver etter patentloven § 22, jf. f.eks. patentloven §§ 48 og 56, bør imidlertid en søknad på engelsk regnes som gjort tilgjengelig for enhver selv om det ikke er levert enn oversettelse av patentkravene til norsk.

Etter patentloven § 33 tredje ledd skal en internasjonal søknad gjøres tilgjengelig for enhver etter patentloven § 22 før søknaden er videreført i Norge, når søknaden er levert på norsk til Patentstyret. Etter forslaget i proposisjonen åpnes det for at internasjonale søknader kan leveres på engelsk og at internasjonale søknader skal gjøres tilgengelige etter § 33 tredje ledd når de leveres til Patentstyret på norsk eller engelsk. Også i slike tilfeller foreslås det at det skal være et vilkår for provisorisk vern at det leveres en oversettelse av patentkravene til norsk. Det er en forutsetning for provisorisk vern i disse tilfellene at søknaden blir videreført og at den fører til patent i Norge.

I høringsnotatet ble det foreslått at en internasjonal søknad på engelsk som er gjort tilgjengelig etter patentloven § 22 før den er videreført i medhold av patentloven § 33 tredje ledd, ikke bør anses gjort tilgjengelig for enhver ved anvendelsen av patentloven §§ 48 og 56 før det er levert en oversettelse av patentkravene til norsk og dette er kunngjort. Departementet går ikke inn for å videreføre dette forslaget. Søknaden bør i disse situasjonene anses gjort tilgjengelig for enhver ved anvendelsen av patentloven §§ 48 og 56 selv om det ikke er levert oversettelse av patentkravene til norsk.

Departementet viderefører forslaget om at Patentstyret og Klagenemnden skal kunne pålegge patenthaveren å fremlegge en fullstendig oversettelse til norsk av et patent som er meddelt på engelsk, når det er fremsatt innsigelse mot eller krevd administrativ overprøving av et slikt patent. Domstolene bør ha en tilsvarende adgang i tvister som gjelder patenter som er meddelt på engelsk. Departementet understreker at det bør gis pålegg om oversettelse med mindre særlige grunner taler imot det, når den som har fremsatt innsigelse, krevd administrativ overprøving eller er patenthaverens motpart i et søksmål, krever at patentet oversettes. Det er derimot etter departementets syn ikke behov for å åpne for at det kan gis pålegg om oversettelse av andre dokumenter enn selve patentet.

Spørsmålet om hvilke språk søkeren kan bruke i korrespondansen med Patentstyret i søknadsbehandlingen etter at søknaden er levert og i korrespondanse med Patentstyret og Klagenemnden etter at patent er meddelt, er regulert i patentforskriften. Det er ikke regulert hvilket språk Patentstyret og Klagenemnden skal bruke, men de vil alltid kunne bruke norsk. De vil også kunne bruke engelsk i den utstrekning de finner det formålstjenlig, men avgjørelser må utferdiges på norsk. Departementet går inn for at det klargjøres i forskriftshjemmelen i patentloven § 69 at det kan gis bestemmelser om språkkrav for søknader og andre dokumenter til Patentstyret og Klagenemnden, og om saksbehandlingsspråk for Patentstyret og Klagenemnden, det vil si hvilket språk som kan brukes i korrespondansen med en søker og andre parter og i avgjørelser.

Etter patentforskriften har søkeren i dag rett til å bruke engelsk i andre henvendelser til Patentstyret under søknadsbehandlingen enn i selve søknaden. Departementet tar sikte på at dette skal videreføres. Det tas videre sikte på at det skal fastsettes regler i patentforskriften som gir søkeren rett til å kreve at Patentstyrets henvendelser til ham under søknadsbehandlingen og avgjørelser i saken avfattes på engelsk når søknaden er på engelsk. I slike tilfeller vil det være en fordel at hele saksbehandlingen foregår på engelsk. Til forskjell fra forslaget i høringsnotatet bør det ikke være opp til Patentstyret om henvendelser til søkeren og avgjørelser skal være på engelsk i disse tilfellene, men Patentstyret bør ha plikt til å bruke engelsk når søkeren krever det. Søkeren vil kunne ha interesse av å påberope vurderinger fra Patentstyret av om en oppfinnelse er patenterbar, overfor patentmyndigheter i andre stater. Det vil da være en fordel om slike vurderinger er på engelsk. I dag utferdiges slike vurderinger som hovedregel på norsk, men de oversettes til engelsk hvis søkeren krever det og søknaden er levert på engelsk. Søkeren vil kunne ha behov for at slike vurderinger gis på engelsk også når søknaden er levert på norsk. Departementet tar sikte på at det skal fastsettes bestemmelser i patentforskriften som gir søkeren adgang til å kreve at slike vurderinger utferdiges på engelsk også når søknaden er på norsk.

Departementet er derimot ikke innstilt på å følge opp forslaget i høringsnotatet om å endre patentforskriften slik at det åpnes for bruk av engelsk etter at patent er meddelt. I klagesaker, innsigelsessaker og saker om administrativ overprøving vil avgjørelsene ofte inneholde ganske omfattende begrunnelser. Særlig i klagesaker vil avgjørelsene ha interesse for et bredere publikum enn sakens parter. Avgjørelsene i slike saker bør alltid utferdiges på norsk. Når avgjørelsene skal utferdiges på norsk, vil det heller ikke være hensiktsmessig å åpne for bruk av engelsk i saksbehandlingen.

Språkkrav ved levering og behandling av søknader om supplerende beskyttelsessertifikater og ved meddelelse av slike sertifikater, reguleres i patentforskriften. Det tas sikte på å endre patentforskriften slik at det åpnes for bruk av engelsk også når det søkes om slike sertifikater.

Departementet har merket seg Språkrådets innvendinger, men kan ikke se at det i nevneverdig grad vil påvirke målsetningen om å opprettholde norsk som et komplett, samfunnsbærende språk, jf. St.meld. nr. 35 (2007–2008), dersom det åpnes for bruk av engelsk ved levering, behandling og meddelelse av nasjonale patentsøknader og videreføring av internasjonale patentsøknader i Norge. Patentskrifter på norsk har ikke nevneverdig betydning for utviklingen av norsk fagspråk. Selv om det kreves at norsk skal brukes, tillates det at engelske og andre utenlandske fagtermer brukes når tilsvarende norske termer ikke finnes. Patentskrifter blir utarbeidet på et stadium der termene som brukes for å beskrive teknikken i oppfinnelsen for lengst er utviklet. Eventuelle fagtermer som fremgår av beskrivelsen vil dessuten ofte også fremgå av patentkravene, som fortsatt skal oversettes til norsk. Det understrekes at det interne saksbehandlingsspråket i Patentstyret er norsk, og at forslaget ikke vil endre på dette. Forslaget innebærer kun at den som ønsker det skal kunne levere søknader på engelsk, og at korrespondansen mellom søkeren og Patentstyret i så fall skal skje på engelsk dersom søkeren ønsker det, samt at patenter på grunnlag av slike søknader skal meddeles på engelsk.

7 Økonomiske og administrative konsekvenser

Det er redegjort for de økonomiske og administrative konsekvensene av tiltredelse til London-overenskomsten i Prop. 69 S (2013–2014). Lovendringene som gjennomfører London-overenskomsten, har ikke økonomiske og administrative konsekvenser ut over det som det er redegjort for i den proposisjonen.

Forslaget om å åpne for bruk av engelsk ved levering og behandling av nasjonale patentsøknader og ved videreføring av internasjonale patentsøknader i Norge, vil innebære en forenkling og føre til besparelser for en del av de som søker patent i Norge hos Patentstyret. Dette gjelder for norske søkere som søker patent i Norge og internasjonalt og for utenlandske søkere. Det kan være at det vil bli meddelt flere patenter i Norge dersom det åpnes for bruk av engelsk. Det er imidlertid knyttet betydelig usikkerhet til om en slik effekt vil inntre. Dersom det blir meddelt flere patenter i Norge kan det føre til mindre teknologisk spillerom på det norske markedet, men også økte investeringer og økt aktivitet i Norge.

Forslaget om å åpne for bruk av engelsk vil medføre at patentfullmektigbransjen mister inntekter fra oversettelsesoppdrag. Bransjen vil trolig også bli utsatt for hardere konkurranse enn i dag fordi søkerne i en del tilfeller like gjerne kan bruke utenlandske patentfullmektiger. Det har skjedd en utvikling i bransjen de senere år der bransjens rådgivningstjenester i større grad innrettes mot andre områder enn patentsøknadsbehandling. Dersom denne utviklingen fortsetter kan det veie opp for inntektstap som følge av tapte oversettelsesoppdrag og hardere konkurranse om oppdrag knyttet til patentsøknadsbehandling.

Saksbehandlerne i Patentstyret har gjennomgående gode engelskkunnskaper. Patentstyrets medarbeidere utfører i dag arbeid for Nordisk Patentinstitutt, som er internasjonal granskingsmyndighet etter patentsamarbeidskonvensjonen (PCT). Dette arbeidet foregår på engelsk. Forslaget om å åpne for bruk av engelsk ved levering og behandling av patentsøknader kan medføre at det vil være behov for å legge enda mer vekt på engelskkunnskaper ved nyrekruttering enn i dag, samt å sette i verk enkelte tiltak for å styrke engelskkompetansen til saksbehandlerne ytterligere. Dette vil imidlertid kunne ivaretas innenfor gjeldende økonomiske rammer og uten at det får negative konsekvenser for den løpende saksbehandlingen i Patentstyret.

8 Merknader til de enkelte bestemmelsene i lovforslaget

Til § 21

Paragrafen regulerer Patentstyrets meddelelse av patent på grunnlag av nasjonale søknader og videreførte internasjonale søknader. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

I annet ledd nytt annet punktum er det tilføyd en bestemmelse som slår fast at patent kan meddeles på norsk eller engelsk. Det er språket søknaden er på som avgjør hvilket språk patentet skal meddeles på. Dersom ikke patent skulle meddeles på engelsk når søknaden er på engelsk måtte beskrivelsen og sammendrag ha blitt oversatt til norsk ved meddelelsen. Valget søkeren gjør når han velger om søknaden skal leveres på norsk eller engelsk kan ikke endres under søknadsbehandlingen.

I tredje ledd er det føyd til flere nye bestemmelser. Etter nytt tredje punktum skal patentskriftet inneholde en oversettelse av patentkravene til norsk når et patent meddeles på engelsk. Det er søkeren som må besørge at en slik oversettelse utarbeides og blir sendt til Patentstyret. Hvis det ikke sendes inn oversettelse, vil ikke patent bli meddelt. Patentstyret skal ikke foreta seg noe for å kontrollere om oversettelsen er riktig. Det er søkerens ansvar og i søkerens interesse å sørge for at oversettelsen er riktig, jf. nytt fjerde punktum. Nytt fjerde punktum regulerer patentvernet i tilfeller der det ikke er samsvar mellom oversettelsen og patentkravene på engelsk. Patentvernet vil da bare gjelde så langt som det er samsvar mellom oversettelsen og teksten på engelsk. Dette er samme løsning som gjelder når oversettelsen av et europeisk patent ikke stemmer med teksten på behandlingsspråket hos Det europeiske patentverket, jf. patentloven § 66 i første punktum.

I saker om begrensning av eller gyldigheten av et patent som er meddelt på engelsk følger det av nytt femte punktum at kun patentkravene på engelsk skal legges til grunn for avgjørelsen. Dette er samme løsning som gjelder for europeiske patenter, jf. patentloven § 66 i annet punktum. At bare patentkravene på engelsk skal legges til grunn, gjelder både for saker som behandles av domstolene og for saker som behandles av Patentstyret og Klagenemnden. Etter nytt sjette punktum kan patenthaveren sende inn en rettelse av oversettelsen av patentkravene. Patentstyret skal i så fall kunngjøre at rettet oversettelse er sendt inn og holde den tilgjengelig for enhver når patenthaveren har betalt fastsatt gebyr, jf. nytt syvende punktum. Deretter gjelder den rettede oversettelsen, jf. nytt åttende punktum. Den rettede oversettelsen vil altså være avgjørende for patentvernets omfang. Nytt sjette til åttende punktum svarer til patentloven § 66 j første ledd om rettelser av oversettelser som gjelder europeiske patenter. Etter nytt niende punktum gjelder § 66 j annet ledd om forbenyttelsesrett tilsvarende ved innsendelse av rettet oversettelse.

I femte ledd annet punktum er «avskrift» erstattet av «kopi».

Til § 24

Paragrafen regulerer fremsettelse av innsigelse mot et patent m.m. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

Det er tilføyd et nytt syvende ledd. Etter første punktum kan Patentstyret pålegge patenthaveren å sende inn en oversettelse av patentskriftet til norsk når det er fremmet en innsigelse mot et patent som er meddelt på engelsk. Det er i utgangspunktet opp til Patentstyret å bestemme om slikt pålegg skal gis. Det må legges avgjørende vekt på om en oversettelse er nødvendig for å sikre en forsvarlig saksbehandling. Hvis innsigeren krever at patentet oversettes, bør det gis pålegg om det med mindre særlige grunner taler imot det. Hvis patenthaveren ikke etterkommer et pålegg om å sende inn oversettelse av patentskriftet, kan Patentstyret få patentskriftet oversatt for patenthaverens regning, jf. annet punktum.

Tidligere syvende ledd blir nytt åttende ledd.

Til § 27

Paragrafen regulerer klage over Patentstyrets avgjørelse av en patentsøknad eller innsigelse. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

I fjerde ledd er det tilføyd et nytt annet punktum som slår fast at § 24 syvende ledd gjelder tilsvarende for Klagenemnden ved klage over Patentstyrets avgjørelse av en innsigelse. Det vil være aktuelt for Klagenemnden å kreve oversettelse hvis det ikke er utarbeidet oversettelse av patentskriftet til norsk i forbindelse med behandlingen av innsigelsen hos Patentstyret, men Klagenemnden finner at det er behov for slik oversettelse i forbindelse med klagebehandlingen. Hvis Klagenemnden finner at det var uforsvarlig å behandle innsigelsessaken uten en slik oversettelse, kan det også være aktuelt å oppheve Patentstyrets avgjørelse og sende saken tilbake til Patentstyret med pålegg om ny behandling etter at oversettelse av patentskriftet er sendt inn.

Til § 31

Paragrafen regulerer hva søkeren må foreta seg hvis han vil videreføre en internasjonal patentsøknad i Norge. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

Første ledd er endret slik at en internasjonal søknad som skal videreføres må være på norsk eller engelsk, jf. første punktum. Språkkravet er dermed det samme ved videreføring av internasjonale søknader som ved levering av nasjonale søknader. Språket søknaden leveres på blir bestemmende for den videre saksbehandlingen. Er den internasjonale søknaden på engelsk ved videreføringen, kan ikke språket i søknaden senere endres til norsk. Dersom den internasjonale søknaden er på et annet språk enn norsk eller engelsk, må det leveres en oversettelse av søknaden til norsk eller engelsk. Det kan leveres en kopi av den internasjonale søknaden hvis den er på norsk eller engelsk. Betegnelsen på det patentsøkeren må betale er endret fra «avgift» til «gebyr», jf. annet punktum. Dette er gjort for å reflektere at betalingen skal dekke Patentstyrets kostnader. Hvilket beløp som skal betales reguleres i forskrift og påvirkes ikke av endringen. Det er ellers gjort noen rent språklige endringer

I annet ledd er det gjort noen rent språklige endringer.

Til § 33

Paragrafen regulerer anvendelsen av andre bestemmelser i patentloven enn de i kapittel 3, på internasjonale søknader. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

Tredje ledd er endret for å ta høyde for at internasjonale søknader kan videreføres på engelsk. Det er også gjort en språklig endring ved at «avskrift» erstatter «kopi». Patentloven § 22, om offentlighet for dokumentene i en patentsøknadssak, får etter tredje ledd anvendelse før søknaden er videreført, når søkeren har sendt inn søknaden til Patentstyret på norsk eller engelsk. Tidligere måtte søknaden sendes inn på norsk for at § 22 skulle få anvendelse.

Etter fjerde ledd første punktum skal en internasjonal søknad ved anvendelsen av patentloven §§ 48 og 56 anses å være gjort tilgjengelig for enhver når den er gjort tilgjengelig etter patentloven § 33 tredje ledd, det vil si når den er sendt inn til Patentstyret på norsk eller engelsk. Tidligere måtte søknaden sendes inn på norsk for at denne virkningen skulle inntre. Etter fjerde ledd nytt annet punktum vil en internasjonal søknad som er på engelsk, og som er gjort tilgjengelig etter § 33 tredje ledd, først anses å være gjort tilgjengelig for enhver ved anvendelsen av § 60 første ledd om provisorisk vern, når søkeren har levert en oversettelse av patentkravene til norsk og Patentstyret har kunngjort at slik oversettelse er levert, jf. § 60 annet ledd første til tredje punktum. Provisorisk vern før videreføring er altså avhengig av at det er sendt inn en oversettelse av kravene til norsk og at det er kunngjort at slik oversettelse er innsendt. Vilkårene for provisorisk vern er dermed de samme i disse tilfellene som for europeiske søknader, nasjonale søknader på engelsk og videreføring av internasjonale søknader på engelsk. Tidligere var provisorisk vern i disse tilfellene avhengig av at hele søknaden ble sendt inn på norsk. Det er en forutsetning for provisorisk vern i disse tilfellene at søknaden senere blir videreført, og at søknaden fører frem.

Til § 52 b

Paragrafen regulerer fremsettelse av begjæring om administrativ overprøving m.m.

Det er tilføyd et nytt niende ledd som slår fast at § 24 syvende ledd gjelder tilsvarende for Patentstyret ved administrativ overprøving. Patentstyret kan altså pålegge patenthaveren å sende inn en oversettelse av patentskriftet til norsk når det kreves administrativ overprøving av et patent som er meddelt på engelsk. Dette gjelder både for nasjonale patenter som er meddelt på engelsk og for europeiske patenter som det ikke foreligger en fullstendig oversettelse av til norsk. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

Til § 52 e

Paragrafen regulerer klage over Patentstyrets avgjørelse i en sak om administrativ overprøving m.m. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

Det er tilføyd et nytt fjerde ledd som slår fast at § 24 syvende ledd gjelder tilsvarende for Klagenemnden ved administrativ overprøving. Klagenemnden kan pålegge oversettelse både av nasjonale patenter som er meddelt på engelsk og av europeiske patenter som det ikke foreligger en fullstendig oversettelse av til norsk.

Til § 60

Paragrafen regulerer patentvernet i tiden fra dokumentene i søknadssaken er blitt tilgjengelige for enhver etter patentloven § 22 og frem til patent er meddelt. Dette omtales som provisorisk vern. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

For søknader på engelsk er det etter nytt annet ledd et vilkår for vern på søknadsstadiet at det er sendt inn en oversettelse av patentkravene i søknaden til norsk. Dette svarer til det som gjelder for europeiske patentsøknader, jf. patentloven § 66 g annet ledd. Etter første punktum kan søkeren sende inn en oversettelse av patentkravene i en søknad som er på engelsk, til norsk. Slik oversettelse kan sendes inn sammen med søknaden eller på et senere tidspunkt. Etter annet punktum skal Patentstyret kunngjøre at oversettelse er sendt inn når dokumentene i søknadssaken er tilgjengelige for enhver etter patentloven § 22. Dersom oversettelse er sendt inn før dokumentene i søknadssaken er blitt tilgjengelige for enhver etter patentloven § 22, skjer kunngjøringen av at oversettelse er sendt inn i kunngjøringen etter patentloven § 22 fjerde ledd om at dokumentene er blitt tilgjengelige. Sendes oversettelse inn etter at det er kunngjort at dokumentene er tilgjengelige for enhver, må det kunngjøres særskilt at oversettelse er sendt inn. Patentstyret skal ikke foreta seg noe for å kontrollere om oversettelsen er riktig. Det er søkerens ansvar og i søkerens interesse å sørge for at oversettelsen er riktig, jf. fjerde punktum. Etter tredje punktum gjelder første ledd tilsvarende for en søknad som er levert på engelsk, fra tidspunktet da kunngjøringen av at oversettelse av patentkravene er innsendt fant sted. Hvis det ikke er samsvar mellom oversettelsen og patentkravene på engelsk, gjelder vernet bare så langt som det er samsvar mellom oversettelsen og den engelske teksten, jf. fjerde punktum. Dette svarer til det som gjelder for europeiske søknader etter patentloven § 66 i første punktum. Etter femte punktum kan søkeren når som helst sende inn en rettelse av oversettelsen av patentkravene i søknaden. Patentstyret skal kunngjøre at rettet oversettelse er sendt inn og holde oversettelsen tilgjengelig for enhver når fastsatt gebyr er betalt, jf. sjette punktum. Deretter gjelder den rettede oversettelsen, jf. syvende punktum. Femte til syvende punktum svarer til patentloven § 66 j første ledd. Etter åttende punktum gjelder § 66 j annet ledd om forbenyttelsesrett tilsvarende ved innsendelse av rettet oversettelse.

Tidligere annet ledd har blitt nytt tredje ledd.

Til ny § 63 e

Paragrafen er ny. Den regulerer oversettelse av norske og europeiske patentsøknader og patentskrifter som ikke foreligger på norsk i forbindelse med søksmål som gjelder en slik søknad eller et slikt patent. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 5.4 og 6.5.

Første ledd regulerer oversettelse av en patentsøknad eller et patentskrift til norsk i forbindelse med søksmål som nevnt i patentloven § 63 første ledd. Dersom det ikke foreligger en fullstendig oversettelse av søknaden eller patentskriftet til norsk hos Patentstyret, kan retten etter første punktum pålegge en patentsøker, patenthaver eller lisenshaver å legge frem en slik oversettelse. Dette vil være aktuelt når en nasjonal eller videreført internasjonal søknad er levert på engelsk. Dette vil også være aktuelt for europeiske søknader, samt for europeiske patenter der kun patentkravene er oversatt til norsk. Det er bare en patentsøker, patenthaver eller lisenshaver som er part i søksmålet som kan pålegges å legge frem en oversettelse. Det er opp til retten å avgjøre om det er nødvendig med en oversettelse av hensyn til en betryggende behandling av saken. Hvis motparten krever at patentet oversettes, bør det gis pålegg om det med mindre særlige grunner taler imot det. Konsekvensen av ikke å etterkomme et pålegg om å utarbeide oversettelse varierer avhengig av om den pålegget retter seg mot er saksøker eller saksøkt i søksmålet. Er vedkommende saksøker, kan søksmålet avvises dersom pålegget ikke etterkommes, jf. annet punktum. Retten har ikke noe plikt til å avvise søksmålet i disse tilfellene, men det vil normalt være naturlig å avvise søksmålet når retten har vurdert det slik at hensynet til en betryggende behandling av saken tilsier at det bør fremlegges en oversettelse. Er den som pålegges å fremlegge oversettelsen saksøkt, kan retten beslutte at oversettelse skal innhentes for dennes regning dersom pålegget ikke etterkommes, jf. tredje punktum. På samme måte som når den som ikke etterkommer et pålegg er saksøker, har ikke retten noen plikt til å beslutte at oversettelse skal innhentes for saksøktes regning når denne ikke etterkommer et pålegg. Men det vil sjelden være grunn til å unnlate å få utarbeidet oversettelse for saksøktes regning. En oversettelse vil ha en ren informativ funksjon. Sak om gyldigheten av og begrensning av et patent må avgjøres ut fra teksten på behandlingsspråket, jf. patentloven § 21 tredje ledd femte punktum og § 66 i annet punktum. I inngrepssaker gjelder patentvernet bare så langt som det er samsvar mellom teksten på behandlingsspråket og oversettelsen til norsk som er levert tidligere. En oversettelse til norsk av beskrivelsen i et nasjonalt patent som er meddelt på engelsk eller av beskrivelsen i et europeisk patent, som utarbeides i forbindelse med et søksmål, vil ikke ha noen betydning ved fastsettelsen av patentets verneomfang.

Etter annet ledd gjelder første ledd tilsvarende for søksmål som gjelder supplerende beskyttelsessertifikater som nevnt i patentloven §§ 62 a og 62 b. I slike søksmål vil det kunne mangle både en fullstendig oversettelse av basispatentet og av sertifikatet. Første ledd gjelder for begge deler.

Til § 66 c

Paragrafen regulerer hva patenthaveren må gjøre for at et europeisk patent skal få virkning i Norge og for at et europeisk patent som Det europeiske patentverket etter innsigelsesbehandling m.m. har besluttet å opprettholde i endret form, fortsatt skal ha virkning her. Den er endret for å gjennomføre London-overenskomsten. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 5.4.

Etter første ledd må patenthaveren for at et europeisk patent skal få virkning i Norge, eller opprettholdes i endret form, jf. annet punktum, sende inn til Patentstyret en slik oversettelse som bestemt i annet ledd av teksten som ligger til grunn for Det europeiske patentverkets avgjørelse om å meddele patent eller å opprettholde et patent i endret form. I begge tilfeller må patenthaveren også betale fastsatt gebyr. Etter første punktum er fristen for å sende inn oversettelse tre måneder etter den dagen avgjørelsen ble kunngjort av Det europeiske patentverket. Tidligere fremgikk denne fristen av patentforskriften. Teksten som ligger til grunn for Det europeiske patentverkets avgjørelse vil være beskrivelsen og patentkravene slik disse er kunngjort av Det europeiske patentverket ved meddelelse eller endring av patentet. Den tidligere bestemmelsen om at det skulle sendes inn en fullstendig oversettelse av teksten til norsk er erstattet av en bestemmelse om at det skal sendes inn slik oversettelse som bestemt i nytt annet ledd. Betegnelsen på det patenthaveren må betale er endret fra «avgift» til «gebyr». Dette er gjort for å reflektere at betalingen skal dekke Patentstyrets kostnader forbundet med å kunngjøre at et europeisk patent gjøres gjeldende i Norge. Hvilket beløp som skal betales reguleres i forskrift, og påvirkes ikke av denne språklige endringen.

Nytt annet ledd regulerer hvilke deler av teksten som ligger til grunn for Det europeiske patentverkets avgjørelse om å meddele eller opprettholde et patent i endret form, som det skal sendes inn oversettelse av. Kravene til hva som skal oversettes er redusert i samsvar med London-overenskomsten. Tidligere måtte alltid hele teksten som lå til grunn for Det europeiske patentverkets avgjørelse om å meddele eller opprettholde et patent i endret form, oversettes til norsk. Behandlingsspråket ved Det europeiske patentverket er engelsk, fransk eller tysk, jf. den europeiske patentkonvensjonen artikkel 14 nr. 3 jf. nr. 1 og 2. Europeiske patentskrifter skal publiseres på behandlingsspråket og skal inneholde en oversettelse av patentkravene til de to andre offisielle språkene, jf. konvensjonen artikkel 14 nr. 6. Etter første punktum skal det ved meddelelse og opprettholdelse av et patent i endret form alltid sendes inn en oversettelse av patentkravene til norsk. Dette gjelder uavhengig av hvilket av de tre offisielle språkene patentet er meddelt på. Er patentet meddelt på fransk eller tysk, må det også sendes inn en oversettelse av beskrivelsen til norsk eller engelsk, jf. annet punktum. Hvis patentet er meddelt på engelsk er det derimot ikke nødvendig å sende inn en oversettelse av beskrivelsen. Patenthaveren kan imidlertid også når patentet er meddelt på engelsk velge å sende inn en oversettelse av beskrivelsen til norsk, jf. tredje punktum. Konsekvensen av ikke å sende inn oversettelse i samsvar med kravene i første og annet punktum vil være at patentet ikke får virkning eller opprettholdes i endret form i Norge. Hvis fristen for å sende inn oversettelse oversittes skal det imidlertid tillates at oversendelse sendes inn når vilkårene i patentloven § 72 er oppfylt, jf. § 66 c første ledd tredje punktum.

Tidligere annet og tredje ledd blir tredje og fjerde ledd.

Til § 66 j

Paragrafen regulerer rettelser av oversettelser som er innsendt etter § 66 c. Som følge av at det er tatt inn et nytt annet ledd i § 66 c og tidligere annet og tredje ledd har blitt nytt tredje og fjerde ledd, er det gjort en konsekvensendring i første ledd annet punktum. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 5.4.

Til § 66 m

Paragrafen regulerer når Patentstyret skal ta en søknad om europeisk patent innlevert til et nasjonalt patentverk under behandling som en søknad om nasjonalt patent i Norge, fordi søknaden om europeisk patent blir ansett trukket tilbake. Annet ledd første punktum er endret slik at en slik søknad kan sendes inn til Patentstyret på norsk eller engelsk. Betegnelsen på det patentsøkeren må betale er endret fra «avgift» til «gebyr». Dette er gjort for å reflektere at betalingen skal dekke Patentstyrets kostnader. Hvilket beløp som skal betales reguleres i forskrift, og påvirkes ikke av endringen. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 5.4.

Til § 69

Paragrafen inneholder forskriftshjemler. Etter første ledd første punktum kan Kongen gi nærmere bestemmelser om patentsøknader og behandlingen av dem m.m. Det er presisert at dette også omfatter språkkrav for søknader og andre dokumenter til Patentstyret og Klagenemnden, samt saksbehandlingsspråk for Patentstyret og Klagenemnden, det vil si hvilke språk Patentstyret og Klagenemnden kan bruke i henvendelser til en søker eller andre parter og i avgjørelser. De alminnelige merknadene til departementet finnes i punkt 6.5.

Til ikraftsettelsesbestemmelsen og overgangsbestemmelsene

Loven del II inneholder en ikraftsettelsesbestemmelse og overgangsbestemmelser.

Etter nr. 1 gjelder loven fra den tid Kongen bestemmer. Loven må senest settes i kraft fra det tidspunktet London-overenskomsten trer i kraft for Norge, det vil si den første dagen i den fjerde måneden etter at Norge har deponert tiltredelsesdokumentet. Det tas sikte på ikrafttredelse 1. januar 2015.

Etter nr. 2 gjelder endringene i patentloven § 66 c bare for patenter der Det europeiske patentverkets kunngjøring av at patentet er meddelt, finner sted etter at loven har trådt i kraft. For patenter der kunngjøringen finner sted før dette tidspunktet må § 66 c slik den lød før endringen, legges til grunn.

Etter nr. 3 gjelder endringene i patentloven §§ 21, 31, 60 og 66 m bare for patentsøknader som leveres eller videreføres etter at loven har trådt i kraft. For patentsøknader som leveres eller videreføres før dette gjelder reglene slik de lød før endringene.

Etter nr. 4 gjelder endringene i patentloven § 33 bare for søknader som er inngitt etter at loven har trådt i kraft. For søknader som inngis før dette gjelder § 33 slik den lød før endringen.

Etter nr. 5 kan Kongen gi nærmere overgangsregler.

Tilråding

Justis- og beredskapsdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om endringer i patentloven (gjennomføring av London-overenskomsten 17. oktober 2000 om anvendelsen av artikkel 65 i konvensjonen om meddelelse av europeiske patenter og nasjonale patenter på engelsk).

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om endringer i patentloven (gjennomføring av London-overenskomsten 17. oktober 2000 om anvendelsen av artikkel 65 i konvensjonen om meddelelse av europeiske patenter og nasjonale patenter på engelsk) i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til lov om endringer i patentloven (gjennomføring av London-overenskomsten 17. oktober 2000 om anvendelsen av artikkel 65 i konvensjonen om meddelelse av europeiske patenter og nasjonale patenter på engelsk)

I

I lov 15. desember 1967 nr. 9 om patenter gjøres følgende endringer:

§ 21 skal lyde:

Når meddelelsesavgift etter § 20 er betalt eller fritak for avgiften er gitt, skal søknaden imøtekommes dersom det fortsatt ikke finnes å foreligge hinder for patent. Avgjørelsen skal kunngjøres.

Når avgjørelsen om å imøtekomme søknaden er kunngjort, er patentet meddelt. Patent kan meddeles på norsk eller engelsk.

Samtidig med at patentet meddeles, skal Patentstyret utgi et patentskrift. Patentskriftet skal inneholde beskrivelse, patentkrav og sammendrag, samt patenthaverens og oppfinnerens navn. Når et patent meddeles på engelsk, skal patentskriftet inneholde en oversettelse av patentkravene til norsk. Samsvarer ikke oversettelsen med teksten på engelsk, gjelder patentvernet bare så langt som det er samsvar mellom oversettelsen og teksten på engelsk. I sak om begrensning av eller gyldigheten av et patent som er meddelt på engelsk, skal kun patentkravene på engelsk legges til grunn for avgjørelsen. Patenthaveren kan sende inn en rettelse av oversettelse som nevnt i tredje punktum. Når patenthaveren har betalt fastsatt gebyr, skal Patentstyret kunngjøre at rettet oversettelse er innsendt, og holde den tilgjengelig for enhver. Deretter gjelder den rettede oversettelsen. Ved innsendelse av rettet oversettelse gjelder § 66 j annet ledd tilsvarende.

Ved meddelelsen av patentet skal et patentbrev utferdiges.

Meddelte patenter innføres i patentregisteret, som føres av Patentstyret. Enhver har rett til å få se patentregisteret, få bekreftet utskrift av det og få kopi av patentsøknad med bilag som etter § 22 er tilgjengelig for enhver.

§ 24 nytt syvende ledd skal lyde:

Dersom patentet som det er fremsatt innsigelse mot, er meddelt på engelsk, kan Patentstyret pålegge patenthaveren å sende inn en oversettelse av patentskriftet til norsk. Sender ikke patenthaveren inn oversettelse innen den frist Patentstyret fastsetter, kan Patentstyret få patentskriftet oversatt for patenthaverens regning.

Nåværende syvende ledd blir åttende ledd.

§ 27 fjerde ledd nytt annet punktum skal lyde:

§ 24 syvende ledd gjelder tilsvarende for Klagenemnden ved klage over Patentstyrets avgjørelse av en innsigelse.

§ 31 første og annet ledd skal lyde:

Vil søkeren videreføre en internasjonal patentsøknad i Norge, skal han innen 31 måneder fra den internasjonale inngivelsesdagen eller hvis prioritet er begjært, den dagen som prioritet er begjært fra, inngi til Patentstyret en oversettelse av den internasjonale søknaden til norsk eller engelsk i den utstrekning Kongen fastsetter, eller når søknaden er på norsk eller engelsk, en kopi av den. Søkeren skal betale fastsatt gebyr til Patentstyret.

Oversettelsen eller kopien kan inngis innen en ytterligere frist på to måneder mot at det betales en fastsatt avgift.

§ 33 tredje og fjerde ledd skal lyde:

§ 22 får anvendelse også før søknaden videreføres, når søkeren har oppfylt sin plikt etter § 31 til å inngi oversettelse av søknaden eller, om søknaden er på norsk eller engelsk, når søkeren har inngitt en kopi til Patentstyret.

Ved anvendelsen av §§ 48 og 56 anses en internasjonal patentsøknad å være gjort tilgjengelig for enhver når den er gjort tilgjengelig etter tredje ledd. En internasjonal søknad som er på engelsk, og som er gjort tilgjengelig etter tredje ledd, anses bare å være gjort tilgjengelig for enhver ved anvendelsen av § 60 første ledd når søkeren har sendt inn en oversettelse av patentkravene til norsk og Patentstyret har kunngjort at slik oversettelse er innsendt, jf. § 60 annet ledd første til tredje punktum.

§ 52 b nytt niende ledd skal lyde:

§ 24 syvende ledd gjelder tilsvarende for Patentstyret ved administrativ overprøving.

§ 52 e nytt fjerde ledd skal lyde:

§ 24 syvende ledd gjelder tilsvarende for Klagenemnden ved administrativ overprøving.

§ 60 nytt annet ledd skal lyde:

Når patentsøknaden er på engelsk, kan søkeren sende inn en oversettelse av patentkravene i søknaden til norsk. Patentstyret skal kunngjøre at oversettelse er sendt inn når dokumentene i søknadssaken er tilgjengelige for enhver etter § 22. Fra kunngjøringen gjelder første ledd tilsvarende for søknad på engelsk. Dersom det ikke er samsvar mellom oversettelsen og teksten på engelsk, gjelder vernet bare så langt som det er samsvar mellom tekstene. Søkeren kan sende inn en rettelse av oversettelse som nevnt i første punktum. Patentstyret skal kunngjøre at rettet oversettelse er innsendt, og holde den tilgjengelig for enhver når søkeren har betalt fastsatt gebyr. Deretter gjelder den rettede oversettelsen. Ved innsendelse av rettet oversettelse gjelder § 66 j annet ledd tilsvarende.

Nåværende annet ledd blir tredje ledd.

Ny § 63 e skal lyde:

Dersom det ikke foreligger en fullstendig oversettelse av patentsøknaden eller patentskriftet til norsk hos Patentstyret, kan retten i søksmål som nevnt i § 63 første ledd pålegge en patentsøker, en patenthaver eller en lisenshaver å legge frem en slik oversettelse. Når patentsøkeren, patenthaveren eller lisenshaveren er saksøker, kan søksmålet avvises dersom et pålegg om å legge frem oversettelse ikke etterkommes. Er patentsøkeren, patenthaveren eller lisenshaveren saksøkt, kan retten beslutte at oversettelse skal innhentes for dennes regning dersom et pålegg om å legge frem oversettelse ikke etterkommes.

Paragrafen her gjelder tilsvarende i søksmål som gjelder supplerende beskyttelsessertifikater som nevnt i §§ 62 a og 62 b.

§ 66 c skal lyde:

For at et europeisk patent skal få virkning her i riket, må patenthaveren senest innen tre måneder etter den dagen Det europeiske patentverket har kunngjort sin avgjørelse om å meddele patent, sende inn til Patentstyret en slik oversettelse som bestemt i annet ledd av teksten som ligger til grunn for avgjørelsen og betale fastsatt gebyr. Det samme gjelder når Det europeiske patentverket beslutter at et europeisk patent skal opprettholdes i endret form etter innsigelses- eller klagebehandling eller ved sentralisert patentbegrensning. Bestemmelsene i § 72 første ledd gjelder tilsvarende ved oversittelse av frister etter leddet her. Besluttes det at en fristoversittelse ikke skal få virkning, skal Patentstyret kunngjøre det.

Ved innsendelse av oversettelse etter første ledd første eller annet punktum skal det alltid sendes inn en oversettelse av patentkravene til norsk. Er patentet meddelt på fransk eller tysk, skal det i tillegg sendes inn en oversettelse av beskrivelsen til norsk eller engelsk. Når patent er meddelt på engelsk, kan det sendes inn en oversettelse av beskrivelsen til norsk.

Oversettelser skal holdes tilgjengelige for enhver. Dette gjelder likevel ikke før en europeisk patentsøknad er blitt publisert av Det europeiske patentverket.

Når Det europeiske patentverket har kunngjort sin beslutning om å meddele patentog vilkårene i første ledd er oppfylt, skal Patentstyret kunngjøre at patentet gjelder her i riket. Det samme gjelder når et europeisk patent etter beslutning fra Det europeiske patentverket skal opprettholdes i endret form.

§ 66 j første ledd annet punktum skal lyde:

§ 66 c tredje ledd gjelder tilsvarende.

§ 66 m annet ledd første punktum skal lyde:

Dersom vilkårene i første ledd er oppfylt, skal Patentstyret ta søknaden under behandling når søkeren innen en frist fastsatt av Kongen betaler fastsatt gebyr og sender inn en oversettelse av søknaden til norsk eller engelsk, eller en kopi av søknaden dersom den er på engelsk.

§ 69 første ledd første punktum skal lyde:

Kongen kan i forskrift gi nærmere bestemmelser om patentsøknader og innsigelser og behandlingen av dem, om begjæringer om patentbegrensning og behandlingen av dem, om patentregisteret, om den tidende Patentstyret utgir, om språkkrav for søknader og andre dokumenter til Patentstyret og Klagenemnden og om saksbehandlingsspråk for Patentstyret og Klagenemnden, samt om gjennomføringen av loven her for øvrig.

II

Loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer.

Endringene i patentloven § 66 c gjelder bare for patenter der Det europeiske patentverkets kunngjøring av at patentet er meddelt, finner sted etter at loven har trådt i kraft.

Endringene i patentloven §§ 21, 31, 60 og 66 m gjelder bare for patentsøknader som leveres eller videreføres etter at loven har trådt i kraft.

Endringene i patentloven § 33 gjelder bare for søknader som er inngitt etter at loven har trådt i kraft.

Kongen kan gi nærmere overgangsregler.