Prop. 1 S

(2012–2013)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

FOR BUDSJETTÅRET 2013

Utgiftskapitler: 1–2, 1500–1592 og 2445

Inntektskapitler: 4510–4592 og 5445–5446

Tilråding fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet 14. september 2012, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Stoltenberg II)

Dokumentet på regjeringen.no

Del 1
Innledende del

1 Oversikt

1.1 Virkeområde

I denne proposisjonen fremmes forslag om utgifter og inntekter under programområde 00 Konstitusjonelle institusjoner og programområde 01 Fellesadministrasjon.

1.2 Hovedoppgaver og organisering

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet med underliggende virksomheter har blant annet ansvar for:

utvikling av den sentrale arbeidsgiverpolitikken, og er part i det statlige tariffområdet

å samordne fornyingsarbeidet i offentlig sektor og den overordnede forvaltningspolitikken

å bidra til at Fylkesmannen er et viktig redskap for iverksetting av statlig sektorpolitikk

kvalitet og kostnadseffektivitet på det administrative tjenesteområdet i departementsfellesskapet

sikkerhetsarbeid knyttet til felles bygningsmasse, fellesområder og utendørsområder i regjeringskvartalet og i departementsbygninger utenfor kvartalet

planlegging av gjenoppbyggingen av regjeringskvartalet

å ivareta utforming og samordning av politikken overfor den samiske befolkningen og de nasjonale minoritetene

gjennomføring av de sektorovergripende virkemidlene i konkurransepolitikken

strategi og politikkutforming for bruk av IKT i samfunnet og samordning av IKT-politikken

at personvernhensyn blir ivaretatt

at politikken innenfor det statlige bygge- og eiendomsområdet blir ivaretatt

den sentrale forvaltning av Den norske kirke

Nedenfor følger en oversikt over områder som Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har ansvaret for.

Figur 1.1 Virksomheter innenfor Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets område i 2013

1.3 Oversikt over budsjettforslaget for Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

Programområder under departementet

(i 1 000 kr)

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

Programområde 00 Konstitusjonelle institusjoner

185 403

190 640

194 207

1,9

Programområde 01 Fellesadministrasjon

8 654 272

7 964 600

8 056 400

1,2

Sum Utgift

8 839 675

8 155 240

8 250 607

1,2

Programområde 01 Fellesadministrasjon

1 550 910

1 283 559

1 294 304

0,8

Sum Inntekt

1 550 910

1 283 559

1 294 304

0,8

Programområde 00 Konstitusjonelle institusjoner

Programområde 00 Konstitusjonelle institusjoner omfatter Kongehuset. Forslag til bevilgning for 2013 under programområdet utgjør 194,207 mill. kroner. Dette er en økning på 3,567 mill. kroner fra vedtatt budsjett 2012. For 2013 er det konsekvensjustert ut 5,6 mill. kroner ifm. avsluttede vedlikeholdstiltak på Kongsseteren.

Programområde 01 Fellesadministrasjon

Programområde 01 Fellesadministrasjon omfatter administrasjon m.v., fylkesmannsembetene, fellestjenester i regjeringskvartalet, partistøtte, samiske formål, nasjonale minoriteter, konkurransepolitikk, forvaltningsutvikling og IKT-politikk, personvern, bygge- og eiendomspolitikk og Den norske kirke. Forslag til bevilgning for 2013 under programområdet utgjør 8 250,607 mill. kroner. Dette er en økning på 95,367 mill. kroner fra vedtatt budsjett 2012.

Utgifter fordelt på postgrupper

(i 1 000 kr)

Post-gr.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

01–23

Driftsutgifter

4 197 289

3 977 534

4 333 153

8,9

24–24

Driftsresultat

19 001

-433 999

-37 224

-91,4

30–49

Nybygg, anlegg mv

2 962 574

3 208 039

2 451 009

-23,6

50–59

Overføringer til andre statsregnskap

405 035

418 956

449 040

7,2

60–69

Overføringer til kommuner

19 062

5 803

5 800

-0,1

70–79

Overføringer til private

1 236 714

978 907

1 048 829

7,1

Sum under departementet

8 839 675

8 155 240

8 250 607

1,2

2 Innledning

Regjeringen vil forsterke, forbedre og fornye velferdsordningene. Skal vi lykkes med dette, må det skapes økonomisk rom for å prioritere de viktigste velferdsoppgavene. Det gjennomføres et systematisk og aktivt fornyingsarbeid for å sikre mer målrettet bruk av ressursene.

Antall personer i yrkesaktiv alder vil vokse langsommere enn befolkningen ellers. Andelen eldre kommer til å øke sterkt. Aldringen av befolkningen betyr at utgiftene til pensjoner og til helse-, pleie- og omsorgstjenester øker raskere enn verdiskapingen. Samtidig stiger etterspørselen etter offentlige tjenester. De nærmeste årene må statsforvaltningen effektiviseres slik at vi kan møte disse framtidige utfordringene og samtidig redusere bruken av oljeinntektene. Effektiv og innovativ bruk av IKT på alle områder i forvaltningen vil være et viktig innsatsområde for å oppnå dette. I april la regjeringen frem sitt digialiseringsprogram – «på nett med innbyggerne». Forvaltningen skal digitaliseres og være på nett med innbyggerne. Regjeringens digitaliseringsprogram skal følges opp.

Angrepene 22. juli 2011 medførte store skader på bygningene i regjeringskvartalet. Arbeidet med å vurdere hvordan et «nytt regjeringskvartal» skal se ut i fremtiden pågår. Regjeringen utreder i den forbindelse muligheten av at alle departementer, med unntak av Forsvarsdepartementet, skal samles i «det nye regjeringskvartalet». Spørsmålet om sikkerhet vil stå sentralt i vurderingen, i tillegg til flere andre forhold. Regjeringen vil følge opp NOU 2012: 14 «Rapport fra 22.juli-kommisjonen» gjennom en egen melding til Stortinget.

2.1 Fornying gjennom en aktiv arbeidsgiverpolitikk

Fornying og digitalisering i statlige virksomheter er nødvendig for å oppnå økt brukerretting, mer effektive arbeidsprosesser og for å sette virksomhetene bedre i stand til å møte sine samfunnsoppdrag. Skal vi oppnå ønskede resultater i dette arbeidet, er det viktig at de ansatte har riktig kompetanse. Samtidig viser 22. juli-kommisjonens gjennomgang av erfaringene fra terroranslaget at beredskap og evne til å beskytte seg mot trusler må styrkes i forvaltningen. Lederne må gå foran og gi retning i dette arbeidet. Risikovurderinger må få en større plass. Lederne i virksomhetene skal gi retning for arbeidet og motivere til innsats. Det er viktig at medarbeiderne har bred erfaring, kjennskap til de utfordringene virksomhetene står overfor og kunnskap om hvordan de kan møtes. Medarbeiderne må derfor aktivt involveres i fornyingsarbeidet i virksomhetene. Regel- og avtaleverk samt lønns- og arbeidsvilkår i staten må videreutvikles i tråd med endrede krav og forventninger.

Staten skal være en attraktiv arbeidsgiver. I konkurransen om høyt utdannet arbeidskraft er meningsfylte og samfunnsnyttige arbeidsoppgaver statens viktigste fortrinn. Det må også legges til rette for gode karriereløp. Medarbeiderne forventer å møte interessante faglige utfordringer, gode arbeidsprosesser og tilbud om kompetanseutvikling. Ledere som evner å utvikle og beholde godt kvalifiserte og motiverte medarbeidere, vil være viktig for å sikre rekruttering til virksomhetene. Departementet vil i samarbeid med Direktoratet for forvaltning og IKT videreutvikle og gi tilbud om relevante kompetansetiltak til ledere og medarbeidere. Det er viktig med et sentralt tilbud som tar i bruk IKT-baserte og blandede læringsformer for å møte felles kompetansebehov på tvers av virksomhetene. Det er blant annet viktig å styrke statens ledere i å drive beredskapsarbeid, foreta risikovurderinger og beskytte seg mot trusler, jf. erfaringene fra angrepene 22. juli.

De statlige virksomhetene skal i tillegg til sine sektorspesifikke mål også være med og realisere regjeringens overordnede politikk for et inkluderende arbeidsliv, sysselsetting og ikke-diskriminering. Regjeringens ambisjon er et arbeidsliv med plass til alle. Mangfold skal derfor prege rekrutteringen, sikre at staten rekrutterer allsidig kompetanse og inkluderer arbeidssøkere med ulik bakgrunn.

Avtalen om et inkluderende arbeidsliv har som mål å redusere sykefraværet, øke rekrutteringen av personer med nedsatt funksjonsevne og heve forventet pensjonsalder. Inneværende avtaleperiode løper ut 2013. Det er ute i virksomhetene IA-resultatene skal oppnås. Departementet vil derfor videreføre det systematiske og målrettede arbeidet, spre informasjon og drive veiledning, samt iverksette spesifikke tiltak som støtter opp under IA-arbeidet i de statlige virksomhetene.

Departementet vil i staten bidra med tiltak som støtter Jobbstrategi for personer med nedsatt funksjonsevne, som Arbeidsdepartementet har ansvar for. Regjeringen legger opp til at traineeprogrammet blir en fast ordning. Departementet vil arbeide for flere praksisplasser i statlige virksomheter og vurdere andre tiltak for økt sysselsetting av personer med nedsatt funksjonsevne i staten.

2.2 En effektiv offentlig sektor

Norge har i hovedsak en velfungerende og omstillingsdyktig offentlig sektor. Innbyggerundersøkelsen fra 2010 viser at om lag sju av ti innbyggere er tilfredse med kommunale og statlige tjenester. Færre enn 10 pst. er misfornøyd. Det er likevel nødvendig med et kontinuerlig arbeid for omstilling og utvikling av offentlig sektor. Samfunnet omkring oss endres. Norge vil om få år ha langt flere eldre. Innbyggerne blir mer bevisste på sine rettigheter og stiller stadig større krav til offentlig service og innholdet i offentlige tilbud. En forvaltning som ikke endrer og fornyer seg, vil raskt være i utakt med samfunnsutviklingen. Ressursene må derfor utnyttes målrettet og effektivt. Står vi fast ved gamle løsninger, svekkes velferden.

Fornyingsarbeidet består av flere typer tiltak, både sektorvise og tverrgående. I sum skaper dette en bedre offentlig sektor. Det er bredden i arbeidet, arbeidets vedvarende karakter og viljen til omstilling og fornying som er viktig.

Forbedring og effektivisering av det offentlige tjenestetilbudet skjer i første rekke lokalt i den enkelte virksomhet i møtet med brukerne. Statlige virksomheter må avveie brukernes behov mot tildelte ressurser og organisatoriske rammebetingelser.

Regjeringens mål er en mer åpen, demokratisk, brukervennlig og inkluderende forvaltning. I Innst. S. nr. 321 (2008–2009) sluttet Stortinget seg til at forvaltningen skal fremme demokrati og rettssikkerhet og stå for faglig integritet og effektivitet. Å gjennomføre disse verdiene krever et målrettet arbeid for effektiv organisering, gode arbeidsformer og kompetanseheving blant ledere og medarbeidere i staten. God og gjennomtenkt utvikling på tvers av sektorer krever et faglig sterkt apparat. Videreutvikling av forvaltningen må bygge på kunnskap om hvordan de ulike virkemidlene faktisk virker. Staten må både være samordnet, ryddig og effektivt organisert. Styringssystemer og arbeidsformer må innrettes slik at oppgavene kan løses effektivt og faglig forsvarlig. I dette ligger også et ansvar for å sørge for at innretningen av regional stat og styringssystemet er tilpasset Stortingets behov for gjennomføring av nasjonal politikk. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har et særlig ansvar for fylkesmannsembetene i denne sammenheng. Direktoratet for forvaltning og IKT er en sentral del av det forvaltningspolitiske apparatet som skal utvikle og spre kunnskap. På vegne av Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet arbeider Direktoratet for forvaltning og IKT med en kunnskapsoppsummering om direktoratenes rolle i den statlige styringen av kommunene. Dette som grunnlag for en bredere gjennomgang av temaet.

Effektiviteten i tjenesteproduksjonen påvirkes av en rekke faktorer. Statlige lokalers utforming og funksjonalitet er en av dem. Det er viktig at både eide og leide lokaler er tilpasset de statlige leietakernes og publikums behov. Statsbygg skal bygge, utvikle og forvalte statlige eiendommer på en effektiv og profesjonell måte.

Departementenes Servicesenter har særlige utfordringer knyttet til å drifte effektive og velfungerende fellestjenester og sørge for sikkerhet for departementene som i lang tid er lokalisert i midlertidige lokaler. Departementet utreder og planlegger et prosjekt for å sørge for at departementenes datasikkerhet og funksjonalitet er godt ivaretatt.

2.3 På nett med innbyggere og næringsliv

I digitaliseringsprogrammet «På nett med innbyggere og næringsliv», som ble lagt frem i april 2012, varslet regjeringen en ambisjon om at Norge skal ligge i front internasjonalt i å utvikle en digital forvaltning. I digitaliseringsprogrammet legger regjeringen opp til en satsning på felles IKT-løsninger i forvaltningen, etablering av bedre styringsmekanismer og tilrettelegging av relevant regelverk slik at det understøtter digitalisering.

Målet er at staten så langt det er mulig skal være tilgjengelig på nett, at nettbaserte tjenester skal være hovedregelen for forvaltningens kommunikasjon med innbyggere og næringsliv, at digital forvaltning skal gi bedre tjenester og at digitaliseringen av forvaltningen skal bidra til å frigjøre ressurser til områder hvor behovet for økte ressurser er stort.

Felles løsninger som eID, e-signatur og digital postkasse er viktige elementer i dette arbeidet.

Samlet sett for hele Statsbudsjettet foreslås det å øke bevilgningen til IKT- og digitaliseringstiltak med om lag 1,4 mrd. kroner. NAV, helsesektoren og justissektoren er noen av samfunnsområdene med en markant digitaliseringssatsing i 2013. Viktige fellesprosjekter som Altinn, EDAG og digital meldingsboks prioriteres også.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har et samordningsansvar for statens arbeid med digitalisering og vil konsentrere innsatsen om felles tekniske løsninger som skal understøtte de digitale tjenestene i forvaltningen. Den samlede IKT-utviklingen i det offentlige må samordnes bedre, slik at brukerne kan får helhetlige og gode tjenester. Da må offentlige virksomheter samhandle elektronisk på en effektiv måte. IKT-bruken i kommunene må samordnes og kommune og stat må samarbeide om IKT-utviklingen framover for å skape effektive og brukervennlige løsninger. Bestemmelser i lover og forskrifter som begrenser offentlige virksomheters videreutvikling av digitale tjenester, tilsier at regelverket må tilpasses til digital forvaltning.

En bred og rask overgang til digitale tjenester kan effektivisere arbeidsprosessene i offentlig sektor og samtidig forbedre tilbudet til innbyggere og næringsliv. Gode digitale tjenester bedrer tilgjengeligheten for publikum samtidig som kostnadene ved publikumshenvendelser reduseres. Forhåndsutfylt selvangivelse innebærer stor forenkling for innbyggerne samtidig som det har frigjort ressurser for skattemyndighetene. Altinn har gitt næringslivet betydelige besparelser. Det er også langt billigere å sende brev digitalt enn på papir. Færre utsendte papirbrev vil gi en vesentlig besparelse for staten.

Innbyggerundersøkelsen viser hvordan innbyggerne oppfatter servicen og kvaliteten på tjenestene. Innbyggerne, næringsliv og frivillig sektor forventer og har krav på et godt møte med det offentlige. Det innebærer at de møter en forvaltning som tar dem på alvor, behandler dem med respekt og bruker et språk de kan forstå. Arbeidet med brukerretting og brukermedvirkning er viktig i statlige virksomheter. Virksomhetene benytter blant annet brukerundersøkelser, høringer, dialogmøter og brukerråd for å forbedre tjenestetilbudet og servicen. Fylkesmannen har en viktig oppgave i å stimulere til fornyings- og utviklingsvirksomhet i kommunene. Med dette bidrar Fylkesmannen til økt kompetanse og bevissthet om effektiv og brukerrettet oppgaveløsning i offentlig forvaltning.

Økt bruk av IKT gjør at samfunnet blir mer sårbart. Truslene mot IKT-systemene øker, og angrepene blir stadig mer avanserte. God forebyggende informasjonssikkerhet blir derfor stadig viktigere for samfunnssikkerheten. Med informasjonssikkerhet mener vi at informasjonen er beskyttet mot uønsket innsyn og uønskede endringer og at den er tilgjengelig når den trengs. IKT-sikkerhet er sikring av informasjonen som behandles og utveksles i digitale systemer og nettverk.

Næringslivet, forvaltningen og befolkningen må ha tillit til at de digitale tjenestene i samfunnet fungerer. Gjennom utgivelsen av den nasjonale strategien for informasjonssikkerhet ønsker regjeringen å synliggjøre de prioriteringer som skal ligge til grunn for myndighetenes informasjonssikkerhetsarbeid.

2.4 Verdiskapning gjennom en aktiv IKT-politikk

Vi er midt i en teknologisk og sosial revolusjon basert på internett og nye IKT-anvendelser. Internett påvirker hverdagen vår på mange ulike, og til dels grunnleggende måter. Det skaper en plattform for nye sosiale omgangs- og kommunikasjonsformer. Det framtvinger og bidrar til omstilling og framvekst av nye tjenester, og muliggjør produktivitetsvekst. Sammen med stadig billigere og bedre IKT-utstyr, har Internett gitt grunnlag for en betydelig innovasjon i næringslivet og en meget lønnsom IKT-bransje.

I stortingsmeldingen om IKT og verdiskaping vil Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet vise hvordan bruk av IKT kan bidra til vekst og verdiskaping. Mange bransjer har allerede kommet langt i å ta i bruk IKT for å gi kundene bedre og raskere tjenester, og for å effektivisere interne prosesser. Digital agenda fokuserer spesielt på mulighetene i bransjer og samfunnsområder der potensialet for å ta ut gevinster som ligger i digitalisering og bruk av IKT er særlig stort.

Selv om mange aktører innenfor næringsliv og handel har kommet langt i digitalisering og bruk av IKT, er det fortsatt stort potensial for forbedring og effektivisering. Elektronisk rapportering og utvikling av gode elektroniske tjenester fra det offentlige er et viktig virkemiddel. Andre viktige områder er tilrettelegging for sømløse digitale løsninger ved handel over landegrensene, og for innovative elektroniske betalingsløsninger. Et eksempel på virkemiddel for å stimulere digitalisering i næringslivet er statens krav om at fakturaer som sendes til offentlige virksomheter, skal være på et standardformat for elektronisk handel.

Bruk av digitalt innhold skaper nye næringer og tjenester. De næringspolitiske virkemidlene, lov og regelverk må gås gjennom slik at rammebetingelsene ikke er til hinder for framvekst av nye næringer. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har satt ned et eget utvalg, Digit-utvalget, for å fjerne hindringer og legge til rette for vekst i den norske digitaløkonomien.

Viderebruk av offentlige data utløser innovasjon og skaper verdier. data.norge.no er etablert for å gi en oversikt over offentlige datasett som er tilgjengelige for viderebruk. Norsk lisens for offentlige data (NLOD) gjør det lett for utgiver å synliggjøre hvilke vilkår som gjelder for bruk av et datasett. I tillegg vil det bli fastsatt retningslinjer til bruk ved publisering av data for viderebruk.

Helse og omsorg er et av de områdene som fortsatt har store muligheter til å få tatt ut potensialet ved bruk av IKT. Utviklingen på andre samfunnsområder har gjort at folk i stor grad er blitt vant med digitale løsninger og elektroniske hjelpemidler, og det er ønskelig å ta i bruk disse mulighetene i en større skala innen helse- og omsorgsektoren. Det ligger et stort innovasjons- og verdiskapingspotensial for norske virksomheter innenfor dette området, og vi ønsker å bidra til å legge til rette for dette.

IKT kan bidra til å redusere klimagassutslippene, for eksempel gjennom effektiv energibruk i datasentra og i IKT-utstyret for øvrig, og ved å bruke IKT som verktøy for å redusere energiforbruk, materialbruk og utslipp i etablerte sektorer som for eksempel transport og bygg.

En rekke studier dokumenterer at tilgang til og bruk av bredbånd er positivt både for sysselsetting og verdiskaping. Et godt utbygd bredbåndsnett er viktig for norske innbyggere, offentlige virksomheter og et konkurransedyktig næringsliv. I dag har 99,9 pst. av alle husstander i Norge mulighet til å koble seg til bredbånd. Det er etablert tilskuddsordninger for å sikre et bredbåndstilbud der hvor det ikke er lønnsomt for markedet å bygge ut. I Norge har vi bygd ut bredbånd ut fra hva som er innbyggernes og bedriftenes behov. Denne markedsbaserte bredbåndspolitikken, supplert med offentlig støtte til utbygging i de ulønnsomme områdene, har gitt Norge et bredbåndstilbud med høy dekning og god kapasitet de fleste steder. Kapasitetsbehovet er imidlertid i kontinuerlig endring, og nye tjenester og løsninger i både offentlig og privat sektor gir behov for økt kapasitet i årene fremover. Departementet vil følge med i denne utviklingen.

For at Norge skal kunne ha virksomheter som utvikler nyskapende og lønnsomme løsninger basert på IKT, er vi avhengige av tilgang på avansert IKT-kompetanse og fremragende IKT-forskning. Det er en tett sammenheng mellom sterke forsknings- og fagmiljøer, attraktive studieplasser og innovasjon og nyetablering basert på FoU. Både Norge og resten av Europa opplever i dag en knapphet på IKT-kompetanse. I økende grad er vi også avhengige av at kandidater innenfor andre områder, som helse, justis eller utdanning, har god kunnskap om IKT. Dette er en utfordring som må følges nøye, og som vil kreve felles innsats fra utdanningsinstitusjoner, næringsliv og myndigheter. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet vil i samarbeid med andre departementer legge fram en egen strategi for forskning og utvikling med IKT.

2.5 Samiske formål og nasjonale minoriteter

Staten Norge er opprinnelig etablert på territoriet til to folk, samer og nordmenn. Begge folk har den samme rett og det samme krav på å kunne utvikle sin kultur og sitt språk. Samepolitikken skal tjene den samiske befolkningen slik at samisk språk, kultur og samfunnsliv skal ha en sikker framtid i Norge.

I St.meld. nr. 28 (2007–2008) Samepolitikken fokuserer regjeringen på betydningen av å styrke samisk språk og samiskspråklig informasjon i offentlig forvaltning og tjenesteyting. Samisk språk er fortsatt i en utsatt stilling. Regjeringen viderefører satsingen på oppfølgingen av Handlingsplan for samiske språk.

Personer som tilhører nasjonale minoriteter skal kunne uttrykke, opprettholde og videreutvikle sin identitet, sitt språk og sin kultur, og skal også gis anledning til å delta i offentlige fora som behandler saker som berører dem.

2.6 Konkurranse for effektiv ressursbruk

Konkurranse bidrar til et innovativt og omstillingsdyktig næringsliv som produserer varer og tjenester på en effektiv måte. Dette styrker Norges konkurranseevne internasjonalt. For forbrukerne er konkurranse med på å sikre et bredt tilbud av varer og tjenester med god kvalitet til riktig pris. En aktiv konkurransepolitikk skal stimulere til effektiv bruk av ressursene i samfunnet gjennom markeder med velfungerende konkurranse.

Velfungerende markeder oppstår ikke av seg selv, og det er heller ikke selvsagt at et marked forblir velfungerende. Konkurransekriminalitet som prissamarbeid, markedsdeling og misbruk av markedsmakt fører til økte kostnader, høyere priser, produkter med lavere kvalitet og mindre produktutvikling. For å sikre effektiv konkurranse til det beste for samfunnet som helhet og for forbrukerne spesielt, er det nødvendig med en effektiv konkurranselovgivning som forbyr konkurranseskadelig adferd, og som håndheves strengt. I tillegg til at håndhevingen vil ha en direkte effekt i markedene, vil konkurransepolitikken også ha en avskrekkende effekt på konkurranseskadelig adferd.

For å få til en effektiv bruk av fellesskapets midler er det også viktig at konkurransen fungerer når det gjelder offentlige anskaffelser. Dette sikres best gjennom samspill mellom et tydelig regelverk, kontroll med at regelverket blir fulgt og en effektiv overvåking av at det eksisterer velfungerende konkurranse blant tilbydere av varer og tjenester til offentlig sektor.

Klagenemnda for offentlige anskaffelser (KOFA) spiller en sentral rolle når det gjelder å skjerpe offentlige innkjøpere til å gjøre anskaffelser i tråd med regelverket. Nemndas rolle er å være et rimelig og effektivt tvisteløsningsorgan, som utgjør et lavterskeltilbud sammenlignet med domstolsbehandling. Når det gjelder konkurransen om offentlige innkjøpskontrakter, skal Konkurransetilsynet sørge for at denne fungerer i tråd med konkurranseloven.

For å styrke håndhevelsen, er det vedtatt nye regler for offentlige anskaffelser. Formålet er økt etterlevelse av anskaffelsesreglene, blant annet ved å gi leverandørene bedre inngrepsmuligheter før offentlige kontrakter inngås. De nye reglene har også et særlig fokus på håndhevelse av ulovlige direkteanskaffelser. Gode regler og et godt håndhevelsessystem er imidlertid ikke nok for å få til vellykkede og gode anskaffelser. Det fremgår av St.meld. nr. 36 (2008–2009) Det gode innkjøp, at også innkjøpsfaglig kompetanse, økt lederforankring og bedre organisering er viktig. Det offentlige handler for ca. 316 mrd. kroner hvert år, oljesektoren er holdt utenfor. Det betyr at selv små forbedringer i offentlige innkjøpsrutiner kan frigjøre store beløp til andre viktige formål.

Det er et mål at offentlige virksomheter gjennomfører kostnadseffektive, miljøriktige og kvalitetsrettede anskaffelser i tråd med anskaffelsesregelverket. Dette skal blant annet gjøres gjennom å gi opplæring og veiledning om anskaffelser, ved å utvikle tilbud som kan hjelpe ledere å organisere og styre anskaffelsesområdet, og gjennom å videreutvikle og styrke innkjøpsnettverk. I tillegg satses det sterkt på elektroniske løsninger som vil bidra til å forenkle anskaffelsesprosessen. Regjeringen utreder organisatoriske tiltak for økt samordning av anskaffelser.

2.7 Det viktige personvernet

Personvern er en grunnleggende rettighet som beskytter den enkeltes personlige integritet og privatliv. Vernet av den personlige integritet må sees i sammenheng med rettsstatsverdier som legalitetsprinsippet, rettssikkerhet og ytringsfrihet. Inngrep i enkeltindividets personlige integritet skal ha et rettslig grunnlag. Både nasjonalt og internasjonalt regelverk setter grenser for inngrep i den enkeltes rettssfære.

Norge ligger langt framme i bruk av IKT, både i offentlig forvaltning, i næringslivet og i privat sammenheng. Både offentlig og privat virksomhet tilbyr digitale løsninger, og nordmenn tar raskt i bruk ny teknologi og digitale løsninger når det tilbys. Bruk av IKT øker muligheten for å samle inn, lagre og bruke personopplysninger i stort omfang. Dette kan utfordre personvernet. Samtidig gir teknologiutviklingen muligheter for å ivareta personvernet på nye måter. For å få til gode løsninger må personvernvurderinger tidlig inn i planlegging og utvikling. Ved å ta i bruk personvernfremmende teknologi kan teknologien spille på lag med personvernet. Gode løsninger kan blant annet oppnås ved å utvikle teknologi som har personvernvennlige alternativer bygget inn som automatisk førstevalg. Offentlig forvaltning bør vise vei på dette området.

Personvernproblemstillinger er grenseoverskridende og internasjonale, og land det er naturlig å sammenlikne oss med har mange av de samme utfordringene som Norge. Internasjonal handel er avhengig av at brukerne har tillit til de tekniske systemene som benyttes. Ivaretakelse av personvernet er en viktig forutsetning for denne tilliten. Internasjonalt personvernarbeid er derfor viktig, og Datatilsynet prioriterer dette arbeidet.

Gode løsninger for personvernet oppnås best der personvern er en integrert del av større prosesser, ofte omtalt som innebygget personvern. Som ledd i oppfølgingen av Personvernkommisjonens rapport vil Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet nedfelle sentrale prinsipper for en helhetlig personvernpolitikk for offentlig forvaltning i en egen melding til Stortinget.

2.8 En levende folkekirke

Det norske samfunnet har de siste tiårene gjennomgått store forandringer. Vi har fått et stadig økende etnisk, kulturelt og religiøst mangfold. Religionsmangfoldet beriker samfunnet og stiller oss samtidig overfor nye utfordringer. I et flerkulturelt og -religiøst samfunn er åpen samtale og dialog viktige forutsetninger for respekt for ulikheter og forståelse for de felles verdier som samfunnet skal bygge på. Regjeringen vil gjennom en aktivt støttende tros- og livssynspolitikk legge til rette for og bidra økonomisk til et mangfold av religions- og livssynsutøvelse i Norge.

Det økende mangfoldet i samfunnet var en sentral begrunnelse for at Stortinget våren 2012 gjorde endringer i Grunnlovens bestemmelser om den evangelisk-lutherske religion. Grunnlovsendringene innebærer at Den norske kirkes karakter som trossamfunn er styrket.

Med sine 3,8 millioner medlemmer er Den norske kirke det klart største trossamfunnet i Norge. Både historisk og kulturelt står kirken i en særstilling. I ny pgf. 16 i Grunnloven står det nå: «Den norske kirke, en evangelisk luthersk kirke, forbliver Norges Folkekirke». Bestemmelsen viser tilbake i historien, samtidig som den peker framover. Regjeringen har som mål å legge til rette for at Den norske kirke skal kunne videreutvikles som en åpen og inkluderende folkekirke, med plass for ulike teologiske retninger og religiøse behov.

Kirkens kulturelle særstilling kommer gjerne til syne ved at den spiller en sentral rolle ved nasjonale markeringer og høytider. Medlemmenes tilknytning til kirken henger likevel mest sammen med kirkens virksomhet i lokalsamfunnene. Kirkens ordninger blir i stor grad brukt ved viktige hendelser i enkeltpersoners og familiers liv. Kirkebyggene er sterke symbolbærere for lokal identitet. Det frivillige engasjementet i menighetene er betydelig. Det er et mål at Den norske kirke og dens tjenester er nærværende i alle landets lokalsamfunn.

En levende folkekirke oppleves nær og relevant. Den samler bred deltakelse og oppslutning, og medlemmene gjør aktiv bruk av dens tjenester.

Kirkens framtid avhenger i stor grad hvordan den ivaretar kontakten med barn og unge. Trosopplæringsreformen har bidratt til fornyelse og vitalisering av menighetenes barne- og ungdomsarbeid. Gjennom utviklingen av et bredt og systematisk trosopplæringstilbud for alle døpte barn og unge i Den norske kirke er det lagt til rette for at også nye generasjoner kan oppleve tilhørighet til kirken.

I samarbeid med Den norske kirke vil regjeringen arbeide for å videreutvikle kirkens demokratiske prosesser og valgordninger. Målet er å engasjere bredden av kirkemedlemmene i beslutningsprosessene som påvirker kirkens utvikling.

3 Anmodningsvedtak

I proposisjonens del III er følgende anmodningsvedtak omtalt:

Vedtak nr. 206, 11. mars 2010:

«Stortinget ber regjeringen gjennomgå erfaringene med regjeringens karanteneregler og fremlegge saken for Stortinget på egnet måte.»

4 Oversikt over forslaget til budsjett for Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

Utgifter fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

Det kongelige hus

1

H.M. Kongen og H.M. Dronningen

161 463

165 919

168 638

1,6

2

H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessen

23 940

24 721

25 569

3,4

Sum kategori 00.10

185 403

190 640

194 207

1,9

Sum programområde 00

185 403

190 640

194 207

1,9

Administrasjon mv.

1500

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

275 453

230 917

241 949

4,8

1502

Tilskudd til kompetanseutvikling

22 783

15 500

1503

Midler til opplæring og utvikling av tillitsvalgte

144 693

144 693

149 934

3,6

1504

Kompensasjon til Opplysningsvesenets fond

235 000

Sum kategori 01.00

677 929

375 610

407 383

8,5

Fylkesmannsembetene

1510

Fylkesmannsembetene

1 573 996

1 513 337

1 596 571

5,5

Sum kategori 01.10

1 573 996

1 513 337

1 596 571

5,5

Fellestjenester i regjeringskvartalet m.m.

1520

Departementenes servicesenter

622 382

624 442

792 369

26,9

Sum kategori 01.20

622 382

624 442

792 369

26,9

Partistøtte

1530

Tilskudd til de politiske partier

357 306

366 160

378 214

3,3

Sum kategori 01.30
357 306
366 160
378 214
3,3

Samiske formål

1533

Sametinget

229 241

236 185

261 995

10,9

1534

Tilskudd til samiske formål

18 719

19 302

16 549

-14,3

1535

Gáldu – Kompetansesenteret for urfolks rettigheter

6 319

3 214

3 319

3,3

1536

Internasjonalt reindriftssenter

6 756

3 613

4 378

21,2

Sum kategori 01.33

261 035

262 314

286 241

9,1

Nasjonale minoriteter

1540

Nasjonale minoriteter

13 596

15 575

17 101

9,8

Sum kategori 01.40

13 596

15 575

17 101

9,8

Konkurransepolitikk

1550

Konkurransetilsynet

95 088

90 905

95 959

5,6

Sum kategori 01.50

95 088

90 905

95 959

5,6

Forvaltningsutvikling og IKT-politikk

1560

Direktoratet for forvaltning og IKT

295 302

296 603

350 885

18,3

1561

IKT-politikk

31 657

26 506

27 195

2,6

1562

Internasjonalt IKT-samarbeid og utviklingsprogram

25 656

34 175

38 183

11,7

Sum kategori 01.60

352 615

357 284

416 263

16,5

Personvern

1570

Datatilsynet

34 224

35 014

37 753

7,8

1571

Personvernnemnda

1 092

1 773

1 833

3,4

Sum kategori 01.70

35 316

36 787

39 586

7,6

Bygge- og eiendomspolitikk

1580

Byggeprosjekter utenfor husleieordningen

591 105

548 840

477 740

-13,0

1581

Eiendommer til kongelige formål

59 623

84 052

72 879

-13,3

1582

Utvikling av Fornebuområdet

3 754

3 800

5 300

39,5

1584

Eiendommer utenfor husleieordningen

19 972

18 791

34 258

82,3

2445

Statsbygg

2 318 544

2 089 276

1 779 324

-14,8

Sum kategori 01.80

2 992 998

2 744 759

2 369 501

-13,7

Den norske kirke

1590

Kirkelig administrasjon

711 749

644 750

691 400

7,2

1591

Presteskapet

908 335

879 857

911 748

3,6

1592

Nidaros domkirke m.m.

51 927

52 820

54 064

2,4

Sum kategori 01.90

1 672 011

1 577 427

1 657 212

5,1

Sum programområde 01

8 654 272

7 964 600

8 056 400

1,2

Sum utgifter

8 839 675

8 155 240

8 250 607

1,2

Inntekter fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

Administrasjon mv.

4500

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

4 515

Sum kategori 01.00

4 515

Fylkesmannsembetene

4510

Fylkesmannsembetene

257 116

164 504

169 933

3,3

Sum kategori 01.10

257 116

164 504

169 933

3,3

Fellestjenester i regjeringskvartalet m.m.

4520

Departementenes servicesenter

148 517

93 453

94 766

1,4

Sum kategori 01.20

148 517

93 453

94 766

1,4

Samiske formål

4533

Sametinget

3 586

2 535

2 535

0,0

4535

Gáldu – kompetansesenteret for urfolks rettigheter

3 204

4536

Internasjonalt reindriftssenter

2 662

Sum kategori 01.33

9 452

2 535

2 535

0,0

Nasjonale minoriteter

4540

Nasjonale minoriteter

3 556

3 550

3 550

0,0

Sum kategori 01.40

3 556

3 550

3 550

0,0

Konkurransepolitikk

4550

Konkurransetilsynet

11 521

231

1 980

757,1

Sum kategori 01.50

11 521

231

1 980

757,1

Forvaltningsutvikling og IKT-politikk

4560

Direktoratet for forvaltning og IKT

12 538

10 983

10 480

-4,6

Sum kategori 01.60

12 538

10 983

10 480

-4,6

Personvern

4570

Datatilsynet

1 525

Sum kategori 01.70

1 525

Bygge- og eiendomspolitikk

4581

Eiendommer til kongelige formål

118

143

148

3,5

4584

Eiendommer utenfor husleieordningen

3 727

2 938

3 035

3,3

5445

Statsbygg

952 699

924 594

924 594

0,0

5446

Salg av eiendom, Fornebu

15 272

200

200

0,0

Sum kategori 01.80

971 816

927 875

927 977

0,0

Den norske kirke

4590

Kirkelig administrasjon

54 092

40 252

41 581

3,3

4591

Presteskapet

53 874

20 603

21 283

3,3

4592

Nidaros domkirke m.m.

20 788

19 573

20 219

3,3

Sum kategori 01.90

128 754

80 428

83 083

3,3

Sum programområde 01

1 549 310

1 283 559

1 294 304

0,8

Sum inntekter

1 549 310

1 283 559

1 294 304

0,8

Under Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet blir stikkordet foreslått knyttet til disse postene utenom postgruppe 30–49

(i 1 000 kr)

Kap.

Post

Betegnelse

Overført til 2012

Forslag 2013

1500

21

Spesielle driftsutgifter

8 658

33 831

1500

22

Forskning

347

19 944

1502

21

Spesielle driftsutgifter

1 207

3 000

1502

70

Tilskudd

8 161

12 500

1510

21

Spesielle driftsutgifter

19 454

169 977

1540

60

Tiltak for rom

1 812

5 800

1560

21

Spesielle driftsutgifter

9 066

53 848

1560

23

Elektronisk ID og digital postkasse

18 380

112 331

1561

22

Samordning av IKT-politikken

9 884

13 027

1562

70

Tilskudd til internasjonale program

7 329

33 753

1582

21

Spesielle driftsutgifter

167

300

1590

75

Trosopplæring

5 521

213 936

1590

79

Til disposisjon

210

500

Overførbare bevilgninger på Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets område er knyttet til prosjekter og ordninger som går over flere år, og hvor det kan være en viss usikkerhet om framdriften. Oversikten gjelder ikke postgruppen 30–49 Nybygg, anlegg mv.

Årsverk på Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets område (ekskl. ledere på kontrakt)

Kap.

Betegnelse

Årsverk pr. 1.3.2011

Årsverk pr. 1.3.2012

1500

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

195

203

1510

Fylkesmannsembetene

2 229

2 237

1520

Departementenes servicesenter

510

555

1533

Sametinget

146

145

1535

Gáldu – kompetansesenteret for urfolks rettigheter

4

6

1536

Internasjonalt reindriftssenter

6

5

1550

Konkurransetilsynet, inkl. KOFA

102

105

1560

Direktoratet for forvaltning og IKT

214

221

1570

Datatilsynet

37

36

1571

Personvernnemnda

1

1

2445

Statsbygg

810

825

1590

Kirkerådet

66

64

1591

Presteskapet, inkl. bispedømmekontorene

1 533

1 553

1591

Det praktisk-teologiske seminar

15

14

1592

Nidaros domkirke Restaureringsarbeider

49

52

Opplysningsvesenets fond

48

49

Del 2
Budsjettforslag

5 Nærmere omtale av bevilgningsforslagene mv.

Programområde 00 Konstitusjonelle institusjoner

Programkategori 00.10 Det kongelige hus

Utgifter under programkategori 00.10 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1

H.M. Kongen og H.M. Dronningen

161 463

165 919

168 638

1,6

2

H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessen

23 940

24 721

25 569

3,4

Sum kategori 00.10

185 403

190 640

194 207

1,9

Allmenn omtale

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har ansvaret for bevilgningene til Kongehuset. Bevilgningene under kap.1 post 50 Det kongelige hoff og kap.2 post 50 H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessens stab mv. benyttes blant annet til offisielle oppgaver for Kongehuset. Kap. 1 post 50 benyttes både til kongeparet og kronprinsparets offisielle oppgaver. I tillegg til bevilgningene under kap. 1 H.M. Kongen og H.M. Dronningen og kap. 2 H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessen, blir følgende midler foreslått til kongelige formål i 2013:

(i 1 000 kroner)

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

Kap. 1581 Eiendommer til kongelige formål

72 879

Utenriksdepartementet

Kap. 104 Kongefamiliens offisielle reiser til utlandet

8 981

Forsvarsdepartementet

Diverse kapittel (H.M. Kongens adjutantstab)

4 100

Kap. 1732 Sjøforsvaret (Kongeskipet og K/B Stjernen)

39 900

Justisdepartementet

Kap. 441 Oslo politidistrikt (eskortetjenesten)

Oppgis ikke

Kap. 1 H.M. Kongen og H.M. Dronningen

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Apanasje

9 338

9 674

10 032

50

Det kongelige hoff

146 106

150 635

158 606

51

Særskilte prosjekter ved Det kongelige hoff

6 019

5 610

Sum kap. 0001

161 463

165 919

168 638

Post 01 Apanasje

Bevilgningen benyttes til personlige utgifter for H.M. Kongen og H.M. Dronningen, inkludert utgifter knyttet til diverse offisielle oppgaver, og til drift og vedlikehold av private eiendommer.

Post 50 Det kongelige hoff

Bevilgningen benyttes til kongehusets utgifter til offisielle oppgaver, drift av organisasjonen, infrastruktur og mindre vedlikeholdsprosjekter. Bevilgningen skal også dekke utgifter til løpende indre vedlikehold og utvikling av de statlige kongelige eiendommer, Det kgl. slott, Bygdøy kongsgård (hovedhuset m/sidebygning og park, og Oscarshall). Det foreslås å styrke posten med 3 mill. kroner for å dekke nødvendige kostnader for publikumsvisningene på Det kgl. slott og Oscarshall, og midler til kompetansetilpasning for ansatte.

Kap. 2 H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessen

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Apanasje

7 771

8 051

8 349

50

H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessens stab mv.

16 169

16 670

17 220

Sum kap. 0002

23 940

24 721

25 569

Post 01 Apanasje

Bevilgningen skal dekke kronprinsparets personlige utgifter, inkludert utgifter knyttet til diverse offisielle oppgaver, og til drift og vedlikehold av private eiendommer.

Post 50 H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessens stab mv.

Bevilgningen skal dekke utgifter til kronprinsparets stab på Det Kgl. Slott og betjeningen på Skaugum, og utgifter knyttet til kronprinsparets offisielle oppaver.

Programområde 01 Fellesadministrasjon

Programkategori 01.00 Administrasjon mv.

Utgifter under programkategori 01.00 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1500

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

275 453

230 917

241 949

4,8

1502

Tilskudd til kompetanseutvikling

22 783

15 500

1503

Midler til opplæring og utvikling av tillitsvalgte

144 693

144 693

149 934

3,6

1504

Kompensasjon til Opplysningsvesenets fond

235 000

Sum kategori 01.00

677 929

375 610

407 383

8,5

Innledning

Programkategorien omfatter driftsbevilgningen til Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, tidsavgrensede fornyingsprosjekter og departementets utgifter til forskning. I tillegg omfatter programkategorien tilskudd til kompetanseutvikling og midler til opplæring og utvikling av tillitsvalgte.

Kap. 1500 Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

188 823

179 441

188 174

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

65 109

32 750

33 831

22

Forskning, kan overføres

21 521

18 726

19 944

Sum kap. 1500

275 453

230 917

241 949

Innledning

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet definerer i samråd med politiet og andre fagmiljøer kravene til grunnsikring i departementsfellesskapet, herunder også beredskapstiltak. Som objekteier, har departementet ansvaret for sikkerheten i bygningsmasse, fellesområder og utendørsområder i regjeringskvartalet og i departementsbygninger utenfor kvartalet, med unntak av Forsvarsdepartementets lokaler ogog midlertidige lokaler for Statsministerens kontor. Departementet har også ansvaret for IKT-sikkerheten i departementsfellesskapet. Statsbygg og Departementenes servicesenter utfører sikkerhetsarbeidet og leverer tjenester i henhold til sikkerhetskravene. Som etatsstyrer, har Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet ansvaret for at sikkerhetstiltakene blir gjennomført. Hvert departement har ansvar for sikkerheten i egne arealer og for sikkerhet og beredskap i egen sektor.

Departementet er part i det statlige tariffområdet og har ansvaret for utviklingen av den sentrale overordnede arbeidsgiverpolitikken. Arbeidsgiveransvaret ligger i virksomhetene. Den sentrale overordnede arbeidsgiverpolitikken angir mål og setter rammer for utøvelse av arbeidsgiveransvaret lokalt. Arbeidsgiverpolitikken skal legge til rette for at virksomhetene oppnår gode resultater, og at de bidrar til fornying og en effektiv offentlig sektor. Dette setter krav til lederne i virksomhetene om å klargjøre ansvar, fastsette mål og utforme tiltak, for å oppnå de ønskede resultater, jf. 22. juli-kommisjonens konklusjon.

Resultatet fra lønnsoppgjøret i staten legger føringer for etterfølgende oppgjør, særlig i offentlig sektor. Departementet vil bidra til at lønnsoppgjøret gjennomføres innenfor forsvarlige økonomiske rammer og slik medvirke til høy sysselsetting og lav arbeidsledighet på nasjonalt nivå.

Den sentrale overordnede arbeidsgiverpolitikken må videreutvikles og styrkes. Lov- og avtaleverk innenfor det statlige tariffområdet skal gi formålstjenelige rammer for virksomhetene, medarbeiderne og deres organisasjoner. Departementet vil derfor bidra til at lov- og avtaleverket videreutvikles innenfor rammen av partssamarbeidet og i takt med endrede krav og prioriteringer.

I årene framover skal den statlige arbeidsgiverpolitikken særlig legge vekt på å utvikle rammer og strategier slik at virksomhetene kan føre en aktiv lokal personal- og lønnspolitikk. Den lokale personal- og lønnspolitikken skal tilpasses virksomhetenes særpreg og fremme deres mulighet for å nå sine mål. For å oppnå dette skal lønns- og arbeidsvilkårene i staten utgjøre en konkurransekraftig helhet, slik at virksomhetene kan sikre seg riktig og relevant kompetanse.

Arbeidsgiverpolitikken skal legge til rette for at virksomhetene kan drive aktiv kompetanseforvaltning, utvikle godt lederskap og skape et fremtidsrettet mangfold. Virksomhetenes arbeid med inkludering og systematisk HMS- og nærværsarbeid skal støttes.

Medarbeiderne i staten skal sikres gode utviklingsmuligheter og opplæringstilbud slik at de har kompetanse som er tilpasset oppgavene. Det skal legges til rette for at medarbeiderne gjennom involvering, medbestemmelse og medarbeiderskap kan ta ansvar for egen utvikling og medansvar for måloppnåelsen i virksomhetene. Kvinner og menn skal gis like muligheter til karriere og andre tiltak for likelønn skal gjennomføres.

Arbeidsgiverpolitikken skal videre fremme godt lederskap, kultur og holdninger. Den skal bevisstgjøre lederne i arbeidsgiverrollen. Lederne skal gi retning, legge til rette for medbestemmelse og motivere til innsats.

Lover og regelverk skal videreutvikles slik at disse er oppdatert og tilpasset statens behov, og de skal formidles effektivt gjennom relevante kommunikasjonskanaler.

Departementet skal bidra til at Fylkesmannen er et viktig redskap for å iverksette statlig sektorpolitikk på områder der nasjonale hensyn veier tungt, men hvor det samtidig er viktig å ta hensyn til lokal variasjon. Departementet skal, som administrativt overordnet, legge til rette for god og effektiv styring av embetene i samarbeid med fagdepartementene. Departementet har ansvar for å drifte og videreutvikle styringssystemer som sikrer samsvar mellom oppgaver og ressurser. Styringssystemene skal understøtte fylkesmennenes arbeid, og gjøre dem i stand til å sørge for samordnet og helhetlig ressursutnyttelse og god virksomhetsstyring. Departementet har gjennom ansvaret for etatsstyring og utvikling en viktig rolle i å understøtte Fylkesmannens sentrale funksjoner som rettssikkerhets- og kontrollinstans, myndighetsutøver, samordner og informasjonsknutepunkt.

Departementet har ansvar for fellestjenestene til departementsfellesskapet. Fellestjenestene leveres av Departementenes servicesenter. Som etatsstyrer, har departementet overordnet ansvar for at fellestjenestene holder sikkerhetsmessige mål og leveres med avtalt kvalitet og kostnad. Departementet har også ansvar for sikkerheten ved de midlertidige lokalene til departementene, med unntak av lokalene for Forsvarsdepartementet og Statsministerens kontor.

Departementet ivaretar utforming og samordning av statens politikk overfor den samiske befolkningen og de nasjonale minoritetene. Samenes stilling og rettigheter som urfolk i Norge skal sikres, blant annet når det gjelder kultur og språk. De nasjonale minoritetene skal sikres mulighet til å opprettholde og utvikle sin kultur og sine språk.

Departementet har det overordnede ansvaret for gjennomføringen av de sektorovergripende virkemidlene i konkurransepolitikken. Dette innebærer bl.a. ansvar for utforming, forvaltning og håndhevelse av den norske konkurranseloven, pristiltaksloven og EØS-konkurranseloven med forskrifter, samt lov om offentlige anskaffelser og lov om offentlig støtte med forskrifter m.m. Videre har departementet ansvar for etatsstyring av Konkurransetilsynet, herunder også sekretariatet til Klagenemnda for offentlige anskaffelser.

Departementet samordner regjeringens fornyingsarbeid i offentlig sektor og har ansvaret for den overordnede forvaltningspolitikken.

Departementet har ansvar for strategi og politikkutforming for bruk av IKT i samfunnet, et arbeid som omfatter samordning av regjeringens IKT-politikk. Departementet utfører også samfunnsøkonomiske og andre faktabaserte analyser av offentlig forvaltning og offentlig ressursbruk. Departementet har ansvaret for etatsstyringen av Direktoratet for forvaltning og IKT.

Departementet ivaretar det overordnede personvernarbeidet og har etatsstyringsansvar for Datatilsynet og Personvernnemnda. Departementet har også ansvaret for personopplysningsforskriften. Ansvaret for personopplysningsloven ligger i Justis- og beredskapsdepartementet.

Departementet har ansvar for deler av den statlige bygge- og eiendomspolitikken og har etatsstyringsansvaret for Statsbygg. Statsbygg skal tilby gode og funksjonelle lokaler til statlige virksomheter, bidra til teknologiutvikling i byggebransjen, og realisere samfunnspolitiske mål innenfor områdene energi og miljø, universell utforming, arkitektur og kulturminnevern.

Departementet har videre ansvar for den sentrale forvaltning av Den norske kirke, med et særlig ansvar for det kirkelige lovverk, blant annet kirkeloven og gravferdsloven. Departementet har også etatsstyringsansvar for sentrale og regionale kirkelige organer, prestetjenesten, Nidaros domkirkes restaureringsarbeider og Opplysningsvesenets fond.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningsforslaget skal blant annet dekke departementets lønns- og driftsutgifter.

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Bevilgningsforslaget skal finansiere departementets tidsavgrensede prosjekter, blant annet ulike fornyingstiltak.

Etter angrepene 22. juli 2011 har departementet hatt betydelig merarbeid knyttet til utredning og koordinering av felles sikringstiltak, både i det eksisterende regjeringskvartalet og ved de nye midlertidige lokasjonene til departementene. Det er avsatt bevilgning for å tilrettelegge for en god sikkerhetsstyring, planlegging og vurdering av balanserte sikkerhetstiltak.

Mål og prioriteringer 2013

Gjenoppbygging av regjeringskvartalet – sikkerhet

Sikkerhetsarbeidet i departementsfellesskapet har vært meget omfattende etter angrepet 22. juli 2011. Gjenoppbyggingen av regjeringskvartalet er og vil være en krevende oppgave. Oppgavene må gjennomføres med riktig kompetanse og tilstrekkelig kapasitet. Samtidig må disse, og tilgrensende oppgaver, sees i sammenheng. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har opprettet en ny avdeling for bygg, sikkerhet og tjenester. Avdelingen styrker bemanningen, med særlig vekt på personell med kompetanse på systematisk sikkerhetsarbeid. Avdelingen var operativ 1. august 2012 og har i hovedsak ansvar for gjenoppbygging av regjeringsbyggene og departementets sikkerhetsarbeid.

Arbeidet med en konseptvalgsutredning for framtidige kontorer til departementene er startet. Utredningen skal inneholde en løsning der departementene plasseres i det nåværende regjeringskvartalet med tilgrensende områder. Løsningen må tilfredsstille nødvendige krav til funksjonalitet, og ivareta balansen mellom sikkerhet og åpenhet, tilgjengelighet og trygghet. Utredningen skal skissere alternativer med og uten riving av de skadde byggene (Høyblokka, Y-blokka, S-blokka og R4). Arbeidet forventes ferdig sommeren 2013, og skal da kvalitetssikres gjennom Finansdepartementets rammeavtale for ekstern kvalitetssikring av statlige prosjekter (KS 1). Konseptvalgsutredningen og kvalitetssikringen vil være beslutningsunderlag for regjeringen i det videre arbeidet med gjenoppbyggingen.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har også ansvar for sikkerheten ved de midlertidige lokalene til departementene, med unntak av lokalene for Forsvarsdepartementet og Statsministerens kontor. Behovet for sikkerhetsmessige tiltak er utredet av en rådgivningsgruppe for sikkerhet bestående av representanter fra Nasjonal sikkerhetsmyndighet, Politiets sikkerhetstjeneste, Oslo politidistrikt, Forsvarsbygg, Statsbygg og Departementenes servicesenter. Arbeidet med utforming og implementering av tiltakene er igangsatt og i påvente av permanente tiltak er det innført midlertidige kompenserende tiltak som for eksempel økt vakthold og kontrollpunkter.

Arbeidsgiverpolitikk

Medarbeidernes kompetanse er avgjørende for at virksomhetene kan nå sine mål. Kompetansen i virksomhetene videreutvikles gjennom løpende oppgaveløsning, samarbeid mellom kolleger, deltakelse i opplæringstilbud og rekruttering.

Virksomhetene skal gi utviklingsmuligheter og tilbud om kompetanseutvikling. Direktoratet for forvaltning og IKT er statens sentrale fagmiljø for kompetanse- og lederutvikling og skal tilrettelegge sentrale tilbud på generelle og tverrgående tema. Digitaliseringsprogrammet varsler en videre satsing på sentral utvikling av elektroniske opplæringsprogrammer. Direktoratet for forvaltning og IKTs kurs- og opplæringsportefølje skal videreutvikles gjennom bruk av digitale opplæringsprogrammer og sammensatte læringsformer. Nye opplæringsprogrammer skal tilbys og opplæringstilbudet på de mest sentrale arbeidsrettslige områdene skal vurderes.

Direktoratet for forvaltning og IKT skal videreføre arbeidet med å utvikle et sentralt fagmiljø for ledelse og medarbeiderskap i staten. En viktig oppgave vil være å bidra til at ledere på alle nivåer i staten systematisk arbeider med å styrke egne og organisasjonenes grunnleggende holdninger og kultur knyttet til risikoerkjennelse, gjennomføringsevne, samhandling, IKT-utnyttelse og resultatorientert lederskap, jf. 22. juli-kommisjonens rapport.

Statlige virksomheter skal rekruttere bredt og ikke overse kompetanse. Departementet skal være pådriver for at virksomhetene utvikler egne mangfoldsstrategier. Departementet skal i samarbeid med statlige virksomheter og Direktoratet for forvaltning og IKT utvikle egnede virkemidler for å styrke mangfoldsarbeidet.

Teknologien gir mulighet for å arbeide på nye og mer effektive måter og for økt samhandling og kompetansedeling mellom medarbeidere i statlige virksomheter. Departementet vil sørge for å få bedre kunnskap om muligheter og konsekvenser dette gir for utforming av arbeidsgiverpolitikken framover.

I Meld. St. 29 (2010–2011) Felles ansvar for eit godt og anstendig arbeidsliv viser regjeringen til at det er avgjørende at partene i arbeidslivet viderefører og forsterker innsatsen mot ufrivillig deltid og for heltid, både i privat og offentlig sektor. I forbindelse med revisjon av hovedtariffavtalen i staten for perioden 1. mai 2012 og 30. april 2014 ble Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og hovedsammenslutningene enige om å nedsette en partssammensatt arbeidsgruppe for å kartlegge omfanget av deltid. Arbeidsgruppen skal identifisere bruken av uønsket deltid og foreslå tiltak som kan redusere uønsket deltidstilsetting.

Aktivt og systematisk IA-arbeid og høyt engasjement i virksomhetene er en forutsetning for å oppnå redusert sykefravær, økt rekruttering av personer med nedsatt funksjonsevne og at seniorene står lengre i jobb. Departementet vil videreføre samarbeidet med hovedsammenslutningene og vil støtte virksomhetene i IA-arbeidet gjennom oppfølging av igangsatte prosjekter, informasjon, læringsoverføring og gjennomføre IA-konferanser i samarbeid med Direktoratet for forvaltning og IKT. Som et ledd i dette vil departementet gjennomgå erfaringene i staten og arbeidslivet for øvrig, med sikte på å finne forklaringsfaktorer på utviklingen i sykefraværet. Basert på dette arbeidet vil departementet søke å finne fram til tiltak som kan redusere sykefraværet i staten.

Det er først og fremst delmål 2 i IA-avtalen som har utilstrekkelig måloppnåelse. Oppfølging av regjeringens jobbstrategi for personer med nedsatt funksjonsevne, er nødvendig. Det må jobbes målrettet med tiltak for å bedre rekruttering av arbeidstakere med nedsatt funksjonsevne, blant annet gjennom traineeprogram og økt bruk av praksisplasser.

Samfunnskontrakt for flere læreplasser er en avtale inngått mellom regjeringen og partene i arbeidslivet. I avtalen forplikter partene seg til en målsetting om å øke antall lærekontrakter med 20 pst. innen 2015 sammenlignet med utgangen av 2011. Målsettingen gjelder for alle sektorer i arbeidslivet samlet og for statlige virksomheter samlet. For å intensivere arbeidet med å øke antallet lærlinger ytterligere, har Kunnskapsdepartementet og Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet utredet muligheten for å opprette ett eller flere opplæringskontor for å støtte statlige virksomheter. Utredningen er ferdigstilt. Denne vil bli fulgt opp i 2013 slik at staten kan bidra til å øke antall lærlinger i tråd med samfunnskontakten mellom partene i arbeidslivet.

Departementet skal videreutvikle formidlingen av lover og regelverk i et språk og en form som eksterne og interne brukere oppfatter som lett tilgjengelige. Det må vurderes å ta i bruk ulike tekniske løsninger. Dette arbeidet må ses i sammenheng med det generelle digitaliseringsarbeidet som regjeringen har iverksatt.

Hovedtariffavtalen ivaretar det overordnede hensynet om like arbeidsvilkår for alle statsansatte. Sentrale særavtaler utfyller hovedtariffavtalen og sikrer behovet for egne lønns- og arbeidsvilkår for spesielle grupper og situasjoner. Lokale særavtaler ivaretar spesielle behov i den enkelte statlige virksomhet, og departementet vil ha fokus på omfanget av og behovet for lokale særavtaler.

En aktiv personal- og lønnspolitikk skal gi kvinner og menn like muligheter til karriere. En viktig side ved dette er å fortsette arbeidet for likelønn på alle nivåer. Den lokale lønnspolitikken i virksomhetene skal ivareta likelønn. De lokale partene skal avklare hvilke statistikker og lønnsopplysninger som skal legges frem under de lokale forhandlingene for å belyse eventuelle lønnsforskjeller. Departementet vil videreføre arbeidet med å øke andelen kvinner i høyere stillinger.

De forskjellige reglene og retningslinjene om karantene og saksforbud dekker mange sider av integritetsfeltet for statlige ansatte, men ikke alle. De er ikke vurdert i sammenheng, de viser bare i begrenset utstrekning til hverandre, og de er ikke utarbeidet med en helhet for øyet. Mange land setter regelverk angående karantene og saksforbud inn i et bredere perspektiv i arbeidet med å forhindre eller håndtere faktiske situasjoner med interessekonflikt. Dette kommer tydelig frem gjennom den kartleggingen Karanteneevalueringsutvalget har gjennomført. Departementet vil ta initiativ til å avklare behovet for et helhetlig integritetsregelverk i staten.

Samer og nasjonale minoriteter

Regjeringen har satt ned et utvalg som skal kartlegge de faktiske forholdene når det gjelder politikk og tiltak overfor romanifolket fra norske myndigheter, organisasjoner og virksomheter siden midten av 1800-tallet og frem til i dag. Utvalget skal dokumentere hvilke konsekvenser politikken har hatt, både for enkeltindivider og for romanifolket i Norge som helhet, og vurdere funnene i lys av norsk lovgivning og de folkerettslige forpliktelsene som Norge var og er bundet av. Utvalget har et eget sekretariat, lokalisert hos Senter for menneskerettigheter ved Universitetet i Oslo. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet er ansvarlig for driften av sekretariatet.

Det arbeides med utvikling og innhenting av kunnskap som berører samepolitikken og politikken overfor de nasjonale minoritetene. Enkelte kostnader knyttet til dialogen mellom nasjonale minoriteter og sentrale myndigheter dekkes over post 21.

Kunnskap for effektivisering og fornying

Fornying og effektivisering av offentlig sektor må ta utgangspunkt i kunnskap om eksisterende offentlige tjenester. På dette grunnlaget bør aktuelle tiltak vurderes for å oppnå bedre kvalitet og effektivitet på tjenestene.

StatRes utvikler og formidler statistikk om statsforvaltningen. Statistisk sentralbyrå har utviklet StatRes på oppdrag fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. Utviklingsfasen avsluttes i 2012 og går over i drift fra 2013. Arbeidet med å utvikle nye ressurs- og kvalitetsindikatorer vil bli tatt et skritt videre i 2013. Som ledd i etatsstyringen vil fagdepartementene ha ansvaret for utviklingen av statistikk og styringsindikatorer på eget område.

Investeringer i IKT i offentlig sektor gir potensielt store økonomiske besparelser og andre gevinster for samfunnet. Likevel viser erfaringer fra Norge og andre land at slike investeringer ofte ikke gir de gevinstene som ble lovet da de ble besluttet igangsatt. Det er trolig mange og komplekse årsaker til at nytten av offentlige IKT-investeringer ikke alltid blir som forespeilet. En hypotese er imidlertid at det ofte skyldes at prosjektene er for dårlig analysert og planlagt i forkant. En annen er at virksomhetene ikke arbeider systematisk nok for å ta ut gevinstene etter gjennomføringen av prosjektet og etter at prosjektet er overlevert til linjeorganisasjonen. I 2013 vil Fornyings-, administrasjons og kirkedepartementet utrede alternative tiltak for bedre planlegging og gevinstrealisering av IKT-prosjekter.

Rapport 2011

Kunnskap for effektivisering og fornying

Departementenes fagpanel for økonomiske konsekvensanalyser er et samarbeid mellom departementene og Direktoratet for økonomistyring under ledelse av Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. Fagpanelets formål er å heve kunnskapen om samfunnsøkonomiske analyser i departementsfellesskapet gjennom rådgivning, seminarer og egne analyser, og med dette bidra til å øke kvaliteten på beslutningsgrunnlaget.

I 2011 ble StatRes utvidet til å omfatte områdene innvandringsregulering og Mattilsynet. Kystverket var planlagt omfattet i 2011, men dette ble utsatt til 2012.

De områdene som nå er representert i StatRes, er: Statsforvaltningen (breddepublisering), Universiteter og høgskoler, Spesialisthelsetjenesten, Statlig barnevern, Toll- og avgiftsetaten, Politi og påtale, Jernbaneverket, Kriminalomsorgen, Energibruk, Avfall, Arbeids- og velferdsetaten (NAV), Statens vegvesen, Forsvaret, Domstolene og andre konfliktløsningsorganer, Skatteetaten, Innvandringsregulering og Mattilsynet.

Se også: http://www.ssb.no/statres/.

Godt møte med det offentlige

Innbyggerundersøkelsen er todelt, og ble gjennomført første gang i 2009–2010. Undersøkelsen skal gjentas annethvert år. Innbyggerundersøkelsen følges opp av departementet og Direktoratet for forvaltning og IKT og ble evaluert i 2011. Undersøkelsen er også videreutviklet i 2011 i samarbeid med berørte virksomheter slik at ny undersøkelse settes i gang i 2012 med publisering av resultater i 2013.

Prosjektet «Klart språk i staten» (se blant annet egen nettside: www.klarspråk.no) skal bidra til at statlige virksomheter skal skrive og kommunisere klarere og bedre med sine brukere. I 2011 ble prosjektet gjennomført som planlagt. I tillegg til de generelle tiltakene for å øke bevisstheten og kompetansen om klar kommunikasjon mot brukere (kurs, økonomisk støtte til lokale tiltak osv.), har Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og Justis- og beredskapsdepartementet v/Lovavdelingen inngått et samarbeid om å gjøre relevant regelverk mer tilgjengelig for innbyggerne.

Legge til rette for felles satsing på kompetanseutvikling

Departementet har i samarbeid med Direktoratet for forvaltning og IKT arbeidet for å tilrettelegge for økt bruk av digitale læringsverktøy. Departementet har i forlengelsen av dette opprettet en arbeidsgruppe for å vurdere muligheten for å etablere en digital læringsplattform for statlige virksomheter.

Videreutvikle og følge opp tilbudene om kompetanseutvikling for statlige ledere på ulike stadier i lederkarrieren.

Departementet har lagt til rette for en satsning på mer e-læring, og Direktoratet for forvaltning og IKT har utarbeidet digitale lederutviklingstilbud for ledere på ulike nivåer. Tilbudene kombineres med tradisjonelle læringsformer som samlinger. Direktoratet for forvaltning og IKT tilbyr også nettverkstøtte, foruten mer tradisjonelle kurs i ulike emner. Departementet gjennomførte i samarbeid med Direktoratet for forvaltning og IKT og Direktoratet for økonomistyring en større konferanse for toppledere i departementene og i ytre etater. Hensikten med konferansen var å presentere ny kunnskap og nye politiske signaler og drøfte felles utfordringer innen områdende statlig styring og ledelse. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet arrangerte også en konferanse for personalledere i større statlige virksomheter for å fremme felles utvikling på det personalpolitiske området for statlige ledere. Direktoratet for forvaltning og IKTs mentorprogram skal motivere og kvalifisere kvinner til å søke topplederposisjoner.

Legge til rette for kvalitativt bedre og mer effektive rekrutteringsprosesser for statlige virksomheter

Direktoratet for forvaltning og IKT er gitt i oppdrag å utrede behovet for en eventuell felles stillings- og rekrutteringsportal for statlige virksomheter. Departementet har støttet utvikling av en felles elektronisk CV-standard. Denne er nå implementert og gjør det lettere å gjenbruke opplysninger for jobbsøkerne.

Legge til rette for at statlige virksomheter kan lære av hverandres erfaringer, blant annet gjennom internett og IA- og mangfoldskonferanser

Departementet har gitt ut en veileder for IA-arbeid, og det er arrangert IA-konferanser og frokostseminar om mangfoldsrekruttering.

Innhente og videreformidle statistisk materiale om utvikling av sykefravær og resultater på øvrige delmål

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet informerer departementene om sykefraværsutviklingen innenfor de ulike departementsområdene hvert kvartal.

I 4. kvartal 2011 var sykefraværet i staten på 5,6 pst., omtrent på samme nivå som i 2001. Det er ingen nedgang samlet sett i statlig sektor, selv om resultatene varierer mellom virksomhetene og mellom departementsområdene.

De siste tallene fra Statistisk sentralbyrås arbeidskraftundersøkelse tyder på at 6,5 pst. av de tilsatte i staten har nedsatt funksjonsevne. Dette er på nivå med tallene fra siste 5-års periode. Tall fra Statens pensjonskasse viser at pensjoneringsalderen i staten øker og at den i 2011 var gjennomsnittlig 62,4 år.

Videreføre arbeidet med traineeprogram for personer med nedsatt funksjonsevne og høyere utdanning

Et nytt traineeprogram for personer med høyere utdanning og nedsatt funksjonsevne ble startet opp våren 2011. Det legges opp til å videreføre traineeprogramet som en fast ordning.

Arbeide for at statlige virksomheter øker inntaket av lærlinger

For å øke gjennomføringen i videregående opplæring og sikre det fremtidige behovet for faglært arbeidskraft, vedtok regjeringen i 2011 å øke antallet lærlinger i statsforvaltningen med 10 pst. innen utgangen av 2012.

Deltakelse i internasjonal kartlegging av voksnes kvalifikasjoner

Norge har vært med i utviklingen og gjennomføringen av The Programme for the International Assessment of Adult Competencies (PIAAC) som er den mest omfattende internasjonale undersøkelsen av voksnes ferdigheter og kompetanse som er gjennomført. Undersøkelsen er et samarbeid mellom myndigheter, en internasjonal sammenslutning av ulike organisasjoner og Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD).

Hensikten har vært å måle hvilke ferdigheter og kompetanse som kreves av oss for å ta del i arbeids- og samfunnslivet. Undersøkelsen har blitt gjennomført på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet, Arbeidsdepartementet og Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet.

Hoveddelen av undersøkelsen ble gjennomført i 2011/2012. Når resultatene foreligger i oktober 2013 kan Norge sammenligne seg med over 20 land i verden.

Samer og nasjonale minoriteter

Utvalget som skal kartlegge de faktiske forholdene når det gjelder politikk og tiltak overfor romanifolket fra norske myndigheter, organisasjoner og virksomheter ble nedsatt i januar 2011. Sekretariatet ble etablert ved Senter for menneskerettigheter ved Universitetet i Oslo. Utvalget og sekretariatet har i den første fasen brukt ressurser på å opparbeide tillit hos ulike deler av romanifolket og finne egnede metoder for arbeidet. For øvrig vises det til omtale av kunnskapsutvikling under programkategoriene 01.33 Samiske formål og 01.40 Nasjonale minoriteter.

Den norske kirke

I 2011 er det gitt støtte til et prosjekt i regi av Kirkerådet og den kirkelige arbeidsgiver- og interesseorganisasjonen KA med formål å styrke den generelle kompetansen for endring og organisasjonsutvikling i kirken, sammenstille den kunnskapen som finnes på feltet, stimulere og veilede lokale prosjekter mv. Det er i 2011 også gitt prosjektstøtte til Kirkerådets arbeid med kirkeordningsspørsmål og til arbeidet med felles IKT-løsninger i kirken.

Post 22 Forskning, kan overføres

Mål og prioriteringer 2013

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets forskningsarbeid skal legge stor vekt på formidling av forskningsresultater slik at disse bidrar til læring, kunnskapsoppbygging og forbedring av egen sektor og på tvers av forvaltningen.

IKT

Utviklingen i informasjons- og kommunikasjonsteknologien gir nye muligheter for næringsvirksomhet og verdiskaping i offentlig og privat sektor.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet kanaliserer forskningsmidlene til IKT til programmet «Kjernekompetanse og verdiskaping» (VERDIKT) i Norges forskingsråd. Programmet har et samlet årlig budsjett på om lag 160 mill. kroner og varer fra 2005 til 2014.

Departementet vil videreføre støtte til forsknings- og utviklingsprosjekter og aktiviteter som bidrar til økt kompetanse, kunnskap, innovasjon og verdiskaping innenfor sentrale områder som:

informasjonssikkerhet, sårbarhet, personvern og eID

eInkludering, herunder universell utforming i IKT

eForvaltning.

Prosjektene vil være innenfor VERDIKTs fire fagsøyler; «Brukergrensesnitt, informasjonsforvaltning og programvareteknologi», «Kommunikasjonsteknologi og infrastruktur», «Sikkerhet, personvern og sårbarhet» og «Samfunnsmessige, økonomiske og kulturelle utfordringer og muligheter». Prosjektene skal også bidra til VERDIKTs prioriterte satsing på Framtidens internett og de tre temaene «Sosiale nettverk», «Tingenes internett» og «Mobilt internett».

Samisk forskning/forskning om nasjonale minoriteter:

Norges forskningsråds samiske program II (2007–2016) har som mål å fremme langsiktig forskning av høy kvalitet om samiske forhold, og bidra til rekruttering og kompetanseutvikling, samt videreutvikling av samisk språk som vitenskapsspråk. I tillegg vektlegges internasjonalt forskningssamarbeid, nettverksbygging og forskningsformidling på samisk og andre språk. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet tildeler årlig ca. 3,7 mill. kroner til Norges forskningsråds samiske program II. Tildelingen videreføres i 2013. I tillegg vil det bli satt av midler til programmet over Kunnskapsdepartementets budsjett.

Det vil i 2013 bli avsatt midler til valgforskning på sametingsvalget, jf. omtale under programkategori 01.33 Samiske formål.

Det tildeles videre midler til forskning på nasjonale minoriteter. De neste årene tas det sikte på å benytte midlene til å styrke rekrutteringen til forskning om de nasjonale minoritetene.

Rapport for 2011

Rapporteringen av forskningsmålene for 2011 på eForvaltning og Fri programvare ivaretas gjennom rapporteringen av aktivitetene på VERDIKT-programmet.

VERDIKT (2005–2014)

(www.forskningsradet.no/verdikt)

Siden 2009 har programmets satsing vært rettet mot Fremtidens internett og de tre temaene Sosiale nettverk, Tingenes internett og Mobilt internett.

I offentlig forvaltning øker også avhengigheten av nye IKT-produkter og -tjenester. For å øke innsatsen på dette området har VERDKT som det første programmet tatt i bruk søknadstypen Innovasjonsprosjekt i offentlig sektor, og to prosjekter med offentlige virksomheter som kontraktspartner startet opp i 2011. 35 mill. kroner av prosjektporteføljen er rettet mot offentlig sektor i 2011, hvorav ca. 19 mill. kroner av disse var rettet mot mer effektive tjenester ved bruk av IKT i helsesektoren og nærmere 16 mill. kroner til eForvaltning, eTjenester og personvern/sikkerhet. Det er bl.a. sett på krav til tilgjengelighet på nettverk og sikkerhet knyttet til elektronisk stemmegiving.

Samisk forskning (2007–2016)

Norges forskningsråds samiske program II (2007–2016) ser på sentrale utfordringer for samisk forskning, blant annet rekruttering og styrking av samisk som vitenskapsspråk. Programmet legger vekt på den kulturelle og språklige variasjonen i det samiske samfunnet og arbeider for å bidra til oppbygging av forskerkompetanse i sør- og lulesamisk språk. Dette feltet, og forskning om barn og ungdom, ble spesielt fremhevet i utlysningen i 2010, og som et resultat av dette er det i 2011 igangsatt tre prosjekter med en total ramme på 12,4 mill. kroner: Samisk ornamentikk som grunnlag for matematikkundervisning på ungdomstrinnet (2011–2013), utvikling av estetisk terminologi på nord- og sørsamisk (2011–2013) og et prosjekt som omhandler lulesamisk talespråk (2011–2014) (www.forskningsradet.no/samisk). De tre prosjektene finansieres av Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og Kunnskapsdepartementet.

Kap. 4500 Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

16

Refusjon foreldrepenger

1 658

18

Refusjon sykepenger

2 857

Sum kap. 4500

4 515

Kap. 1502 Tilskudd til kompetanseutvikling

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

793

3 000

70

Tilskudd, kan overføres

21 990

12 500

Sum kap. 1502

22 783

15 500

Innledning

Staten og tjenestemennenes hovedsammenslutninger avsatte ved lønnsoppgjøret i 2012 totalt 31 mill. kroner til virksomhetsrettet kompetanseutvikling og samarbeidskompetanse og medbestemmelse i staten for tariffperioden 1. mai 2012–30. april 2014, jf. Hovedtariffavtalen i staten 2012–2014, og Prop. 128 S (2011–2012) Lønnsregulering for arbeidstakere i det statlige tariffområdet 2012 mv.

Budsjett 2013

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Det ble totalt avsatt 6 mill. kroner på posten fordelt med 3 mill. kroner i 2012 og 3 mill. kroner i 2013. Bevilgningsforslaget skal bl.a. dekke departementets og hovedsammenslutningenes driftskostnader i forbindelse med de aktuelle opplærings- og utviklingstiltak i samarbeidskompetanse og medbestemmelse for ledere og tillitsvalgte.

Post 70 Tilskudd, kan overføres

Det ble totalt avsatt 25 mill. kroner på posten fordelt med 12,5 mill. kroner i 2012 og 12,5 mill. kroner i 2013. Bevilgningsforslaget skal i hovedsak fordeles til prosjekter i statlige virksomheter etter søknad.

Mål og prioriteringer 2013

Kompetanse er viktig for den videre utvikling av velferdssamfunnet. Gjennom avsetningen av midler vil partene legge til rette for en styrket kompetanseutvikling som skal bidra til å utvikle, fornye og digitalisere statlige virksomheter. Virksomhetene skal settes bedre i stand til å møte økte krav til tjenesteyting. Partene vil bidra til en forsterket innsats for et mer inkluderende arbeidsliv.

Midlene skal stimulere til tiltak for å utvikle ny kompetanse som blant annet fremmer mangfold og oppfølgning av et inkluderende arbeidsliv, organisasjons- og ledelsesutvikling hvor personal- og lønnspolitikk inngår og utvikling av lærende organisasjoner. Tiltak for erfaringsspredning og utviklingstiltak for alle de statlige virksomhetene kan også finansieres av midlene. Departementet og hovedsammenslutningene fastsetter retningslinjer for avsetningen.

Av bevilgningen går 3 mill. kroner til videreføring av partenes felles opplærings- og utviklingstiltak i samarbeidskompetanse og medbestemmelse for ledere og tillitsvalgte. Utgangspunkt for tiltakene er statens lov- og avtaleverk om lønns- og arbeidsvilkår. Departementet og hovedsammenslutningene skal i felleskap sørge for at tiltakene fortsatt kan gjennomføres i samarbeid med regionale nettverk.

Rapport 2011

De avsatte midlene er fordelt etter utlysning til en rekke prosjekter i ulike statlige virksomheter og til felles utviklings- og opplæringstiltak. Utvikling av felles verktøy har også mottatt støtte. Ordningen har bidratt til økt oppmerksomhet omkring og stimulert til målrettede kompetansetiltak i statlige virksomheter. Den har også økt kunnskapen omkring det statlige regel- og avtaleverket som regulerer medbestemmelse, lønns- og arbeidsvilkår i staten. For å få til bedre forankring, deling og spredning av erfaringer fra prosjekter som mottar støtte, har departementet og hovedsammenslutningene tatt initiativ til et prosjekt for mer planmessig spredning av erfaringer og resultater.

Kap. 1503 Midler til opplæring og utvikling av tillitsvalgte

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

70

Tilskudd

144 693

144 693

149 934

Sum kap. 1503

144 693

144 693

149 934

Innledning

Staten ved Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og hovedsammenslutningene har med hjemmel i Hovedtariffavtalen i staten 2012–2014 inngått avtale om avsetning av midler til organisasjonenes opplærings- og utviklingstiltak. Avtalen er opprettet etter mønster av tilsvarende avtale mellom LO og NHO, og videreført i senere oppgjør. Ordningen er også etablert i andre tariffområder i privat sektor og i kommunesektoren. Etter gjeldende hovedtariffavtale 2012–2014 skal midlene brukes på samme måte som i forrige tariffperiode. Midlene disponeres av hovedsammenslutningene i samsvar med Avtalen om OU-midler. Etter gjeldende hovedtariffavtale er prosentsatsen for avsetningen fastsatt til totalt 0,24 pst. av årlig utbetalt regulativlønn (A-tabell). Beløpet blir regnet ut når lønns- og sysselsettingsstatistikken per 1. oktober 2012 foreligger våren 2013. Forslag til justering av bevilgningen blir lagt fram i egen proposisjon.

Mål og prioriteringer 2013

Målet med denne ordningen er å gi tillitsvalgte likeverdig informasjons- og opplæringstilbud som staten gir sine representanter på arbeidsgiversiden. Staten dekker sine utgifter over den enkelte virksomhets budsjett. Formålet er gjennomføring eller støtte til opplærings- og utviklingstiltak for tillitsvalgte i staten i blant annet organisasjonsutvikling, miljø- og vernearbeid, sykefraværsproblematikk, medbestemmelse, omstilling, effektivisering og samfunnsøkonomi, dvs. at ved hjelp av denne ordningen kan partene i arbeidslivet hindre/redusere/løse saker raskere eller unngå eventuelle langvarige konflikter.

Budsjett 2013

Post 70 Tilskudd

Avsetning av midlene til opplærings- og utviklingstiltak er beregnet og fastsatt sentralt. Arbeidstakernes bidrag til finansieringen er 300 kroner per arbeidstaker per år. Av bevilgningen er statens andel beregnet til 105,624 mill. kroner og arbeidstakernes andel til 44,310 mill. kroner.

Rapport 2011

Midlene er brukt i samsvar med særavtale om opplærings- og utviklingsmidler.

Programkategori 01.10 Fylkesmannsembetene

Utgifter under programkategori 01.10 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1510

Fylkesmannsembetene

1 573 996

1 513 337

1 596 571

5,5

Sum kategori 01.10

1 573 996

1 513 337

1 596 571

5,5

Inntekter under programkategori 01.10 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4510

Fylkesmannsembetene

257 351

164 504

169 933

3,3

Sum kategori 01.10

257 351

164 504

169 933

3,3

Innledning

Regjeringen ønsker en sterk offentlig sektor som fremmer demokrati og rettssikkerhet og står for faglig integritet og effektivitet. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har et samordnings- og koordineringsansvar i arbeidet med å forbedre og utvikle offentlig sektor. I dette ligger også et ansvar for å sørge for at innretningen av regional stat og styringssystemet knyttet til denne delen av statlig forvaltning er tilpasset Stortingets behov for gjennomføring av nasjonal politikk. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har et særlig ansvar for Fylkesmannen i denne sammenheng.

Fylkesmannsembetene er regionale statlige forvaltningsorganer som skal gjennomføre nasjonal politikk vedtatt av Stortinget. Embetene utgjør et viktig bindeledd mellom den sentrale statsforvaltningen og kommunene. Et særtrekk ved embetene er at de utfører fagoppgaver for flere departementer (12) og direktorater/tilsyn (9), samtidig som de har et ansvar for samordning av statlig aktivitet i fylket.

Hvert departement er faglig overordnet embetene på det aktuelle fagområdet. Ansvaret for Fylkesmannens virksomhet er dermed delt mellom flere statsråder. Finansieringen av fagoppgavene skjer i hovedsak gjennom overføring av midler fra fagkapitler til kap. 1510, i tråd med finansieringsordningen for Fylkesmannen.

Som administrativt overordnet Fylkesmannen har Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet et særlig ansvar for å legge til rette for god og helhetlig styring av embetene. Departementet er spesielt opptatt av at fornyingsperspektivet inngår i alle deler av Fylkesmannens virksomhet, i samsvar med regjeringens politikk for utvikling av en effektiv og brukerrettet offentlig forvaltning.

Figur 5.1 Ressursfordeling i kroner per departementsområde.

Roller og funksjoner for fylkesmannen

Sektorrollen

Det er det enkelte departement, direktorat eller tilsyn som legger sektorfaglige arbeidsoppgaver til fylkesmennene, og disse fagmyndighetene har direkte instruksjonsmyndighet overfor embetene på sitt ansvarsområde. Fylkesmannens handlingsgrunnlag kommer til uttrykk i særlovgivning, tildelingsbrev, embetsoppdrag, og gjennom øvrige politiske signaler. Fylkesmannen utøver i dag sektormyndighet innenfor helse- og omsorgstjenester, sosialtjenester, barnevern, barnehager, utdanning, landbruk, miljøvern, samfunnssikkerhet og beredskap. Som sektormyndighet skal Fylkesmannen gjennom tilsyn, veiledning og dialog med kommunene og fylkeskommunen medvirke til å iverksette nasjonal politikk.

Boks 5.1 Fylkesmannsembetene

utfører oppgaver for 12 departementer og 9 direktorater/tilsyn

har 2 410 ansatte (per 1. mars 2012, kilde: Statens sentrale tjenestemannsregister)

10 av 18 fylkesmenn er kvinner, mens 44 pst. av annen ledelse i fylkesmannsembetene er kvinner (per 1. mars 2012)

Samordning

Fylkesmannen skal etter fylkesmannsinstruksen bidra til å samordne, forenkle og effektivisere den statlige virksomhet i fylket.

Det generelle ansvaret for samordning og samspill i offentlig sektor omfatter både oppgaver som ligger innenfor og utenfor fylkesmannsembetet. I kommunelovens kap. 10 A har Fylkesmannen fått en lovfestet rolle som samordner av statlig tilsynsvirksomhet som retter seg mot kommunene. Fylkesmannen må også se til at den fagbaserte styringen av kommunene ikke blir sterkere enn det er hjemmel for i lovgivningen eller i vedtak og retningslinjer gitt av Storting og regjering.

Rettssikkerhet

Rollen som rettssikkerhetsinstans er grunnleggende for ivaretakelse av Fylkesmannens oppgaver og står sentralt i håndteringen av kommunikasjonen med omverdenen. Det er viktig at tilstrekkelige rettssikkerhetshensyn bygges inn i alle forvaltningsoppgaver Fylkesmannen utfører.

Informasjonsknutepunkt mellom sentral stat og kommunene

Fylkesmannen ivaretar rollen som veileder overfor kommunene, og representerer et informasjonsknutepunkt mellom sentral stat og kommunene. I dette ligger også det å være et talerør for sitt fylke overfor staten.

Rapportering tilbake til sentralt nivå om kommunenes og sektorenes oppfølging av statlige mål og interesser, samt hvordan statlig styring virker, er en viktig oppgave for Fylkesmannen.

Gjennom oppfølging, veiledning og kompetanseheving bidrar Fylkesmannen til at kommunene opprettholder god forvaltningspraksis i sin saksbehandling. Gjennom kommunedialogen og nettverkssamarbeid skal Fylkesmannen bidra til at kommunene har tilstrekkelig kompetanse og kvalitet til å gjennomføre nasjonal politikk.

Utfordringer og utviklingstrekk

Regjeringen mener det er viktig å holde fast ved Fylkesmannen som et sentralt bindeledd mellom stat og kommune. Dette for å samordne og formidle nasjonal politikk overfor kommunene, og for å bidra til å sikre grunnleggende rettssikkerhetshensyn for innbyggerne og næringslivet. Fylkesmannen har gjennom sin brede sektorkompetanse og kunnskap om regionale og lokale forhold en viktig funksjon knyttet til å formidle hvordan nasjonal politikk virker lokalt og regionalt. Det vises for øvrig til St.meld. nr. 12 (2006–2007) Regionale fortrinn – regional fremtid, St.meld. nr. 19 (2008–2009) Ei forvaltning for demokrati og fellesskap og Meld. St. 12 (2011–2012) Stat og kommune – styring og samspel.

Fylkesmannens organisering og rolleutøvelse skal sikre gode offentlige tjenester, effektiv nasjonal styring der dette er nødvendig og samtidig understøtte prinsippene om lokalt og regionalt folkestyre. Styringsrelasjonene mellom stat og kommune preges i større grad av partnerskap og samhandling. Så vel konsultasjonsordningen og avtalesystemet med KS, den felles NAV-forvaltningen og viktige elementer i samhandlingsreformen bærer preg av denne tenkningen. Fagdirektoratene får i økende grad en mer sentral rolle i styringen av Fylkesmannen, en utvikling som særlig kan utfordre Fylkesmannen som en horisontal samordner i forvaltningen.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet vil sammen med berørte sektordepartementer følge opp tilpasningen av fylkesmannsrollen i lys av de utviklingstrekk som er skissert ovenfor.

Mål, strategier og prioriteringer

I det følgende presenteres sentrale mål, strategier og prioriteringer som fylkesmannsembetene står overfor i 2013. Omtalen er av overordnet karakter. For ytterligere omtale og presiseringer av oppdrag til embetene vises det til de enkelte fagproposisjonene. Det forutsettes at sektorovergripende oppgaver løses gjennom samarbeid mellom berørte fagavdelinger i embetene. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet er videre opptatt av at læring og erfaringsutveksling vektlegges i oppgaveløsningen. Dette gjelder både mellom fagavdelingene internt i embetet og mellom embetene.

Fornying, utvikling og omstilling i offentlig sektor

Regjeringen er opptatt av fornying, utvikling og omstilling i offentlig sektor. Gjennom å stimulere kommunene til fornyings- og utviklingsvirksomhet, bidrar Fylkesmannen til økt kompetanse og bevissthet om effektiv og brukerrettet oppgaveløsning i offentlig forvaltning.

Kommunal- og regionaldepartementet vil i 2013 gjennomgå bruk og innretning av fylkesmennenes skjønnsmidler til fornyings- og utviklingsprosjekter. Dette vil skje i forbindelse med arbeidet med en innovasjonsstrategi for kommunal sektor.

Det er et overordnet nasjonalt mål at kommunene utvikler en bærekraftig og fornuftig økonomiforvaltning. Fylkesmannen skal veilede og formidle kunnskap om regelverk på økonomi, planlegging og rapportering til kommunene. Kommuner i register for betinget godkjenning og kontroll (ROBEK) og kommuner med store innsparingskrav skal følges opp spesielt.

I Prop. 1 S (2011–2012) Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet ble det orientert om at regjeringen har foreslått at det skal gjennomføres endringer i organiseringen av den offentlige forvaltningen av reindriften. Forslaget innebærer at den sentrale forvaltningen, tidligere Reindriftsforvaltningen, blir videreført med lokalisering i Alta og får navnet Statens reindriftsforvaltning. Reindriftstyret er foreslått videreført som i dag, og områdestyrene blir avviklet, noe som innebærer lovendringer. Etter forslaget blir det videre gjennomført en administrativ virksomhetsoverføring fra Landbruks- og matdepartementet til Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet ved at områdekontorene under dagens reindriftsforvaltning i Alta overføres til Fylkesmannen. Det faglige ansvaret for reindriftsforvaltningen vil fortsatt ligge under Landbruks- og matdepartementet. Landbruks- og matdepartementet innledet konsultasjoner med Sametinget om saken, i tråd med Prosedyrer for konsultasjoner mellom statlige myndigheter og Sametinget. Prosessen med endring av organisering av reindriftsforvaltningen har tatt lenger tid enn forventet. Det vises til Prop. 1 S (2012–2013) Landbruks- og matdepartementet for mer informasjon.

Ved gjennomføring av vergemålsreformen sørger regjeringen for en betydelig fornying av vergemålsforvaltningen. Dette er nødvendige tiltak for å realisere regjeringens mål om økt rettssikkerhet og rettslikhet for personer som ikke kan ivareta egne interesser. En viktig forutsetning for dette er å samle den lokale vergemålsmyndigheten hos fylkesmennene.

Regjeringen tar sikte på at den nye vergemålsloven skal tre i kraft 1. juli 2013. I 2011 ble det igangsatt et omfattende forberedelsesprosjekt ved Justis- og beredskapsdepartementet for å sikre at vergemålsreformen kan iverksettes på en best mulig måte. Samtlige embeter er representert i det sentrale prosjektet. Forberedelsesarbeidet fortsetter frem til ikrafttredelse av den nye vergemålsloven. Arbeidet betinger utstrakt samarbeid mellom Fylkesmannen og kommunene. En stor oppgave i 2013 er å sikre overføring av dagens vergemålssaker med tilhørende verger fra kommunene til Fylkesmannen.

I budsjettet for 2013 tildeles midler for en gradvis oppbemanning av Fylkesmannen frem mot 1. juli. Hovedvekten på bemanningsøkningen vil skje i 2. kvartal i 2013. Den sentrale vergemålsmyndigheten vil ivareta opplæring av fylkesmannsembetene. Embetene vil videre ha opplæringsansvaret overfor vergene.

Velferd, helse og personlig tjenesteyting

Regjeringens velferdspolitikk skal forebygge sosiale problemer, bedre levekårene for vanskeligstilte, bidra til sosial og økonomisk trygghet for alle, og fremme overgang til arbeid, sosial inkludering og aktiv deltakelse i samfunnet.

Fylkesmannen skal føre tilsyn med de kommunale sosiale tjenestene ved NAV-kontorene. Tilsyn med tjenestene er et viktig ledd i arbeidet med å styrke brukernes rettssikkerhet og bedre kvaliteten på tjenestene. I 2013 skal det føres landsomfattende tilsyn med kommunenes tildeling av kvalifiseringsprogram.

Regjeringens helse- og omsorgspolitikk skal bidra til god helse og forebygge sykdom i befolkningen. Når sykdom rammer, skal helsetjenesten behandle og lindre på best mulig måte. Målet er gode leveår for alle, og reduserte sosiale helseforskjeller i befolkningen.

Fylkesmannen skal bidra til å gjennomføre nasjonal politikk i helse-, omsorgs- og sosialsektoren regionalt, samt bidra til å iverksette sektorpolitikken gjennom kommunene. Fylkesmannen skal drive rådgivning mot sentrale myndigheter, kommunene, fylkeskommunene, frivillige organisasjoner og befolkningen. Fylkesmannen har videre oppgaver knyttet til kompetanseutvikling i de kommunale sosiale tjenestene, kvalitetsutvikling og prioritering i helse-, sosial- og omsorgssektoren. Ved bruk av tilsyn, klagesaksbehandling og veiledning bidrar Fylkesmannen til at innbyggerne får de tjenestene som de i henhold til lov og forskrifter har krav på.

Gjennomføringen av samhandlingsreformen startet 1. januar 2012. Reformens hovedmål er å fremme helse og forebygge sykdom slik at færre trenger helsetjenester. Samtidig skal den enkelte pasient og bruker få bedre tjenester der de bor og tjenestene skal være bedre koordinert. Fylkesmannen har en sentral rolle i å bistå kommuner og spesialisthelsetjeneste i gjennomføring av samhandlingsreformen gjennom informasjon om nytt lovverk, råd og veiledning. Som tidligere vil en viktig oppgave for Fylkesmannen være å bidra til samarbeid mellom kommuner og helseforetak.

Fylkesmannen viderefører i 2013 den fireårige satsingen på tilsyn med tjenester til eldre. Innsatsen i 2013 vil bli rettet mot oppsummering og spredning av funn fra tilsynet med kommune- og spesialisthelsetjenestene i 2010–2011, videreføring av tiltak støttet av tilskuddsmidler fra Helse- og omsorgsdepartementet og lokale/regionale gjennomgåelser av klage- og tilsynssaker vedrørende eldre.

Fylkemannen skal gjennomføre landsomfattende tilsyn med kreftbehandling i 2013, med særlig vekt på håndtering og vurdering av henvisninger. Innenfor den kommunale helse- og omsorgstjenesten tas det sikte på å gjennomføre landsomfattende tilsyn med kommunal legevakt.

Utfordringene for omsorgstjenesten er først og fremst knyttet til nye brukergrupper og sterk vekst i yngre brukere med nedsatt funksjonsevne, behovsvekst som følge av et økende antall eldre og knapphet på omsorgsytere. Omsorgsplan 2015 er regjeringens handlingsplan for å sikre at samfunnet er rustet til å møte disse utfordringene. Fylkesmannen skal bidra til at alle tiltakene og delplanene i Omsorgsplanen blir fulgt opp som en helhetlig plan, og samarbeide med blant annet KS og Husbanken der dette er nødvendig.

Gjennom dialog og formidling av kunnskap til kommunene skal Fylkesmannen følge opp regjeringens satsing på å styrke det lokale folkehelsearbeidet. Fylkesmannen skal medvirke til å bygge opp systemer som kan gi nødvendig oversikt over helsetilstanden i kommunene, tiltak som sikrer at det forebyggende helsearbeidet forankres i ordinære plan- og styringssystem samt i arbeidet for å motvirke sosiale forskjeller i befolkningen. Fylkesmannen skal både som myndighetsorgan, herunder tilsynsmyndighet og planmyndighet, som fagorgan, og som iverksetterorgan bidra til at ny folkehelselov implementeres. Fylkesmannen skal ivareta folkehelsehensyn innenfor alle områder Fylkesmannen har myndighet, herunder i sin rolle med å samordne de statlige styringssignalene ovenfor kommuner.

Regjeringen la 15. juni 2012 frem en stortingsmelding om rusmiddelpolitikken – Meld. St. 30 (2011–2012) Se meg! Stortingsmeldingen angir de politiske målene for en helhetlig rusmiddelpolitikk. Fra virksom forebygging, tidlig innsats og hjelp til de som har omfattende rusproblemer, til en politikk som ivaretar pårørende og tredjepart som rammes av skader av rusmiddelbruk. Fylkesmannen har en sentral pådriverrolle overfor regionale aktører både innen rusfeltet og psykisk helse. Ved å følge opp intensjoner, tiltak og arbeidsmåter skissert i meldingen og fra tidligere opptrappingsplaner på fagområdene, bidrar embetene til å forbedre kvalitet og kompetanse i kommunenes arbeid mot målgruppene. Det er et mål at Fylkesmannens arbeid innen psykisk helse, rus og NAV ses i sammenheng.

Fylkesmennene har de senere år hatt en betydelig vekst i antall søknader om dispensasjon fra førerkortforskriftens helsekrav, samt meldinger om helsesvikt i henhold til forskriften. Fylkesmennene har fortsatt krav om å behandle slike saker innen seks uker. Økningen i antall saker gjør at embetene selv må skjønnsmessig prioritere innenfor oppgaveporteføljen på helseområdet for å oppnå resultatkravet.

Oppvekst, barnehager, utdanning og likestilling

Fylkesmannen skal følge opp nasjonale målsettinger innen oppvekst-, samlivs-, inkluderings- og likestillingspolitikken. Fylkesmannen utfører lovpålagte oppgaver, herunder individ- og systemrettet tilsyn med barn i barneverninstitusjoner, tilsyn med sentere for foreldre og barn, familievernkontorene og med at kommunene oppfyller pliktene som de er pålagt etter lov om kommunale krisesentertilbud og klagesaksbehandling, etter sentrale lover som ekteskapsloven, barnevernloven, krisesenterloven, statsborgerloven og introduksjonsloven.

Fylkesmannen skal gi råd til og motivere kommunene til samarbeid mellom tjenester og ulike institusjoner som arbeider for og med barn og unge og deres familier. Dette gjelder blant annet helsestasjoner, skolehelsetjenesten, barnehager, skoler, barnevern, NAV-kontor og ulike frivillige organisasjoner.

Fylkesmannen skal føre tilsyn med at kommunene utfører de oppgaver de er pålagt etter barnevernloven. Fylkesmannen skal rettlede og følge opp kommunene og bidra til nytenkning, organisasjonsutvikling og kompetanseutvikling i barnevernet. Det individ- og systemrettede tilsynet med barn i institusjoner etter barnevernloven skal gjennomføres på et tidspunkt der det er sannsynlig at barna er til stede på institusjonen. Oppgaven med å føre tilsyn med omsorgssentrene for enslige mindreårige asylsøkere skal videreføres i de aktuelle fylkesmannsembetene i 2013.

Gjennom kontakt med kommunene skal Fylkesmannen bidra til rask bosetting av flyktninger. Fylkesmannen skal føre tilsyn med ordningene i introduksjonsloven. Det er et mål at det skal gjennomføres tilsyn i alle fylker i 2013. Fylkesmannen skal også gjennomføre statsborgerseremonier og bidra til at andelen nye statsborgere som deltar på seremoniene øker. Fra 1. januar 2013 overføres forvaltningen av tilskudd til opplæring i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere fra Fylkesmannen til Inkluderings- og mangfoldsdirektoratet (IMDi). De frigjorte ressursene som resultat av overføringen, skal benyttes til tilsyn.

Regjeringen har som en av sine viktigste prioriteringer å satse på utdanning og kunnskap og å styrke evnen utdanningssystemet har til å motvirke sosiale forskjeller gjennom å legge vekt på tidlig innsats og livslang læring.

Barnehagetilbudet skal være av høy kvalitet og tilgjengelig for alle. Fylkesmannen har ansvar for oppfølging av barnehageloven med rammeplan for barnehagens oppgaver og innhold og igangsetting av tiltak for økt kvalitet i barnehagesektoren, som kompetanseutvikling, rekruttering og likestilling. Fylkesmannen skal forvalte statlige tilskudd etter gjeldende retningslinjer og gi informasjon og veiledning om aktuelle saker til kommunale og ikke-kommunale barnehageeiere.

Fylkesmannen skal i 2013 innenfor barnehageområdet prioritere tilsyn med kommunen som barnehagemyndighet. I 2013 skal fylkesmannsembetene samlet gjennomføre tilsyn med minimum 20 pst. av kommunene på landsbasis, noe som innebærer samme aktivitetskrav som i 2012.

Grunnopplæringen skal gi elever og lærlinger grunnleggende ferdigheter. Regjeringen har som målsetting at alle elever inkluderes og opplever mestring, og at flest mulig gjennomfører videregående utdanning og får kompetansebevis. På grunnopplæringsområdet har Fylkesmannen en rekke forvaltningsoppgaver, som tilsyn, tilskuddsforvaltning, klagesaksbehandling og gjennomføring av eksamen. I tillegg har Fylkesmannen oppgaver som skal bidra til økt kvalitet i grunnopplæringen.

Tilsyn og veiledning er Fylkesmannens hovedoppgave på grunnopplæringsområdet. Det er et overordnet mål at Fylkesmannens arbeid med tilsyn, informasjon og veiledning skal øke graden av regelverksetterlevelse i sektoren og bidra til å realisere nasjonale mål for grunnopplæringen. I 2013 skal fylkesmannsembetene totalt sett gjennomføre tilsyn med minst halvparten av kommunene på landsbasis, noe som vil innebære om lag samme aktivitetsnivå som i 2012. Fylkesmannen skal gjennomføre felles nasjonalt tilsyn, tilsyn med regionalt prioriterte områder samt lokalt initierte tilsyn, herunder hendelsesbaserte tilsyn. Prioriterte områder og tema for felles nasjonalt tilsyn blir fastsatt av Utdanningsdirektoratet, høsten 2012.

Fylkesmannen skal fremme likestilling internt i egen organisasjon og være pådriver for at kommunene aktivt arbeider for å fremme likestilling på samtlige politikkområder.

Arealdisponering, byggesaker og universell utforming

Planlegging etter plan- og bygningsloven er et viktig redskap for å sikre en bærekraftig samfunnsutvikling og areal- og ressursforvaltning. Nasjonale forventninger til den regionale og kommunale planleggingen, jf. kgl.res. av 24. juni 2011, gir viktige føringer for planleggingen etter plan- og bygningsloven. Forventningene er ment å gi økt forutsigbarhet for Fylkesmannens medvirkning i planleggingen, og må sees i sammenheng med stortingsmeldinger, statlige planretningslinjer, statlige planbestemmelser og andre forskrifter.

Fylkesmannen skal bidra til å sikre at nasjonale og regionale mål for arealplanleggingen blir ivaretatt, og skal være en pådriver for at planarbeid innenfor prioriterte tema settes i gang. Fylkesmannen skal se til at fylkeskommunen gjennomfører planlegging i henhold til vedtatt regional planstrategi. Fylkesmannen sørger i den forbindelse aktivt for at statlige mål formidles tidlig og tydelig inn på overordnet nivå i planprosessene, og bidrar til at alle statlige organer på regionalt nivå gir innspill i regionale planprosesser.

Fylkesmannen skal synliggjøre kommunenes handlingsrom innen plan- og miljøområdet. I den løpende dialogen med og veiledningen av kommunene har Fylkesmannen spesiell oppmerksomhet på om kommunene har oppdaterte kommuneplaner med både samfunnsdel og arealdel.

Planlegging etter plan- og bygningsloven skal ivareta hensynet til samfunnssikkerhet og gi grunnlag for å forebygge risiko for skade og tap av liv, helse, viktig infrastruktur og viktige samfunnsfunksjoner. Blant annet må klimatilpasningstiltak vurderes i planleggingen på alle forvaltningsnivåer. I dette arbeidet er Fylkesmannens viktigste oppgave å medvirke til at kommuner og fylkeskommuner får oversikt og kunnskap for å unngå arealdisponering som skaper ny eller økt risiko og sårbarhet.

Et sentralt bidrag for å nå regjeringens klimamål er Fylkesmannens oppfølging av vedtatte klima- og energiplaner gjennom den ordinære planleggingen etter plan- og bygningsloven. Samordnet areal- og transportplanlegging skal følges opp med vekt på at offentlige virksomheter, bedrifter og boligbebyggelse lokaliseres ut i fra et helhetlig bærekraftig perspektiv. Fylkesmannen følger opp behandlingen av saker vedrørende senterstruktur og lokalisering av handel slik at den er i henhold til forskrift om rikspolitisk bestemmelse for kjøpesentre. Fylkesmannen skal arbeide for god kvalitet i bygninger og uteareal ut fra hensynet til klimautfordringer og nye energikrav, samt prinsippet om universell utforming.

Fra 1. juli 2012 er det i forskrift om byggesak innført en tidsfrist på 12 uker for Fylkesmannens behandling av klage i byggesak. I forskrift om byggesak kapittel 7 er det i tillegg fastsatt regler om fristberegning og om klageinstansens adgang til ensidig fristforlengelse.

Sikring av jordbruksarealer og landbrukets kulturlandskap er høyt prioritert i den nasjonale miljø- og landbrukspolitikken. Regjeringen vil ta i bruk virkemidlene i plan- og bygningsloven for å sikre dyrket mark for fremtidig matproduksjon. Landbruks- og matdepartementet og Miljøverndepartementet har satt i gang et utredningsarbeid for å vurdere hvordan virkemidlene best kan tas i bruk. Fylkesmannen skal følge opp vektleggingen av jordvernhensyn i plan- og bygningsloven overfor fylkeskommunen og kommunene. Dersom veiledningen ikke fører fram, skal Fylkesmannen bruke sin innsigelsesmyndighet overfor kommunale planer og sin klagerett i dispensasjonssaker.

Fylkesmannen skal gjennom veiledning og kommunikasjon medvirke til at kommunene har en styrket og samlet strategi for å ivareta viktige kulturlandskap og sikre vern om dyrket og dyrkbar jord. I forvaltningen av de 22 utvalgte kulturlandskapene i jordbruket skal Fylkesmannen bidra til å styrke lokal næringsutvikling knyttet til disse områdene.

Fylkesmannen skal bidra til at natur- og kulturressursene danner grunnlag for friluftsliv og næringsmessig utvikling uten at miljø- og kulturverdiene påvirkes negativt. Som det eneste landet i Europa har Norge fjellområder med villrein. Det utarbeides nå regionale planer for en helhetlig og langsiktig forvaltning av fjellområdene som er spesielt viktig for villreinens framtid i Norge. Fylkesmannen deltar aktivt i planprosessene og skal påse at planene ivaretar disse hensynene og at både handlingsdelen og arealdelen følges opp.

Strandsonen er i deler av landet utsatt for et sterkt utbyggingspress. Alle skal ha tilgang til sjøen, og allmenne interesser skal gis fortrinn i 100-metersbeltet. Viktig natur, kulturmiljø og landskap skal bevares. Regjeringen har vedtatt statlige planretningslinjer for differensiert forvaltning av strandsonen langs sjøen. Fylkesmannen har en viktig rolle i å bistå kommunene slik at de fortsetter med en streng praksis ved behandling av plansaker i strandsonen og i fjellområdene.

Regjeringens handlingsplan for universell utforming og økt tilgjengelighet gjelder for perioden 2009–2013. Fylkesmannen skal integrere universell utforming som strategi i egen virksomhet og rettlede kommunene om universell utforming på alle relevante politikkområder.

Landbruksbasert forvaltning og næringsutvikling, naturressursforvaltning og miljøvern

For å øke produksjonen av mat fra norsk landbruk må ressursene tas i bruk der de finnes, gjennom et landbruk over hele landet. Innen jordbruk, skogbruk, reindrift og bygdenæringer finnes det i dag et stort antall verdikjeder, som må være konkurransedyktige for å bidra til bosetting, sysselsetting og verdiskaping i hele landet. Gjennom innovasjon og omstilling ligger det store muligheter for økt verdiskaping og utvikling av attraktive og konkurransedyktige virksomheter basert på landbrukets ressurser og ny kunnskap. Økt verdiskaping er en forutsetning for en livskraftig landbruks- og matsektor og et overordnet mål i norsk landbruks- og matpolitikk.

Fylkesmannen skal bidra til å synliggjøre regionale og lokale fortrinn og potensial for å sikre det økonomiske grunnlaget i ulike produksjoner, bidra til at forbrukerdimensjonen ivaretas og finne synergi mellom verdikjeder i landbruket og andre sektorer. Regjeringen vil styrke det regionale handlingsrommet gjennom at en større del av næringsutviklingsmidlene forvaltes regionalt fra 2013. Det skal opprettes regionale bygdeutviklingsprogram, som vil bestå av regionale næringsprogram, regionale miljøprogram og regionalt skog- og klimaprogram. Fylkesmannen har det strategiske ansvaret for å utvikle og gjennomføre programmene, sammen med øvrig regionalt partnerskap.

Landbruksavhengige kommuner skal gis særskilt oppmerksomhet i framtidig prioritering av virkemidler og innsats. I første omgang skjer dette ved at Fylkesmannen i de tre nordligste fylkene tildeles midler til arktisk landbruk. Midlene skal bygge opp under prosesser som allerede er initiert regionalt, og bidra til utvikling og økt utnyttelse av arktisk kvalitet som konkurransefortrinn for landbruket i nordområdene.

Fylkesmannen har det regionale ansvaret for forvaltning av inntekts- og velferdspolitiske virkemidler rettet mot primærprodusenter, og for kontrolltiltak knyttet til tilskuddsforvaltning. Fylkesmannen skal videreføre kontroll med kommunenes forvaltning av økonomiske og juridiske virkemidler i landbruket.

Regjeringen har som mål at 15 pst. av matproduksjonen og matforbruket skal være økologisk innen 2020. Fylkesmannen skal bidra til denne satsingen blant annet ved å styrke produsentnettverk, utvikle og følge opp tiltak i de fylkesvise handlingsplanene. Fylkesmennene i økologiske foregangsfylker er gitt særskilt ansvar innenfor et utviklingsområde for økologisk produksjon og forbruk, og skal legge vekt på å fremskaffe og formidle kunnskap om sine innsatsområder.

Inn på tunet tilbyr tilrettelagte tjenester på gårdsbruk til skole-, helse- og sosialsektoren. Fylkesmannen skal bidra til at kommunene forankrer Inn på tunet-tilbudet i sitt plan- og strategiarbeid, og å finne gode samarbeidsformer og modeller i tjenesteutviklingen på tvers av sektorgrenser. Fylkesmannen har en sentral rolle innenfor mange av tjenesteområdene for Inn på tunet, både som veileder, klageinstans, tilsynsmyndighet og tilrettelegger for tjeneste- og næringsutvikling. Det er viktig at aktører innen både helse, omsorg, skole og landbruk involveres. Meld. St. 12 (2011–2012) Stat og kommune – styring og samspel legger til rette for økt bruk av skogen som arena for styrket helse og velferd ved å initiere samarbeid mellom skogeiere, frivillige organisasjoner og myndigheter, herunder blant annet økt vekt på skog i Inn på tunet-prosjektet. Nasjonal strategi for Inn på tunet ble ferdigstilt i 2012 og gir signaler om samarbeid og rolledeling mellom aktørene, forskning, kvalitetssikring og lønnsomhet for disse tjenestene.

Fylkesmannen skal samordne landbrukspolitiske og miljøpolitiske virkemidler og koordinere samarbeid med berørte etater for å redusere konflikt mellom beiteinteresser og vern av rovvilt. Fylkesmannen skal følge opp vedtatt forvaltningsplan for rovvilt i regionen og føringer vedtatt i rovviltnemndene. I tråd med rovviltforliket vil Fylkesmannen bistå aktuelle kommuner med oppbygging av kompetanse for håndheving av rovviltspørsmål.

For å nå regjeringens mål om bærekraftig forvaltning, økt verdiskaping og miljø- og energigevinster gjennom bedre utnyttelse av skogressursene, skal Fylkesmannen være en pådriver for styrket aktivitet i skogbruket, økt bruk av trevirke og treprodukter og biomasse til bioenergi. Fylkesmannen skal arbeide for å styrke langsiktige investeringer knyttet til oppbygging og skjøtsel av ny skog, med hensyn til skogproduksjon og framtidig verdiskaping.

En stor del av den statlige miljøforvaltningen er lagt til Fylkesmannen, og embetenes arbeid på miljøområdet er en forutsetning for å gjennomføre regjeringens miljøpolitikk og bidra til å følge opp de globale målene for sikring av jordas naturmangfold. De prioriterte oppgavene for Fylkesmannen på miljøområdet i 2013 er arbeidet for å sikre og forvalte truede og verdifulle naturtyper i og utenfor verneområder, ta vare på truede og sårbare arter, herunder villaks, villrein og rovvilt, og bekjempe fremmede organismer. Embetene har det miljøfaglige ansvaret for forvaltning av vannmiljøet. På forurensningsområdet er konsesjonsbehandling og tilsyn med ulike virksomheter, og opprydding i gammel forurensning de viktigste oppgavene. Fylkesmannen har også en sentral rolle i klimaarbeidet.

Det er regjeringens mål at arter som finnes naturlig skal sikres i levedyktige bestander, og at variasjonen av naturtyper skal ivaretas innenfor sitt naturlige utbredelsesområde og med det mangfoldet av arter og de økologiske prosessene som kjennetegner den enkelte naturtype. Det arbeidet som Fylkesmannen utfører er sentralt for gjennomføring av skogvernet og marin verneplan. Etter at det meste av de fylkesvise verneplanene og nasjonalparkplanen nå er gjennomført, vil Fylkesmannens fokus i 2013 dreies mot å ta vare på verneverdiene i de vernede områdene. Dette skal blant annet skje gjennom bedre forvaltning og skjøtsel i de verneområdene hvor Fylkesmannen er forvaltningsmyndighet. Målet er at alle verneområder, der det er nødvendig, skal ha skjøtsels- og forvaltningsplaner. I tillegg har Fylkesmannen en rolle i å følge med på at forvaltningen i verneområder som nå forvaltes av nasjonalpark-/verneområdestyrer skjer i tråd med forutsetningene.

Mange fylkesmannsembeter har oppgaver knyttet til ordningen med utvalgte naturtyper og prioriterte arter etter naturmangfoldloven. Dette vil bli prioritert også i 2013, og flere embeter skal utføre arbeid med å utvikle faglig grunnlag for forskrifter for prioriterte arter og utvalgte naturtyper etter naturmangfoldloven, samt følge opp handlingsplaner for prioriterte arter og andre truede arter.

Det er et nasjonalt mål å sikre god økologisk og kjemisk tilstand i vannforekomstene innen 2021. Fylkesmannen har flere roller i arbeidet med vannforvaltningsplanlegging. Fylkesmannen er sektormyndighet etter de lover som Fylkesmannen har myndighet etter. Fylkesmannen er videre Miljøverndepartementets representant på regionalt nivå, med særlig kompetanse på naturmangfold og forurensning. Fylkesmannen har ellers en rolle som miljøfaglig rådgiver overfor alle berørte aktører og skal, på vegne av staten, gjennomføre miljøfaglige kontroll- og tilsynsoppgaver. Fylkesmannen har også en generell samordningsrolle for statlig virksomhet i fylket, som også gjelder arbeidet med vannforvaltningsplanene.

Det er regjeringens mål at utslipp og bruk av helse- og miljøfarlige kjemikalier ikke skal føre til helseskade eller skader på naturens evne til produksjon og selvfornyelse. Fylkesmannen har en sentral rolle i dette arbeidet, blant annet gjennom tilsyn, sanksjoner og oppfølging av industrivirksomheter og avfallsanlegg. Fylkesmannens arbeid med opprydding i forurensede sediment og arbeidet med grunnforurensning og nedlagte avfallsdeponi utgjør en sentral oppgave.

Samfunnssikkerhet og beredskap

Det er viktig med et bredt forankret og systematisk samfunnssikkerhetsarbeid, der både forebygging og planlegging er sentrale elementer. Fylkesmannen har i dette arbeidet sentrale roller både på regionalt og lokalt nivå.

Fylkesmannen skal ha oversikt over risiko og sårbarhet i fylket, samt ha oversikt over og samordne myndighetenes krav og forventninger til kommunenes samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeid. I mange kriser, som involverer hele samfunnet og hvor en rekke aktører må spille sammen, vil Fylkesmannen ha en svært viktig rolle. Dette ble illustrert ved ekstremværet Dagmar som rammet Vestlandet i desember 2011.

For å sikre god håndtering ved hendelser i fred, krise og krig skal Fylkesmannen legge til rette for samordning av regionale og kommunale beredskapsplaner og bidra til at de ulike aktørene er kjent med planverket og hverandre. I den forbindelse skal Fylkesmannen arbeide for sivilt-militært samarbeid lokalt og regionalt og ta initiativ til samordnede planer og øvelser innen totalforsvaret.

Dersom en krisesituasjon skulle oppstå, skal Fylkesmannen kunne samordne krisehåndteringen regionalt om nødvendig. Det er viktig at Fylkesmannen er godt forberedt på denne oppgaven.

Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap planlegger og legger til rette for øvelser med fylkesmannsembetene. Øvelsene er et virkemiddel for å styrke embetenes evne til krisehåndtering og bidra til å styrke Fylkesmannens rolle som regional samordner. Øvelsene vil bidra til å rette oppmerksomhet på regionale og nasjonale utfordringer, og må sees i sammenheng med direktoratets nasjonale risikobilde.

I tråd med Meld. St. 29 (2011–2012) Samfunnssikkerhet vil regjeringen styrke arbeidet med å sikre kritisk infrastruktur og kritiske samfunnsfunksjoner. Fylkesmannen skal se hen til det nasjonale risikobildet i utarbeidelse av regionale ROS-analyser. Videre skal Fylkesmannen prioritere planlegging for kontinuitet i egne leveranser, herunder vurdere relevante tiltak som ledd i oppfølgingen av 22. juli kommisjonens rapport.

Etter innføring av kommunal beredskapsplikt 1. januar 2010, jf. lov 25. juni 2010 nr. 45 om kommunal beredskapsplikt, sivile beskyttelsestiltak og Sivilforsvaret (Sivilbeskyttelsesloven), er fylkesmennenes tilsyn med kommunene innen samfunnssikkerhet og beredskap lovhjemlet. Beredskapsplikten utdypes gjennom forskrift om kommunal beredskapsplikt og en veileder. Fylkesmannen skal påse at kommunene har gjennomført og helhetlige risiko- og sårbarhetsanalyser (ROS) og utarbeidet overordnede beredskapsplaner på bakgrunn av analysene. Fylkesmannen skal videre påse at analysene og planene er oppdaterte. I 2013 vil det være en viktig oppgave for fylkesmennene å føre tilsyn med og veilede kommunene.

Rapport 2011

Arbeidsdepartementet

Fylkesmannsembetene har i 2011 vært aktive og vist gjennomføringsvilje på sine sentrale oppgaver innenfor Arbeidsdepartementets områder. Det er nedlagt verdifullt arbeid knyttet til tilsyn, klagebehandling og veiledning. Enkelte embeter må likevel søke å bedre måloppnåelsen for saksbehandlingstid i klagesaker.

Fylkesmannen har i 2011:

gitt veiledning og informasjon til sosialtjenesten i kommunene og NAV-kontorene

gjennomført 98 tilsyn (systemrevisjoner) med de kommunale tjenestene i NAV-kontorene

behandlet 3712 klager etter lov om sosiale tjenester i arbeids- og velferdsforvaltningen

bidratt til videreutvikling av Kvalifiseringsprogrammet i kommunene

bistått Arbeids- og velferdsdirektoratet i forbindelse med utarbeidelse av rundskriv til lov om sosiale tjenester i arbeids- og velferdsforvaltningen

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet

Fylkesmannen har i 2011:

ført tilsyn med barnevernstjenesten i kommunene (Det er i dag store variasjoner mellom fylkesmannsembetene når det gjelder oppfyllelse av barnevernlovens krav til gjennomføring av tilsyn. Årsrapporten fra Statens helsetilsyn for 2011 viser blant annet at flere fylkesmannsembeter i for liten grad oppfyller lovkravene til individrettet tilsyn i barneverninstitusjonene)

fulgt opp enkeltkommuner som følge av fristoversittelser og utført kompetansehevende tiltak i det kommunale barnevernet etter behov

ført tilsyn med tiltak for enslige mindreårige asylsøkere

i ulik grad fulgt opp aktivitets- og rapporteringspliktene etter likestillings-, tilgjenglighets- og diskrimineringslovgivningen. Flere embeter har forbedret sin måloppnåelse sammenliknet med 2010

i ulik grad ført tilsyn med kommunenes oppfølging av pliktene til krisesentertilbud

i ulik grad integrert universell utforming som strategi i egen virksomhet og veiledet kommunene om universell utforming på alle relevante politikkområder. Enkelte embeter har utarbeidet meget gode planer og rapporter

behandlet søknader om separasjon og skilsmisse. Det ble innvilget 11 200 separasjoner og 10 200 skilsmisser

ført tilsyn med familievernkontor

informert om de økonomiske og juridiske rammevilkårene for opplæring i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere og introduksjonsordningen

behandlet 76 klager på kommunale vedtak etter lov om norskopplæring og introduksjonsordning for nyankomne innvandrere

gjennomført 26 statsborgerseremonier med i alt 2314 deltagere. 24,7 pst. av de som ble invitert til seremoni deltok. Dette er en økning med 2,9 pst. fra 2010

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

Fylkesmennene har i 2011:

forsterket innsatsen for å videreutvikle egen virksomhetsstyring, herunder risikostyring

jobbet videre med tiltak knyttet til intern organisasjons- og kompetanseutvikling

styrket arbeidet med erfaringsutveksling gjennom fylkesmannsmøter og andre fora

deltatt i departementets prosjekt for økt brukerretting av Fylkesmannens digitale tjenester

iverksatt ny felles IKT-strategi for samtlige embeter

arbeidet med implementering av ny IKT sikkerhetssoneløsning for alle embeter i samråd med Datatilsynet

tilrettelagt for en mer effektiv økonomirapportering gjennom innføring av standard kontoplan fra 1. januar 2012.

Helse- og omsorgsdepartementet

Fylkesmennene har i 2011:

bistått kommunene i implementeringen av Samhandlingsreformen

medvirket i arbeidet med Omsorgsplan 2015

medvirket til styrking av folkehelsearbeidet i fylker og kommuner gjennom bedre samordning mellom flere politikkområder, og bidratt med faglig rådgiving og veiledning på ulike nasjonale tematiske satsingsområder

drevet rådgivning og veiledning om alkoholloven til kommunene, og behandlet klagesaker etter samme lov

medvirket med oppgaver knyttet til Opptrappingsplanen for rusfeltet

medvirket i arbeidet med det psykiske helsefeltet gjennom veiledning til kommunene, og medvirket til god samhandling på individ- og systemnivå

medvirket i oppfølging av tiltak i Nasjonal strategi for habilitering og rehabilitering 2008–2011 overfor kommunene

behandlet 1325 klagesaker etter sosialtjenesteloven, mot 1070 i 2010

behandlet ca. 40 pst. flere førerkortsaker i 2011 i forhold til 2010. Det er en betydelig større økning enn tidligere år. Det er store forskjeller i antall saker mellom fylkene. I samarbeid med fylkesmennene vil Helsedirektoratet undersøke nærmere hva som ligger bak de påviste forskjellene

gjennomført 143 tilsyn som systemrevisjoner etter sosialtjenesteloven

gjennomført 374 systemrevisjoner med helsetjenestene

Justis- og beredskapsdepartementet

Fylkesmennene har i 2011:

16 av 18 har en oppdatert systematisk analyse over risiko og sårbarhet i fylket

bistått kommunene i deres arbeid med risiko- og sårbarhetsanalyser etter plan- og bygningsloven pgf. 4–3

bistått kommunene i deres arbeid med oppfølging av kommunal beredskapsplikt

behandlet nær 3000 reguleringsplaner, blant annet for å sikre at samfunnssikkerhet ivaretas i kommuneplanleggingen

fremmet innsigelse til nær 150 areal- og reguleringsplaner på bakgrunn av manglende ivaretakelse av samfunnssikkerhet i planene

behandlet om lag 300 klagesaker innenfor vergemålsområdet og ført tilsyn med de kommunale overformynderiene

behandlet om lag 25 000 søknader om fritt rettsråd og om lag 320 søknader om fri sakførsel etter rettshjelpsloven

Kommunal- og regionaldepartementet

Fylkesmennene har i 2011:

behandlet 4486 klagesaker etter plan- og bygningsloven, en liten økning fra 2010 da det ble behandlet 4314 klagesaker. Gjennomsnittlig saksbehandlingstid i 2011 var 3,7 måneder, det samme som i 2010

stimulert kommunene i omstillings- og fornyingsarbeidet. Fylkesmannen har i 2011 gitt om lag 148 mill. kroner i skjønnsmidler til 527 utviklingsprosjekter. Prosjektene har vært gjennomført i enkeltkommuner og interkommunale samarbeid, og noen har omfattet utvalgte sektorer, mens andre har omfattet hele kommunen. Over halvparten av prosjektene hadde kvalitets- og tjenesteutvikling som endelig mål for prosjektet

veiledet kommunene i økonomiforvaltning og regelverk. Fylkesmennene kontrollerte og godkjente 63 budsjett. De fleste tilfellene var kommuner i Register for betinget godkjenning og kontroll (ROBEK)

godkjent 133 av 142 kommunale garantier

veiledet kommunene om rapportering, frister og bruk av KOSTRA-data

Kunnskapsdepartementet

Fylkesmennene har i 2011:

medvirket i oppfølgingen av Strategi for kompetanseutvikling i barnehagesektoren (2007–2011) gjennom å forvalte statlige midler til lokale kompetansetiltak, og rettet innsatsen mot at aktørene i sektoren, både kommunale og ikke-kommunale, følger opp aktuelle satsinger for kvalitet i barnehagene. Det er utstrakt samarbeid med høyskoler og kompetansemiljøer i fylkene, hvor fylkesmannen er en viktig samarbeidspart

vært pådriver for igangsetting av ulike tiltak og etablering av samarbeidsfora med lokale og regionale aktører med fokus på rekruttering til førskolelærerutdanningen, i henhold til Strategi for rekruttering av førskolelærere til barnehagen (2007–2011)

informert og veiledet kommunen som barnehagemyndighet og kommunale og ikke-kommunale barnehageeiere i forståelsen av barnehageloven, forskriftene og rundskrivene, inkludert informasjon om likeverdig behandling ved tildeling av offentlige tilskudd til ikke-kommunale barnehager

gjennomført tilsyn etter barnehagelovens pgf. 9 med systemrevisjon som metode. Det er særskilt fokusert på kommunenes tilsyn med barnehagene, kommunene som godkjenningsmyndighet og kommunenes håndtering av regelverket om pedagogisk bemanning. Det er variasjoner mellom embetene i omfanget av tilsynet, men alle embetene har arbeidet målrettet med tilsyn. Avvik blir fulgt opp

utført faste oppgaver tilknyttet klagebehandling og tilskuddsforvaltning på barnehageområdet. Det ble behandlet 172 klager knyttet til barnehageloven. 143 av disse, altså 83 pst., var knyttet til forskrift om økonomisk likeverdig behandling av ikke-kommunale barnehager

ført tilsyn med at skoleeierne følger lover og tilhørende regelverk på grunnopplæringsområdet

gjennomført felles nasjonalt tilsyn på grunnopplæringsområdet. Det nasjonale tilsynet i 2011 kontrollerte arbeidet med elevenes psykososiale miljø. Det operative tilsynet ble gjennomført på skolene, mens påleggene ble rettet mot skoleeier. Det ble gjennomført tilsyn med ca. 16 skoler per embete

gjennomført tilsyn regionvis på prioriterte områder, nasjonale prøver, samiske elevers rettigheter etter opplæringsloven, lokalt læreplanarbeid og voksnes rett til grunnopplæring

gjennomført egeninitierte og hendelsesbaserte tilsyn på forskjellige tema

informert og veiledet skoleeiere og andre aktuelle målgrupper om lov, regelverk og om innhold, prinsipper og mål i den nasjonale utdanningspolitikken

medvirket i oppfølgingen av statlige kompetanseutviklingstiltak, blant annet Kompetanse for kvalitet – Strategi for videreutdanninga av lærere og fordelt midler til etter- og videreutdanning

utført faste oppgaver tilknyttet nasjonale prøver, eksamen, klagebehandling og tilskuddsforvaltning. Det ble behandlet 3723 klager knyttet til opplæringsloven og privatskoleloven, noe som er en nedgang på 78 saker fra 2010

Landbruks- og matdepartementet

Fylkesmennene har i 2011 fulgt opp ansvaret for oppfølging av nasjonal landbruks- og matpolitikk regionalt og lokalt. Embetene har blant annet ivaretatt utviklings- og forvaltningsoppgaver, bidratt til arbeidet med næringsutvikling og verdiskaping i landbrukets verdikjeder og bistått kommunene som kompetansesenter innenfor landbruksforvaltningen.

Fylkesmennene har i 2011:

gitt råd og veiledning på landbruks- og matområdet generelt, og særlig overfor kommunene gjennom kompetansetiltak og møtevirksomhet

gjennomført dialog med rådmenn og ordførere, slik at landbrukspolitikken blir satt på dagsordenen i kommunene

påsett at kommunene følger opp nasjonale mål og retningslinjer fastsatt av Stortinget og regjeringen ved behandling av saker etter jordloven og konsesjonsloven

gjennomført forvaltningskontroll i 79 kommuner og 386 kontroller knyttet til jordbruksforetak. Noen av foretakskontrollene er gjennomført ved at data fra ulike fagsystemer er sammenholdt. Fylkesmannsembetenes kontrollaktiviteter har vært på samme nivå som i 2010

fulgt opp de regionale strategiene for landbruksbasert næringsutvikling. Næringsorganisasjonene og de regionale partnerskapene har deltatt i arbeidet

stimulert til samarbeid, innovasjon og verdiskaping gjennom de fire programmene for matproduksjon, reiseliv, trebasert innovasjon og bioenergi

fulgt opp regjeringens satsing på bærekraftig skogbruk og økt bruk av bioenergi ved å utarbeide regionale strategier for økt avvirkning og økt verdiskaping i samarbeid med næringen, kommunene og de regionale partnerskapene, og bidratt i kommunenes arbeid med klima- og energiplaner

iverksatt regjeringens satsning på økologisk landbruk gjennom revidering av fylkesvise handlingsplaner og videreføring av foregangsfylker innenfor ulike produksjoner

fulgt opp regionale miljøprogram i jordbruket

utarbeidet og gjennomført tiltak for å redusere forurensningen i landbruket

medvirket til økt samordning av landbruks- og miljøpolitiske virkemidler i områder med beiting og rovvilt, blant annet ved oppfølging av rovviltnemndene

samarbeidet med fylkeskommuner, kommuner og annen statlig forvaltning om utviklingsprosjekter, regionale planstrategier, fylkesplaner, kommuneplaner og andre strategiske næringsplaner

arbeidet for å hindre gjengroing av kulturlandskap og nedbygging av dyrket jord gjennom dialog med kommunene og deltakelse i planprosesser

fulgt opp vektleggingen av jordvernhensyn i plan- og bygningsloven overfor fylkeskommunen og kommunene

samarbeidet med fylkeskommunene om deres rolle og oppgaver som regional utviklingsaktør på landbruks- og matområdet

bidratt i fellesprosjektet for å styrke kommunene som førstelinje innen næringsutvikling

innvilget bygdeutviklingsmidler til 647 utrednings- og tilretteleggingstiltak, som næringsutviklings- og mobiliseringsprosjekter på matområdet, reiseliv og opplevelsesproduksjon, Inn på tunet, kunnskapsbasert næringsutvikling, økologisk landbruk, skogbruk, bioenergi, praktikantordningen mv.

Miljøverndepartementet

Fylkesmannen har i all hovedsak forvaltet og iverksatt nasjonal politikk innenfor områdene: naturmangfold, forurensning, klima, naturressurser og plan på en god måte. Fylkesmannen har også bidratt godt til samordning på tvers av sektorer.

Fylkesmennene har i 2011:

arbeidet med gjennomføring av verneplaner i tilknytning til utvidet skogvern og hatt en viktig rolle i forvaltning av verneområder, herunder utarbeidelse av forvaltningsplaner og oppfølging av ny forvaltningsordning for verneområder

bidratt i arbeidet med opplæring og veiledning av kommunene knyttet til naturmangfoldloven

bidratt i arbeidet med å gjennomføre statlig rovviltpolitikk og -forvaltning, blant annet gjennom å sikre bestander av bjørn, jerv, ulv, gaupe og kongeørn i tråd med etablerte bestandsmål i regionen, og ved å bidra til å minimere skader av rovvilt på husdyr og tamrein. Arbeidet er utført i tråd med føringer fra rovviltnemnda i den enkelte region og i tråd med føringer fra rovviltforliket fra 2011

bidratt i arbeidet med å utrydde lakseparasitten Gyrodactylus salaris med tilhørende bevarings- og reetableringstiltak i aktuelle fylker

utarbeidet faggrunnlag for og bidratt til å gjennomføre handlingsplaner for truede arter og utvalgte naturtyper, og bidratt i arbeidet med å bekjempe skadelige fremmede organismer

hatt en viktig rolle i å tilrettelegge kunnskapsgrunnlag for naturmangfold, blant annet ved å bidra i arbeidet med kartlegging av naturmangfold i kommunene. Fylkesmannen har fordelt tilskudd og gitt faglig veiledning med fokus på kvalitetssikring og nasjonale standarder. Fylkesmannen har oppdatert og kvalitetssikret databaser som Naturbase, Rovbase, INON, Vanninfo og Hjorteviltregisteret

formidlet nasjonal miljøpolitikk til sektormyndigheter og kommuner, og bidratt til samordning av statlige interesser i behandling av kommunale og fylkeskommunale planer

i tråd med regjeringens politikk ført en streng praksis ved behandling av plansaker i strandsonen og fjellområder

hatt fokus på universell utforming i tilknytning til planlegging, og veiledet kommunene om dette i arbeidet med kommuneplaner og reguleringsplaner

ivaretatt rollen som forurensningsmyndighet, både mot næringsliv og kommunale virksomheter

under vannforskriften koordinert det miljøfaglige arbeidet med karakterisering og vurdering av påvirkninger, tilstand og risiko, samt deltatt i det tverrsektorielle arbeidet i vannregion- og vannområdeutvalgene

fortsatt arbeidet med å gjennomføre tiltaksplaner for forurensede sedimenter i de prioriterte fjordområdene og gjennomføre opprydding ved hundre utvalgte skipsverftlokaliteter

hentet inn og kvalitetssikret miljødata, og formidlet miljøtilstand og utvikling på blant annet nettstedet miljøstatus.no i eget fylke og nettstedet norskeutslipp.no

styrket arbeidet med klimaspørsmål i eget fylke og formidlet statlige forventninger til kommunene, formidlet klimainformasjon på eget nettsted og samordnet de regionale aktørenes arbeid på området

gjennomført nasjonale og regionale tilsynsaksjoner for blant annet biloppsamlingsplasser, asfaltverk, næringsmiddelindustri og avfall i havner og risikobasert tilsyn hos andre virksomheter

Kap. 1510 Fylkesmannsembetene

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

1 385 628

1 348 790

1 426 594

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

188 368

164 547

169 977

Sum kap. 1510

1 573 996

1 513 337

1 596 571

Innledning

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har som administrativt overordnet departement et særlig ansvar for å bidra til at fylkesmennene sørger for en samordnet og helhetlig ressursutnyttelse og god virksomhetsstyring. Departementet vil i 2013 følge opp embetenes integrering av risikostyring i virksomhetsstyringen.

Departementet vil også i 2013 prioritere helhetlig og strategisk ledelse i embetene der rolleforståelse, læring og erfaringsutveksling mellom embetene inngår. Dokumentet Fylkesmannsrollen – utvikling og utfordring utgitt av Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2012 legger viktige premisser for embetenes arbeid i 2013 med videreutvikling av fylkesmannsinstitusjonen som organisasjonsform.

På oppdrag fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har Direktoratet for forvaltning og IKT foretatt en kartlegging av erfaringer med styringen av Fylkesmannen, jf. rapport 2012:9. Rapporten følges opp, blant annet ved å legge til rette for økt erfaringsutveksling mellom styringsetatene om styring av Fylkesmannen og om potensialet for eventuelle forbedringer og harmoniseringer i styringsregimene. Rapport om styring av Fylkesmannen vil inngå som naturlig bakteppe i departementets arbeid med direktoratenes rolle i den statlige styringen av kommunesektoren. Embetene og departementet ferdigstiller arbeidet med å tilrettelegge for fremtidens digitale forvaltning i fylkesmannsembetene. Ny teknisk plattform for internettsidene «fylkesmannen.no» skal bidra til mer effektive og brukerrettede publikumstjenester. Det skal arbeides videre med utvikling og vedlikehold av felles løsninger for sikkerhetsinfrastruktur slik at IKT-sikkerheten for samtlige embeter forbedres ytterligere.

Fylkesmannen i Nordland har over flere år opparbeidet seg erfaringer knyttet til embetets veiledningsrolle overfor kommuner med samiske brukere. I 2013 videreføres arbeidet hvor målet blant annet er å få mer kunnskap om arbeidet med samiske saker i kommuner med samisk befolkning. Pilotprosjektet skal i første omgang avgrenses til barn og unges oppvekstvilkår, samisk språk, helse- og sosialtilbud, reindrift og arealpolitikk.

Departementet samarbeider med de øvrige oppdragsdepartementene med å sikre at det er samsvar mellom de oppgaver og ressurser som legges til fylkesmannsembetene. I tråd med retningslinjene for finansiering av Fylkesmannen har Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet initiert en ekstern evaluering av finansieringsordningen. Det tas sikte på at evalueringen skal ferdigstilles sommeren 2013.

Et element i finansieringsordningen for Fylkesmannen er å sørge for at faste oppgaver embetene utfører for sine oppdragsgiverdepartementer, finansieres over kap. 1510. Forslagene nedenfor til rammeoverføringer mellom kap. 1510 og fagdepartementenes kapitler er ledd i oppfølgingen av prinsippet om at Fylkesmannens faste oppgaver finansieres over kap. 1510.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke ordinære lønns- og driftsutgifter for fylkesmannsembetene.

Fylkesmannen i Hordaland har i en årrekke utført nasjonale oppgaver på opplæringsområdet i kriminalomsorgen. Arbeidet er å følge opp mål og tiltak skissert i St.meld. nr. 27 (2004–2005) Om opplæring innenfor kriminalomsorgen, stimulere til samarbeid mellom relevante aktører og å forvalte tilskuddsordningen på området. Fylkesmannen i Hordaland skal videreføre arbeidet på området. I 2012 ble det overført 1,488 mill. kroner fra Kunnskapsdepartementets budsjett til kap. 1510 post 01. Det foreslås å overføre ytterligere 500 000 kroner i 2013.

Forvaltningen av meldeordningen etter spesialisthelsetjenestelovens pgf. 3–3 ble flyttet fra Fylkesmannen til Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten fra 1. juli 2012. Det ble overført 2,3 mill. kroner fra kap. 1510 Fylkesmannsembetene til kap. 725 Nasjonalt kunnskapssenter i statsbudsjettet for 2012. Ytterligere 2,3 mill. kroner foreslås overført i 2013 på grunn av helårsvirkning.

Helse- og omsorgsdepartementet har gjort en gjennomgang av oppgaver hos Fylkesmannen som i dag er finansiert over ulike kapitler på Helse- og omsorgsdepartementets budsjett. Gjennomgangen viste at flere av disse oppgavene var å anse som faste. Det foreslås derfor at bevilgningene på til sammen 44,24 mill. kroner blir overført fra kapitlene 718, 761, 762 og 763 til kap. 1510 Fylkesmannsembetene.

Det foreslås å overføre 16,11 mill. kroner fra kap. 761 Omsorgstjeneste til kap. 1510 Fylkesmannsembetene. Bevilgningen skal finansiere Fylkesmannens arbeid på området rettssikkerhet ved bruk av tvang og makt overfor enkelte personer med psykisk utviklingshemning jf. helse- og omsorgstjenesteloven kapittel 9 (tidl. sosialtjenesteloven kap 4A).

Det foreslås å overføre 7,44 mill. kroner fra kap. 761 Omsorgstjeneste til kap. 1510 Fylkesmannsembetene. Midlene skal finansiere Fylkesmannens oppgaver på området rettssikkerhet ved ytelse av helsehjelp med hjemmel i pasient- og brukerrettighetsloven kapittel 4A, helsehjelp til personer uten samtykkekompetanse som motsetter seg hjelpen.

Det foreslås å overføre 4,34 mill. kroner fra kap. 718 Rusmiddelforebygging til kap. 1510 Fylkesmannsembetene. Midlene skal finansiere Fylkesmannens klagesaksbehandling knyttet til skjenkebevillingssaker, behandling av statlige salgs- og skjenkebevillinger og rådgivning til kommunene om forvaltning av alkoholloven.

Det foreslås å overføre 15,11 mill. kroner fra kap. 763 Rustiltak til kap. 1510 Fylkesmannsembetene. Bevilgningen skal finansiere rusrådgivere hos Fylkesmannen.

Det foreslås å oveføre 1,24 mill. kroner fra kap. 762 Primærhelse til kap. 1510 Fylkesmannsembetene. Bevilgningen skal finansiere Fylkesmannen i Rogalands arbeid med å bistå Helsedirektoratet i fortolkning, forvaltning og regelverksutvikling når det gjelder lover og forskrifter knyttet til helse på petroleumsfeltet.

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

I løpet av budsjettåret pålegges Fylkesmannen å gjennomføre oppgaver av departementer og direktorater/tilsyn som det ikke er avsatt ressurser til innenfor post 01. Oppdragene skal som hovedregel ha varighet på under 4 år. Oppdragene dreier seg dels om handlingsplaner og dels om prosjekter, eller midlertidig styrking av et fagområde gjennom overføring av midler fra bevilgningen til det ansvarlige departementet. Tilleggsfinansieringen blir ført på kap. 4510 Fylkesmannsembetene, post 01 Inntekter ved oppdrag.

Kap. 4510 Fylkesmannsembetene

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Inntekter ved oppdrag

197 378

164 504

169 933

02

Ymse inntekter

13 604

15

Refusjon arbeidsmarkedstiltak

743

16

Refusjon foreldrepenger

17 189

17

Refusjon lærlinger

682

18

Refusjon sykepenger

27 755

Sum kap. 4510

257 351

164 504

169 933

Post 01 Inntekter ved oppdrag

Det vises til omtale under kap. 1510, post 21.

Programkategori 01.20 Fellestjenester i regjeringskvartalet m.m.

Utgifter under programkategori 01.20 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1520

Departementenes servicesenter

622 382

624 442

792 369

26,9

Sum kategori 01.20

622 382

624 442

792 369

26,9

Inntekter under programkategori 01.20 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4520

Departementenes servicesenter

148 517

93 453

94 766

1,4

Sum kategori 01.20

148 517

93 453

94 766

1,4

Innledning

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har ansvaret for fellestjenestene i departementsfellesskapet. Felles administrative støttefunksjoner har stordriftsfordeler, blant annet ved bruk av standardiserte løsninger. Dette bidrar til kostnadseffektive tjenester for departementene og avlaster departementene slik at de kan konsentrere seg om primæroppgavene. I tillegg understøtter fellestjenestene samhandlingen på tvers av departementsområdene.

Departementenes servicesenter er leverandør av tjenestene og sikkerheten forbundet med tjenestene.

Utfordringer og utviklingstrekk

Flere av bygningene i regjeringskvartalet ble sterkt skadet i angrepet 22. juli 2011. Som følge av skadene i regjeringskvartalet har flere av departementene flyttet til nye midlertidige lokaler. Dette gir endrede premisser for driften av fellestjenester og for sikkerhetsarbeidet. Det er behov for mer moderne sikkerhetssystemer og økt bemanning innen vakthold og sikringstjenester. Lov om vaktvirksomhet er endret med strengere krav til tjenestene.

Det er gjennomført en rekke tekniske tiltak for å bedre IKT-sikkerheten og et styringssystem for informasjonssikkerhet skal settes i verk i løpet av 2012. Utfordringen er å videreføre og videreutvikle sikre IKT-løsninger i takt med behovene. IKT-løsningene må både tilfredsstille kravene til sikkerhet og funksjonalitet.

Offentligheten skal ha tilgang til oppdatert informasjon. Departementenes hjemmeside regjeringen.no skal være hovedkanalen for nettbasert kommunikasjon mellom regjeringen, departementene og Statsministerens kontor og befolkningen.

Mål og strategier

Hovedmålene er:

kostnadseffektive fellestjenester med god kvalitet og sikkerhet

godt vakthold og sikring for departementene og ansatte i Departementenes servicesenter

god IKT-sikkerhet i departementsfellesskapet

IKT-løsninger i departementene og Statsministerens kontor som understøtter effektiv samhandling

oppdatert informasjon fra regjeringen til befolkningen på nettstedet regjeringen.no

miljøvennlig drift av departementene og Statsministerens kontor

Strategiene for å oppnå målene er:

stordrift og standardiserte løsninger

prosjektering av ny sikker IKT-løsning for departementene og Statsministerens kontor

utnytte ny teknologi i utvikling av tjenester

legge til rette for effektiv oppgaveløsning og samhandling mellom departementene

god kommunikasjon mellom Departementenes servicesenter og departementene og Statsministerens kontor

Kap. 1520 Departementenes servicesenter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

509 423

469 119

579 406

22

Fellesutgifter i regjeringskvartalet

80 646

83 467

124 993

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

32 313

71 856

87 970

Sum kap. 1520

622 382

624 442

792 369

Innledning

Departementenes servicesenter er et ordinært forvaltningsorgan som leverer fellestjenester til Statsministerens kontor og departementene. Det overordnede målet for Departementenes servicesenter er å levere tjenester etter departementenes behov, til avtalt kvalitet og iht sikkerhetsmessige krav. I tillegg skal virksomheten tilby verktøy for effektive arbeidsrutiner og samhandling for departementene. Driften skal være kostnadseffektiv og bygge på god miljøstyring. Fellestjenestene som Departementenes servicesenter leverer, omfatter tilrettelegging av informasjon og kommunikasjon, digitale tjenester, sikkerhet og servicetjenester.

Departementenes servicesenter er i hovedsak bevilgningsfinansiert med noe innslag av brukerbetaling for tilleggstjenester. Tilleggstjenester gir departementene mulighet for individuelle løsninger.

Mål og prioriteringer 2013

Det er et mål å styrke Departementenes servicesenter som sikkerhets- og tjenesteleverandør. Vakttjenester og utvikling og drift av andre fellestjenester er av grunnleggende betydning for sikkerheten. Departementenes servicesenter skal bidra til effektivisering i departementsfellesskapet ved å samordne og standardisere fellestjenester. Det er avgjørende at Departementenes servicesenter utvikler og finner den riktige balansen mellom sikkerhet og effektivitet.

Mål for Departementenes servicesenter i 2013:

levere vakt- og sikringstjenester som samsvarer med departementenes behov

levere IKT-løsninger som sikrer god funksjonalitet, tilfredsstillende sikkerhet og kostnadseffektiv drift

levere sikre og effektive fellestjenester med god kundetilfredshet

tilby fellestjenester som gir synergier og stordriftsfordeler i departementsfellesskapet

effektivisere administrative funksjoner for departementene gjennom utvikling av tjenestetilbudet

videreutvikle kanaler for informasjon og kommunikasjon mellom regjeringen, departementene og innbyggerne

tilrettelegge for miljøvennlig drift av departementene og Statsministerens kontor

Budsjett 2013

Tjenestene til Departementenes servicesenter er delt inn i standardytelser og tilleggsytelser. Utgifter til tilleggsytelser dekkes av brukerne.

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen dekker utgifter til lønn og drift av virksomheten. Bevilgningen dekker også utgifter virksomheten har til drift av tjenestene med unntak av drift- og utviklingskostnader til nettstedet regjeringen.no.

Det foreslås en styrking på posten med 20 mill. kroner til planlegging og prosjektering av ny IKT løsning for departementene og Statsministerens kontor.

Videre foreslås en styrking på posten med 72,7 mill. kroner. Bevilgningen skal i hovedsak dekke økte driftsutgifter som følge av flere departementsbygg og et generelt høyere sikkerhetsnivå for departementene, med varig virkning.

Post 22 Fellesutgifter i regjeringskvartalet

Bevilgningen dekker fellesutgifter for regjeringskvartalet, og omfatter husleie for fellesareal og statsforvaltningens avtale med Kopinor. Posten dekker også drifts- og utviklingskostnader for nettstedet regjeringen.no.

Det foreslås en styrking på posten med om lag 38,8 mill. kroner for å dekke utgifter til husleie for fellesarealer i R6.

Post 45 Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

Det foreslås en styrking på posten med 8,5 mill. kroner til sikringstiltak som følge av angrepet 22. juli 2011. Videre foreslås det at posten styrkes med 4,3 mill. kroner til ny vaktsentral i regjeringskvartalet, 3,3 mill. kroner til anskaffelser av teknisk utstyr som ble ødelagt 22. juli 2011 og 1,2 mill. kroner i garantibeløp for sikringsprosjektet som ble avsluttet i 2011.

I tillegg foreslås det å redusere bevilgningen på posten med 3,1 mill. kroner som følge av at prosjektet som opprinnelig var planlagt med utskifting av dørlåser i flere av departementsbygningene ikke blir iverksatt siden bygningene ble skadet i angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011.

Rapport 2011

Konsekvenser av angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011

Angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011 hadde store konsekvenser for Departementenes servicesenters drift og tjenesteproduksjon. De fleste grunnleggende tjenester måtte raskt reetableres og leveres til departementene som nå var geografisk spredd i ulike midlertidige bygninger. Infrastrukturen var ødelagt etter de fysiske skadene og måtte reetableres. Departementenes servicesenter måtte i tillegg flytte store deler av virksomheten til nye lokaler. Departementenes servicesenters operative evne har vært god og virksomheten har klart å håndtere de akutte utfordringene slik at departementene har kunnet opprettholde driften.

Departementenes servicesenter fikk tilleggsbevilgninger i 2011 som følge av angrepet 22. juli, jf. Prop. 154 S (2010–2011) Tilleggsbevilgninger i statsbudsjettet 2011 i forbindelse med angrepene mot regjeringskvartalet og på Utøya. Bevilgningen skulle i hovedsak dekke utgifter til vakt og sikkerhet i departementsbygningene, drift i nye kontorlokaler og innkjøp av nytt utstyr for å kunne tilby fellestjenester og opprettholde ordinær drift og tjenesteproduksjon. Hverken Departementenes servicesenter eller departementene hadde tilstrekkelig oversikt over omfanget av angrepet da behovene for ekstrabevilgningene ble fremmet. Etter hvert som kunnskapen økte, ble flere tiltak definert om og fremdriftsplaner endret.

Vakthold og sikring av departementsfellesskapet

Departementenes servicesenter iverksatte flere tiltak umiddelbart etter angrepet 22. juli. Ressurser ble omfordelt internt for å dekke behovene for vektere i departementenes ulike lokaler. Det ble raskt satt opp midlertidige fysiske sperringer ved flere departementsbygg. Igangsettelse av anskaffelsesprosesser for innkjøp av teknisk utstyr og ansettelsesprosesser for å oppbemanne vaktstyrken, var blant de viktigste langsiktige tiltakene. Departementenes servicesenter deltok i rådgivningsgruppen for sikkerhet sammen med representanter fra Nasjonal sikkerhetsmyndighet, PST, Oslo politidistrikt, Forsvarsbygg og Statsbygg. Sikkerhetstiltakene til Departementenes servicesenter ble definert og planlagt parallelt med at gruppen leverte sine anbefalinger.

IKT-sikkerhet

Riksrevisjonen påpekte i Dokument 1 (2010–2011) alvorlige svakheter ved IKT-sikkerheten. Rapporten til Nasjonale sikkerhetsmyndigheter (NSM), desember 2010, understøttet Riksrevisjonens funn. Departementenes servicesenter iverksatte i 2010 en rekke tiltak for å styrke sikkerheten. Sentralt i arbeidet var etablering av et prosjekt for å løse de tekniske sikkerhetsproblemene og etablering av et styringssystem for informasjonssikkerhet. De fleste av sikkerhetsproblemene er nå løst. Gjenstående tiltak skal gjennomføres i løpet av 2012. Arbeidet med tiltakene har gitt et betydelig bedre nivå for teknisk sikkerhet.

Felles system for lønn- og personalsystem for departementene.

Departementenes servicesenter har i 2011 satt i drift et nytt lønns- og personalsystem. Systemet følger en såkalt konsernmodell med stordriftsfordeler for departementsfellesskapet. Departementenes servicesenter tok systemet i bruk 1. januar 2011 og har nå ansvaret både for regelverkskontroll av reiseregninger og sluttbrukerstøtte til alle ansatte. Dette er tjenester som tidligere lå i hvert departement. Innføringen av systemet skjer trinnvis og avsluttes høsten 2013. Innføringen ble ett år forsinket som følge av angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011.

Dokumentforvaltningssystemet Depsak II

Depsak II skal legge til rette for mer elektronisk saksbehandling mellom departementene. Innføringen var planlagt fullført 1. april 2012, men ble forsinket på grunn av angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011. Depsak II vil etter planen bli satt i drift i de siste departementene i løpet av høsten 2012, og prosjektet avsluttes første halvår 2013.

Nye elektroniske løsninger for samhandling i og mellom departementene.

Angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011 fikk konsekvenser for løsningene for elektronisk samhandling. Departementenes servicesenter implementerte en ny løsning for fjernaksess som ivaretok økte krav til både sikkerhet og kapasitet. Løsning for eMøter (Lync) skulle opprinnelig implementeres fra august 2011, men ble utsatt. Departementenes servicesenter leverte en begrenset utgave i slutten av 2011, og vil tilby en fullverdig tjeneste i løpet av 2012. I løpet av første halvår i 2011 ledet Departementenes servicesenter et prosjekt med departementene om Sharepoint som verktøy for nye arbeidsformer. Som resultat av prosjektet ble SharePoint gjort tilgjengelig på felles IKT-plattform med anbefalinger både om bruk av verktøyet og samspillet med andre verktøy på plattformen, for eksempel Depsak II og Lync. Det var planlagt reinvesteringer i felles IKT-plattform som måtte utsettes på grunn av angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011. Tjenesten elektronisk skrivebord har i all hovedsak vært tilgjengelig for departementene etter 22. juli 2011.

Videreutvikling av departementenes hjemmeside (regjeringen.no)

Nettstedet regjeringen.no skal være den viktigste elektroniske kanalen for informasjon og kommunikasjon mellom regjeringen, departementene og innbyggerne. Ny strategi og organisering av brukermedvirkningen fra departementene/Statsministerens kontor ble iverksatt i 2011. Portalen og departementale forsider er endret og en ny versjon av publiseringsløsningen er implementert. Departementenes servicesenter har tatt i bruk en ny og mer fleksibel plattform som innholdsmessig og visuelt er koblet til den opprinnelige plattformen. Den nye plattformen blir hyppig brukt, blant annet til blogging, og gir viktige erfaringer for utvikling av regjeringen.no som digital møteplass.

Miljø

Departementenes servicesenter tilrettelegger for miljøvennlig drift og tilbyr miljøvennlige tjenester til regjeringsfellesskapet. Tjenestene omfatter videokonferanse, inngåelse av rammeavtaler, og IKT-systemer for elektronisk saksbehandling og publisering, og gode rutiner for avhending av avfall. Som del av prosjektet Grønne departementer, var Departementenes servicesenter og departementsfellesskapet i 2011 i gang med å sertifisere seg gjennom EMAS miljøledelsessystem (Environmental Management and Audit Scheme).

Statens servicesenter i Engerdal

Statens servicesenter i Engerdal har fått flere kunder. Større kundegrunnlag gjør at antall ansatte må økes og kontorlokalene må utvides. Med denne økningen vil senteret fra 2013 være selvfinansiert. Kvaliteten og påliteligheten for tjenesten er høy.

Kap. 4520 Departementenes servicesenter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

02

Ymse inntekter

19 583

21 231

21 932

03

Brukerbetaling for tilleggstjenester fra departementene

116 596

70 507

72 834

07

Parkeringsinntekter

1 075

1 715

15

Refusjon arbeidsmarkedstiltak

138

16

Refusjon foreldrepenger

3 422

18

Refusjon sykepenger

7 703

Sum kap. 4520

148 517

93 453

94 766

Post 02 Ymse inntekter

På posten føres blant annet betaling for standard- og tilleggsytelser til Regjeringsadvokaten og driftsinntekter for Statens servicesenter i Engerdal.

Post 03 Brukerbetaling for tilleggstjenester fra departementene

På posten føres brukerbetaling for tilleggsytelser til Statsministerens kontor og departementene. Tilleggstjenestene gir departementene mulighet for tilpassede løsninger.

Post 07 Parkeringsinntekter

På posten føres inntekter fra avgift på parkeringsplasser i Regjeringskvartalet.

Angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011 medførte at det ikke er parkeringsplasser til leie i garasjeanlegget og inntektene har opphørt.

Programkategori 01.30 Partistøtte

Kap. 1530 Tilskudd til de politiske partier

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

1 277

2 918

2 985

70

Tilskudd til de politiske partiers sentrale organisasjoner

234 186

237 573

245 413

71

Tilskudd til de politiske partiers kommunale organisasjoner

26 448

31 129

32 156

73

Tilskudd til de politiske partiers fylkesorganisasjoner

69 886

67 992

70 236

75

Tilskudd til de politiske partiers fylkesungdomsorganisasjoner

18 478

19 327

19 965

76

Tilskudd til de politiske partiers sentrale ungdomsorganisasjoner

7 031

7 221

7 459

Sum kap. 1530

357 306

366 160

378 214

Allmenn omtale

De administrative oppgavene i tilknytning til partiloven forvaltes av Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og fylkesmannsembetene. Statistisk sentralbyrå skal hente inn, behandle og offentliggjøre informasjon om partienes inntekter.

Oppfølging av Europarådets evaluering av partifinansiering i Norge

Partifinansieringen i Norge ble evaluert av Europarådet v/GRECO (Group of States against Corruption) i november 2008, jf. Prop. 1 S (2009–2010) Fornyings- og administrasjonsdepartementet. GRECO har gitt Norge frist til utgangen av oktober 2012 med å gjennomføre de forslagene som krever endringer i partiloven. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har lagt fram en lovproposisjon om saken.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Posten dekker blant annet utgifter til drift av Partilovnemnda, den elektroniske søknadsordningen (Fylkesmannen i Sogn og Fjordane), Statistisk sentralbyrå (innrapporteringssystem) og Partiregisteret (Brønnøysund). Økningen på posten skyldes at kostnadene til informasjonsinnhenting, behandling og offentliggjøring av partienes inntekter dekkes under kap. 1530.

Post 70 Tilskudd til de politiske partiers sentrale organisasjoner

Bevilgningen ytes til registrerte politiske partier på nasjonalt nivå og fordeles som Stemmestøtte (9/10) og Grunnstøtte (1/ 10).

Stemmestøtte

Stemmestøtte fordeles som en fast sats per stemme beregnet på grunnlag av den årlige bevilgningen og resultatet fra sist foregående stortingsvalg.

Grunnstøtte

Grunnstøtte utbetales til partiets hovedorganisasjon dersom partiet fikk minst 2,5 pst. oppslutning på landsbasis eller vant minst ett mandat ved siste stortingsvalg. Grunnstøtten fordeles likt mellom disse partiene.

Post 71 Tilskudd til de politiske partiers kommunale organisasjoner

Bevilgningen er øremerket partilag under registrerte politiske partier og fordeles som Stemmestøtte (9/10) og Grunnstøtte (1/10). Det er et krav om at kommunepartiet må ha en organisasjon i den respektive kommunen for å få støtte. Fylkesmannen utbetaler tilskuddet på grunnlag av søknad for hver kommunestyrevalgperiode.

Stemmestøtte

Stemmestøtte utbetales fra første stemme uten sperregrense. Satsen beregnes på grunnlag av den årlige bevilgningen og resultatet fra sist foregående kommunestyrevalg.

Grunnstøtte

Grunnstøtte bevilges til partienes kommuneorganisasjoner dersom partiet fikk minst 4,0 pst. oppslutning i kommunen eller vant minst ett mandat ved siste kommunestyrevalg. Grunnstøtten fordeles likt mellom disse partiene.

Post 73 Tilskudd til de politiske partiers fylkesorganisasjoner

Bevilgningen er øremerket fylkeslag under registrerte politiske parti og fordeles som Stemmestøtte (9/10) og Grunnstøtte (1/10). Det er et krav om at fylkeslaget må ha en organisasjon i det respektive fylket for å få støtte. Fylkesmannen utbetaler tilskuddet på grunnlag av søknad for hver fylkestingsvalgperiode.

Stemmestøtte

Stemmestøtte utbetales fra første stemme uten sperregrense. Satsen beregnes på grunnlag av den årlige bevilgningen og resultatet fra sist foregående fylkestingsvalg.

Grunnstøtte

Grunnstøtte bevilges til partienes fylkesorganisasjoner dersom partiet fikk minst 4,0 pst. oppslutning i fylket eller vant minst ett mandat ved siste fylkestingsvalg. Grunnstøtten fordeles likt mellom disse partiene.

Post 75 Tilskudd til de politiske partiers fylkesungdomsorganisasjoner

Bevilgningen fordeles i samsvar med morpartiets del av det totale antallet stemmer som gikk til partier med fylkesungdomsorganisasjon. Fylkesmannen utbetaler tilskuddet på grunnlag av søknad for hver fylkestingsvalgperiode.

Post 76 Tilskudd til de politiske partiers sentrale ungdomsorganisasjoner

Bevilgningen fordeles i samsvar med morpartiets del av det totale antallet stemmer som gikk til partier med sentral ungdomsorganisasjon. Departementet utbetaler tilskuddet på grunnlag av søknad for hver stortingsvalgperiode.

Rapport 2011

Partilovnemnda har for 2010 videreført en streng håndheving av partienes plikt til å innrapportere inntektsregnskaper etter kap. 4 i partiloven. Nemnda har i omlag 110 tilfeller holdt tilbake statlig partistøtte for ett år der rapporteringen ikke har vært i samsvar med loven.

Programkategori 01.33 Samiske formål

Utgifter under programkategori 01.33 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1533

Sametinget

229 241

236 185

261 995

10,9

1534

Tilskudd til samiske formål

18 719

19 302

16 549

-14,3

1535

Gáldu – Kompetansesenteret for urfolks rettigheter

6 319

3 214

3 319

3,3

1536

Internasjonalt reindriftssenter

6 756

3 613

4 378

21,2

Sum kategori 01.33

261 035

262 314

286 241

9,1

Inntekter under programkategori 01.33 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4533

Sametinget

3 586

2 535

2 535

0,0

4535

Gáldu – Kompetansesenteret for urfolks rettigheter

3 204

4536

Internasjonalt reindriftssenter

2 662

Sum kategori 01.33

9 452

2 535

2 535

0,0

Innledning

Regjeringens mål er å legge til rette for at samene kan sikre og utvikle sitt språk, sin kultur og sitt samfunnsliv. Staten Norge er opprinnelig etablert på territoriet til to folk, samer og nordmenn, og begge folk har den samme retten til å kunne utvikle sin kultur og sitt språk.

Grunnloven pgf. 110a og sameloven er de nasjonale rettsgrunnlagene for samepolitikken. Det politiske grunnlaget for samepolitikken framgår av St.meld. nr. 28 (2007–2008) Samepolitikken. Det følger av ILO-konvensjon nr. 169 Om urfolk og stammefolk i selvstendige stater at regjeringen har en plikt til å konsultere samene i saker som kan få direkte betydning for dem. Det er statens ansvar å sikre at samiske hensyn blir ivaretatt, og Sametinget må ha reell innflytelse på områder som er viktige for det samiske samfunnet.

Sameloven fastsetter at Sametinget skal arbeide for vern og videreutvikling av samiske språk i Norge. Staten har også, gjennom Grunnloven pgf. 110a, et overordnet ansvar for å verne og styrke de samiske språkene. Samtidig legger staten til grunn at kommuner og fylkeskommuner på eget initiativ også følger opp de aktuelle nasjonale rettsreglene og de internasjonale menneskerettighetsforpliktelsene som Norge har overfor samene som urfolk. Alle offentlige virksomheter har blant annet et ansvar for å ta hensyn til samiske språkbrukere innenfor sitt arbeidsområde.

Utfordringer og utviklingstrekk

Rettighetsutvikling, institusjonsbygging og formalisering av dialogen mellom myndighetene og samene har lenge stått sentralt i samepolitikken. Det er etablert lover, regelverk og ordninger for å styrke samisk språk, kultur og nærings- og samfunnsliv. Samepolitikken vil bygges videre på de institusjonelle og rettslige rammene som er lagt. I den videre politikkutformingen vil det likevel bli rettet mer oppmerksomhet mot «hverdagspolitikken», altså hvordan samepolitiske målsettinger og etablerte rettigheter kommer til praktisk uttrykk i velferdsstaten. Det er fortsatt en utfordring å få til et likeverdig tjenestetilbud til samiske brukere innenfor flere ordninger.

Samisk identitet og diskriminering

Forskning viser at mange samer har opplevd mobbing og diskriminering, og at det for noen har ført til negative helseeffekter. Det har også vært et negativt debattklima omkring samiske saker i Nord-Norge i 2011. Et eksempel på dette er debatten som pågikk om innlemming av Tromsø i forvaltningsområdet for samisk språk. I kjølvannet av denne debatten har det blitt rapportert om flere tilfeller av mobbing og hets av samiske barn. Flere internasjonale overvåkningsorganer, som Rasediskrimineringskomiteen og FNs menneskerettighetskomité, har også uttrykt bekymring over fiendtlige ytringer mot samer i norske medier.

Samtidig ser vi at flere og flere barn vokser opp med en selvfølgelig samisk identitet, og at det samiske har blitt en mer synlig del av det offisielle Norge. Satsing på synliggjøring av samiske språk og samiske institusjoner er viktig for å bekrefte og støtte samisk identitet og tilstedeværelse. Samiske kulturhus og språksentre kan være betydningsfulle både for samiske områder og enkeltindivider.

Myndighetene ser tiltak mot diskriminering og rasisme rettet mot både samer, nasjonale minoriteter og innvandrergrupper i sammenheng. Diskrimineringsloven og diskrimineringsombudsloven er viktige instrumenter for å fremme likestilling og hindre etnisk diskriminering av samer. Diskriminering av samer omfattes av Likestillings- og diskrimineringsombudets ansvarsområde.

Samiske språk

Situasjonen for samiske språk er kritisk i mange områder. På UNESCOs røde liste over truede språk er nordsamisk klassifisert som et truet språk, mens sør- og lulesamisk er klassifisert som alvorlig truede språk. Stadig flere offentlige virksomheter har nå tilpasset sitt tilbud til samiskspråklige brukere og den samiske befolkningen generelt. Undersøkelser viser likevel at samisk språk- og kulturkompetanse i offentlige organer er mangelfull. Dette må fortsatt vies oppmerksomhet.

Faglig analysegruppe for samisk statistikk legger hvert år fram rapporten Samiske tall forteller. Samiske tall forteller 4 – Kommentert samisk statistikk 2011 orienterer blant annet om utviklingen på skole-, barnehage- og språkområdet. Det vises til at antallet elever med nordsamisk som andrespråk har gått ned med 40 pst. siden 2006. Antallet elever med samisk i fagkretsen er samlet sett ikke stort. I skoleåret 2011–2012 var antallet 2153 elever. Av disse hadde 1987 elever opplæring i nordsamisk, 94 elever opplæring i sørsamisk og 72 elever opplæring i lulesamisk. Faglig analysegruppe framhever den kraftige nedgangen i antall elever i grunnskolen som velger samisk som andrespråk som en tydelig og alvorlig tendens i 2011.

I en språkundersøkelse framlagt av Nordlandsforskning i juni 2012 kommer det fram at 2 av 5 nordsamer mener de kan språket sitt «veldig godt». Dette gjelder særlig de eldre og de yngre aldersgruppene. Når det gjelder lulesamisk og sørsamisk viser undersøkelsen at flere unge forstår disse språkene bedre enn hva som er tilfellet for foreldregenerasjonen. Undersøkelsen viser videre at innsats fra ildsjeler, organisasjoner og foreninger synes å ha hatt en svært stor betydning for arbeidet med samiske språk og språklig revitalisering. Dette gjelder spesielt i områder utenfor forvaltningsområdet for samisk språk. Den offentlige innsatsen for samiske språk i ulike kommuner varierer mye, også innenfor forvaltningsområdet. Undersøkelsen viser at språkarbeidet har hatt best utviklingsmuligheter der kommunene og et relativt samlet samisk miljø har samarbeidet om et felles mål.

Flyttemønstre

De siste årene har vi sett en utvikling med fraflytting og befolkningsnedgang i en rekke samiske områder. Norsk institutt for by- og regionforskning og Senter for samisk helseforskning ved Universitetet i Tromsø la i desember 2011 fram rapporten Flytting til byer fra distriktsområder med samisk bosetting. Ifølge rapporten har nesten fire av ti personer forlatt samiske distrikter og blitt byborgere. Flest kvinner flytter og størstedelen av flyttingen til by har foregått fra kommunene i Vest-Finnmark. Det har vist seg at flere fra de samiske områdene nå flytter til Tromsø enn til Oslo. Nye tall tilsier at det kan bo 65–70 pst. flere samer i Tromsø enn i Oslo. Endringer i flyttemønsteret blant samer vil by på nye utfordringer – for den enkelte som flytter til en stor by og også for bykommunene, som vil få et større ansvar for å imøtekomme den samiske befolkningen. I mange bykommuner mangler det arenaer for utøvelse av samisk språk og kultur, og dette kan være utfordrende for samer som både ønsker og kan ha krav på slike tilbud.

Det er samtidig tendenser til at enkeltpersoner flytter tilbake til hjemplassen sin etter endt utdanning og bygger opp arbeidsplasser, ofte i nye næringer. Dette er en utvikling det er verdt å støtte opp om. Det kan være behov for tiltak både for å unngå fraflytting og for å møte eventuelle behov blant samer i byene. I forbindelse med departementets gjennomgang av samelovens språkregler vil det blant annet bli vurdert om språkreglene bør tilpasses samiske språkbrukere i byer og tettsteder. I tradisjonelle samiske områder er det blant annet satt i gang tiltak for næringsutvikling, som verdiskapningsprogrammet for næringskombinasjoner i samiske strøk og Sametingets næringspolitiske virkemidler.

Mål og strategier

En helhetlig samepolitikk – nasjonalt og internasjonalt

Arbeidet med samiske og samiskrelaterte spørsmål skjer i dag innenfor rammen av målsettingen om en helhetlig samepolitikk. Samene er selv, gjennom Sametinget, samiske institusjoner og organisasjoner, medspillere og premissleverandører.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har det overordnede samordningsansvaret for statlig samepolitikk. Fagdepartementene har ansvar for å ta initiativ til og gjennomføre samepolitikken innenfor sine sektorer (sektoransvarsprinsippet).

I utviklingen av en helhetlig samepolitikk er det viktig å se samiske spørsmål i et felles nordisk perspektiv, med utvikling og etablering av fellestiltak og samarbeid på tvers av landegrensene. Ministrene med ansvar for samiske saker i Norge, Finland og Sverige, og sametingspresidentene i de respektive land, har etablert et fast samarbeid for regelmessig drøfting og behandling av samiske spørsmål. Samarbeidet har uformell, men nær tilknytning til Nordisk ministerråd.

Urfolksdimensjonen er ett av syv satsingsområder i Regjeringens nordområdestrategi (2006). Nordområdepolitikken skal trygge urfolkenes livsgrunnlag, kultur og næringer i nordområdene. Det skal legges til rette for urfolks deltakelse i beslutningsprosesser, så de skal kunne nyttiggjøre seg de muligheter framtidig utvikling i nord kan gi. Felleserklæring av 2010, om styrking av det grensenære samarbeidet mellom Norge og Russland, prioriterer styrking av urfolkskontakter, revitalisering og bevaring av urfolkenes tradisjonelle kultur og næringsveier, og trygging av urfolks livskvalitet. I 2011 fremmet regjeringen Meld. St. 7 (2011–2012) Nordområdene.Visjon og virkemidler. Stortingsmeldingen omhandler sentrale utviklingstrekk i nordområdene og meisler ut 15 overordnede strategiske prioriteringer framover. Nordområdepolitikken skal fortsatt bidra til å trygge urfolks kultur og livsgrunnlag.

Samisk deltakelse i beslutningsprosesser

Prosedyrer for konsultasjoner mellom statlige myndigheter og Sametinget, fastsatt i mai 2005, forplikter regjeringen, departementer, direktorater og andre statlige virksomheter til å konsultere Sametinget, og eventuelt øvrige samiske interesser, så tidlig som mulig når det overveies å innføre lover eller tiltak som kan påvirke samiske interesser direkte. Formålet med konsultasjonsprosedyrene er å søke å oppnå enighet mellom statlige myndigheter og Sametinget i slike saker.

Erfaringene har de siste årene vist at prosedyrene har virket relasjonsbyggende mellom Sametinget og de ulike statlige myndighetene som konsulterer Sametinget. De fleste konsultasjonene resulterer i enighet mellom partene. Prosedyrene har også lagt et grunnlag for mer jevnlig kontakt mellom statlige myndigheter og Sametinget og bidratt til mer kunnskap og forståelse for samiske forhold i statsforvaltningen. Det vises til den nylig framlagte stortingsmeldingen om Sametingets virksomhet i 2011 for mer utfyllende informasjon om gjennomførte konsultasjonsprosesser, blant annet i hvilke saker det er oppnådd enighet og ikke.

Økt kunnskap om samer og grunnlaget for samepolitikken

Økt kunnskap om samer og samiske forhold er av stor betydning for å motvirke diskriminering, fiendtlige ytringer og negative holdninger overfor samer. Gáldu – Kompetansesenteret for urfolks rettigheter arbeider for å øke kunnskapen om urfolks menneskerettigheter. Internasjonalt reindriftssenter og Samiske veivisere utfører også informasjonsarbeid om samiske forhold.

I St.meld. nr. 28 (2007–2008) Samepolitikken framheves også betydningen av å bringe fram kunnskap om samiske forhold som grunnlag for gjennomføring av samepolitikken. Forskning om samiske forhold skal bidra til å styrke, bevare og utvikle samisk språk, kultur, nærings- og samfunnsliv, jf. St.meld. nr. 30 (2008–2009) Klima for forskning.

Det er utfordrende for samiske forsknings- og utdanningsinstitusjoner, kompetansemiljøer, næringslivet og offentlige myndigheter å framskaffe relevant kunnskap om det samiske samfunnet. Dokumentasjon og integrering av samisk tradisjonskunnskap hører også hjemme i dette kunnskapsgrunnlaget, som viktig kompetanse og et supplement til tradisjonell akademisk forskning. Samisk forskning har lange tradisjoner for kontakt og samarbeid med internasjonale miljøer som driver med urfolks- og/eller minoritetsrelatert forskning. Dette gir fortrinn for denne forskningen i et nordisk- og nordområdeperspektiv.

Kunnskap om velgernes adferd ved sametingsvalg, og hvordan valgordningen virker i praksis, vil være et viktig utgangspunkt når Sametinget og statlige myndigheter skal vurdere framtidige endringer i valgordningen for Sametinget. Departementet og Sametinget tar sikte på å samarbeide om finansiering av valgforskning på sametingsvalget i 2013, jf. omtale under kap. 1500, post 22 Forskning. Et treårig valgforskningsprogram på sametingsvalget i 2009 ble ferdigstilt i 2011. Funnene kan tyde på at endringene i valgordningen fra 2009 førte til nedgang i valgdeltakelsen i kommuner med færre enn 30 personer innført i Sametingets valgmanntall, altså kommuner der sametingsvelgerne bare kan avgi forhåndsstemme. Departementet vil undersøke utviklingen i valgdeltakelsen i disse kommunene også ved sametingsvalget i 2013.

Styrking av samiske språk og samisk kultur

Regjeringens overordnede mål for arbeidet med samiske språk er at de samiske språkene nordsamisk, lulesamisk og sørsamisk skal utvikles og være levende språk også i framtiden. Regjeringen har, gjennom St.meld. nr. 28 (2007–2008) Samepolitikken og gjennom Handlingsplan for samiske språk, påtatt seg ansvar for å sikre utviklingen av de samiske språkene. Innsatsen for de samiske språkene styrkes på ulike samfunnsområder, særlig innenfor opplæring og utdanning, offentlig tjeneste- og omsorgsyting og bruk og synliggjøring av samiske språk i offentlig sammenheng. For østsamisk og pitesamisk språk vil innsatsen dreie seg om grenseoverskridende prosjekter, som tar utgangspunkt i språkenes faktiske situasjon.

I Handlingsplan for samiske språk legges grunnlaget for en bred og langsiktig innsats, på tvers av sektorer og forvaltningsnivåer. Handlingsplanen ble presentert i 2009, og den har en virketid på 5 år. Sametinget og Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet koordinerer oppfølgingen av handlingsplanen.

På bakgrunn av evalueringen av samelovens språkregler fra 2007, og at forvaltningsområdet for samelovens språkregler er utvidet til å omfatte lulesamisk og sørsamisk språkområde, har departementet satt i gang en gjennomgang av samelovens språkregler. Som ledd i gjennomgangen vil departementet blant annet vurdere mulighetene for språkregler som er spesielt tilpasset større tettsteder og byer. Departementet tar sikte på å ferdigstille gjennomgangen av samelovens språkregler høsten 2012. Det vil bli tatt stilling til et eventuelt behov for revisjon av samelovens språkregler etter at gjennomgangen er ferdig.

Departementet arbeider med å legge til rette for samisk i IKT-sammenheng. Målet er at alle offentlige registre skal kunne registrere samiske bokstaver korrekt og at utvekslingen av data mellom registrene skal fungere. Som ledd i dette arbeidet er det vedtatt en rekke nye obligatoriske IKT-standarder for offentlig sektor.

Arbeidet med å styrke de samiske språkene vil kreve langsiktig innsats. Kombinasjonen av regelverk, som gir den enkelte rett til bruk av samisk overfor offentlige myndigheter, økt status for de samiske språkene og målrettede tiltak har bidratt til at vi nå ser en mer positiv utvikling av de samiske språkene på mange samfunnsområder. Interessen for samiskkurs for voksne, og for å ta høyere utdanning i de samiske språkene, har også økt betraktelig.

Erfaring har vist at ett av de viktigste virkemidlene for å få til systematisk språkarbeid i en kommune er innlemmelse i forvaltningsområdet for samisk språk. «Tospråklighetsmidlene» er det mest sentrale økonomiske virkemidlet for at kommunene og fylkeskommunene i forvaltningsområdet for samisk språk skal kunne sikre et tospråklig tjenestetilbud. Siden 2006 har Tysfjord, Snåsa og Lavangen kommune blitt innlemmet i forvaltningsområdet. Forvaltningsområdet vil fra 2013 også omfatte Røyrvik kommune.

Regjeringen ønsker, som en del av Kulturløftet, å ha en særskilt satsing på samiske kultur- og språktiltak i perioden 2013 til 2017. Det foreslås derfor satt av en total ramme på 50 mill. kroner til formålet over fem år. I 2013 vil bevilgningen til samiske kultur- og språktiltak utgjøre 10 mill. kroner. Midlene tildeles og forvaltes av Sametinget, jf. omtale under kap. 1533, post 50 Sametinget.

Et godt møte med offentlige tjenester for samiske brukere

I St.meld. nr. 28 (2007–2008) Samepolitikken er det signalisert at oppmerksomheten skal rettes mot den nevnte «hverdagspolitikken».

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet vil arbeide for å bedre samiske brukeres møte med offentlig forvaltning og tjenesteyting. Hensynet til samiske og samisktalende brukere skal som hovedregel integreres i det ordinære offentlige tjenestetilbudet. Dette betyr at ordninger som berører både samer og befolkningen for øvrig, bør ivaretas av ordinære velferdsordninger og forvaltningsorganer.

Fylkesmannen i Nordland har over flere år opparbeidet seg erfaringer knyttet til sin veiledningsrolle overfor kommuner med samiske brukere. Fylkesmannen i Nordland igangsatte i 2011 et pilotprosjekt hvor målet bl.a. er å få mer kunnskap om samiske saker i kommuner med samisk befolkning. Pilotprosjektet skal i første omgang avgrenses til barn og unges oppvekstvilkår, samisk språk, helse- og sosialtilbud og reindrift og arealpolitikk. Prosjektet finansieres av Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet.

KS, Sametinget, Kommunal- og regionaldepartementet og Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har etablert et samarbeid hvor målsettingen blant annet er å kartlegge kommunesektorens utfordringer med å gi likeverdige tjenester til den samiske befolkningen. På oppdrag fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet utarbeidet NORUT Alta våren 2012 rapporten Kartlegging av samisk perspektiv i kommunesektoren. Ifølge rapporten har et utvalg kommuner blant annet skissert følgende utfordringer: kostnader knyttet til å være tospråklig kommune, mangel på personell med samisk språk og kulturkompetanse, uklarhet angående finansieringsansvar, negative holdninger og liten kunnskap, og mangel på rutiner som ivaretar samiske hensyn. Rapporten vil være et viktig drøftingsgrunnlag i det videre samarbeidet mellom KS, Sametinget, Kommunal- og regionaldepartementet og Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet.

De siste årene har det vært et mål å styrke samiske språk ved å legge til rette for økt bruk av samisk i det offentlige rom og å øke mengden av offentlig informasjon på samisk. Difi-rapporten Samisk informasjon på statlige nettsider – statuskartlegging fra 2012 viser at en del statlige virksomheter har svært gode og omfattende samiske nettsider. Utviklingen går altså i riktig retning, men det trengs fortsatt innsats på dette området.

Et næringsliv og ressursgrunnlag som ivaretar hensynet til samisk kultur og levemåte i samiske områder

Det rettslige vernet av samisk kultur omfatter både ideelle kulturuttrykk, som språk, religion og kunst, og de materielle forutsetningene for den totale samiske kulturutøvelsen (naturgrunnlaget for samisk kultur). Primærnæringene reindrift, jordbruk og fiske er sentrale elementer i dette materielle grunnlaget. Sentralt står også kombinasjoner av primærnæringene og andre tradisjonelle samiske næringer, som duodji (samisk husflid) og utmarksnæringer. Nye næringer er dessuten en viktig faktor for sysselsetting og bosetting i samiske områder.

Samerettsutvalget II har utredet spørsmål omkring retten til, og disponeringen og bruken av, land og vann i tradisjonelle samiske områder fra Troms i nord til Hedmark i sør (NOU 2007: 13). Enkelte av utvalgets forslag berører også Finnmark. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets arbeid med forslagene fra Samerettsutvalget II er i gang, og det legges opp til en bred informasjons- og høringsprosess. Kontakt med KS, berørte fylkeskommuner og kommuner, Sametinget og nærings- og interesseorganisasjoner står sentralt.

Forhandlinger om en nordisk samekonvensjon startet opp i mars 2011, og det skal gjennomføres tre møter i året. Forhandlingene foregår mellom delegasjoner fra Finland, Norge og Sverige.

Tildelinger over andre departementers budsjetter

Det bevilges midler til samiske formål over flere departementers budsjetter. Publikasjonen Bevilgninger til samiske formål i statsbudsjettet 2013 gir en samlet framstilling av samiske formål i budsjettforslaget for 2013. Publikasjonen er blant annet tilgjengelig på Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets internettsider, www.regjeringen.no.

Kap. 1533 Sametinget

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

50

Sametinget

225 655

233 650

259 460

54

Avkastning av Samefolkets fond

3 586

2 535

2 535

Sum kap. 1533

229 241

236 185

261 995

Post 50 Sametinget

Innledning

Sametinget er etablert gjennom sameloven for å etterleve Grunnloven pgf. 110a. Som folkevalgt organ har Sametinget stor frihet. Sametinget er ikke en ordinær etat eller et underliggende organ for regjeringen. Regjeringen er derfor ikke ansvarlig for Sametingets politiske virksomhet eller vedtakene som Sametinget gjør som politisk organ. Hver enkelt statsråd har imidlertid et konstitusjonelt ansvar for bevilgninger gitt over sitt departements budsjett.

Sametinget får årlige bevilgninger fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, Kunnskapsdepartementet, Helse- og omsorgsdepartementet, Kulturdepartementet, Miljøverndepartementet, Landbruks- og matdepartementet og Utenriksdepartementet. For en nærmere omtale av bevilgninger til Sametinget vises det til publikasjonen Bevilgninger til samiske formål i statsbudsjettet 2013.

Sametinget har unntak fra bruttobudsjetteringsprinsippet og får sin bevilgning fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, Kunnskapsdepartementet, Kulturdepartementet, Helse- og omsorgsdepartementet og Miljøverndepartementet over 50-poster. Med forbehold om budsjettvedtak i Stortinget, fordeler Sametinget bevilgningene fra de ulike departementene i årets siste plenumsmøte. Sametinget fordeler bevilgningene etter egne prioriteringer, men i tråd med Stortingets budsjettvedtak.

Rammene for Sametingets økonomiforvaltning fastsettes av Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i hovedinstruks for økonomiforvaltningen i Sametinget. Hovedinstruksen gjelder også for bevilgninger over andre departementers budsjetter og for eventuelle inntekter fra annet hold. Instruksen er fastsatt med hjemmel i sameloven pgf. 2–1, tredje ledd. I hovedinstruksen har departementet fastsatt at økonomireglementet for staten og bestemmelser om økonomistyring i staten også gjelder Sametinget. Departementet forutsetter imidlertid at økonomireglementet, og bestemmelsene, må anvendes på en måte som åpner for Sametingets utøvelse av skjønn i egenskap av å være et folkevalgt organ.

Sametinget har selv ansvar for å utøve forebyggende sikkerhetstiltak, jf. Sikkerhetsloven pgf. 5.

Mål og prioriteringer 2013

Sametinget har som folkevalgt organ en selvstendig myndighet, og et selvstendig ansvar, for sin politiske virksomhet. For en nærmere redegjørelse av Sametingets mål vises det derfor til Sametingets egne strategidokumenter og budsjettvedtak.

Budsjett 2013

Grunnbevilgningen over posten skal blant annet dekke driften av det politiske arbeidet, og administrasjonen i Sametinget, samt kommunenes og fylkeskommunenes merkostnader ved oppfølging av samelovens språkregler. Bevilgningen omfatter en økning på 4,1 mill. kroner som følge av at forvaltningsområdet for samisk språk utvides til å omfatte Røyrvik kommune fra 2013.

Til Sametingets arbeid med sørsamisk læremiddel- og terminologiutvikling er det overført 1 mill. kroner fra kap. 1534, post 72 Samisk språk, informasjon mv.

Regjeringen ønsker, som en del av Kulturløftet, å ha en særskilt satsing på samiske kultur- og språktiltak i perioden 2013 til 2017. Det foreslås derfor satt av en total ramme på 50 mill. kroner til formålet over fem år. I 2013 vil bevilgningen til samiske kultur- og språktiltak utgjøre 10 mill. kroner. Midlene tildeles og forvaltes av Sametinget. Sametinget kan benytte deler av bevilgningen i tråd med intensjonene for Språkåret 2013.

Bevilgningsforslaget omfatter også 2,9 mill. kroner i 2013 til Sametingets merkostnader til gjennomføring av sametingsvalget i 2013.

Rapport 2011

Regjeringen legger fram en stortingsmelding om Sametingets virksomhet for Stortinget hvert år. Sametingets egen årsmelding legges ved stortingsmeldingen. Meldingen om Sametingets virksomhet i 2011 rapporterer om Sametingets bruk av midler bevilget over statsbudsjettet.

Post 54 Avkastning av Samefolkets fond

Innledning

Under behandlingen av revidert nasjonalbudsjett for 2000 vedtok Stortinget 16. juni 2000 å bevilge 75 mill. kroner til et «Samefolkets fond». Fondet ble opprettet som en kollektiv erstatning for de skadene og den uretten fornorskingspolitikken har påført det samiske folket. Avkastningen av fondet skal gå til ulike tiltak for å styrke samiske språk og samisk kultur. Avkastningen av fondet er ikke en del av rammebevilgningen til Sametinget.

Vedtektene for fondet ble fastsatt ved kgl.res. 22. september 2006. Sametingets plenum er fondets styre. Prioriteringer for fondsavkastningen fastsettes av Sametinget i de årlige budsjettvedtakene.

Rapport 2011

Bevilgningen i 2011 utgjorde avkastningen av fondet for 2010. Den årlige avkastningen beregnes ut fra en rentesats på 3,38 pst. For nærmere redegjørelse om Sametingets prioriteringer for fondsavkastningen vises det til meldingen om Sametingets virksomhet 2011 som nylig ble lagt fram for Stortinget.

Kap. 4533 Sametinget

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

51

Avkastning av Samefolkets fond

3 586

2 535

2 535

Sum kap. 4533

3 586

2 535

2 535

Post 51 Avkastning av Samefolkets fond

Jf. omtale under kap. 1533, post 54.

Kap. 1534 Tilskudd til samiske formål

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

50

Samisk høgskole

2 800

4 610

5 800

51

Divvun

4 700

5 246

5 419

72

Samisk språk, informasjon m.m.

9 776

9 446

5 330

74

Dokumentasjon, formidling m.m.

1 443

Sum kap. 1534

18 719

19 302

16 549

Post 50 Samisk høgskole

Innledning

Samisk høgskole utfører flere oppgaver for departementet på det samepolitiske feltet. Høgskolen er sekretariat for Faglig analysegruppe for samisk statistikk og ordningen med Samiske veivisere. Videre har høgskolen et flerårig oppdrag innen dokumentasjon og formidling av samisk tradisjonell kunnskap, Árbediehtu-prosjektet. Departementet gir også et årlig tilskudd til høgskolens Senter for samisk i opplæringen. Bevilgningene til høgskolen over departementets budsjett er fra 2013 foreslått samlet på en 50-post.

Mål og prioriteringer 2013

Faglig analysegruppe for samisk statistikk er opprettet for å følge opp prosedyrene for konsultasjoner mellom statlige myndigheter og Sametinget. Formålet med gruppens arbeid er å styrke faktagrunnlaget for budsjettarbeidet og for vurderinger og beslutninger i konsultasjoner mellom statlige myndigheter og Sametinget. Analysegruppen skal legge fram en årlig rapport om situasjon og utviklingstrekk på ulike områder i det samiske samfunnet.

Ordningen med Samiske veivisere skal gi økt kunnskap om samer og samiske forhold, blant unge i Norge. Målgruppen er spesielt ungdom i videregående skole. Det er et mål at tiltaket skal bidra til å motvirke rasisme og etnisk diskriminering og føre til dialog mellom samisk ungdom og andre ungdommer.

Árbediehtu-prosjektet har som mål å innhente, dokumentere og systematisere samisk tradisjonell kunnskap i Norge, særlig når det gjelder naturforståelse og naturbruk. Det skal tas hensyn til samiske tradisjonsbærere og samiske lokalsamfunn. Et langsiktig mål er at tradisjonell kunnskap skal være dokumentert, slik at den kan inngå i grunnlaget for offentlige beslutningsprosesser. Et arbeidsmål i 2013 er å utvikle Samisk høgskoles samarbeid med både lokale aktører i Norge og relevante fagmiljøer.

Senter for samisk i opplæringen er et nasjonalt ressurssenter for å fremme undervisning i og på samisk. Senteret skal samle inn, bearbeide og formidle kunnskap om samisk muntlig og skriftlig språkbruk ut fra utdanningssystemets behov. Videre skal senteret fungere som et fagmiljø for utdanningssystemet hva angår opplæring i og på samisk. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet legger vekt på at senteret prioriterer arbeid med lulesamisk og sørsamisk språk, i tillegg til arbeidet som gjelder nordsamisk språk.

Budsjett 2013

Bevilgningen skal benyttes til drift av Faglig analysegruppe for samisk statistikk, Samiske veivisere, Árbediehtu-prosjektet og Senter for samisk i opplæringen. Til Senter for samisk i opplæringen er det overført 1 mill. kroner fra kap. 1534, post 72 Samisk språk, informasjon mv. Senter for samisk i opplæringen mottar også finansiering over Kunnskapsdepartementets budsjett. Samisk høgskole har anledning til å bruke deler av bevilgningen til Árbediehtu-prosjektet til kostnader hos lokale samarbeidspartnerne.

Rapport 2011

Rapporten fra Faglig analysegruppe for samisk statistikk for 2011, Samiske tall forteller 4, tok blant annet for seg situasjonen for samisk i skolen, samisk naturbruk og samisk forskning.

Ordningen «Samiske veivisere» ble gjennomført med en lang rekke skolebesøk i 2011. En evaluering fra 2007 viste at veiviserne ser ut til å bidra til økt kunnskap og til å fjerne fordommer og vrangforestillinger om samisk kultur. Besøk av veiviserne har vært lærerikt både for lærere og elever.

Pilotfasen til Árbediehtu-prosjektet startet i 2008 og ble avsluttet i 2011. Denne fasen innebar utprøving av en partnerskapsmodell mellom Samisk høgskole og aktuelle samiske institusjoner. Sametinget og Samisk høgskole avholdt den første nordiske konferansen om tradisjonell kunnskap i Kautokeino våren 2011. Resultatene er publisert både i en artikkelsamling, en metodebok og en håndbok om arbeidet med tradisjonell kunnskap.

Senter for samisk i opplæringen veiledet skoler i hele Norge om samiskundervisning i 2011.

Post 51 Divvun

Innledning

Divvun ble igangsatt som et prosjekt i 2004 og har til og med 2010 blitt finansiert av Sametinget, Kunnskapsdepartementet og Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. I 2011 ble Divvun gjort om til faste arbeidsplasser ved Universitetet i Tromsø, finansiert av Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. Divvun har bl.a. utviklet digitale pedagogiske verktøy og stavekontroll og korrekturprogram for nord-, lule- og sørsamisk. Moderne språkteknologi er en forutsetning for at samiske språk skal kunne overleve som bruksspråk i dagens samfunn.

Mål og prioriteringer 2013

Divvun videreutvikles i samarbeid med Universitetet i Tromsø.

Budsjett 2013

Bevilgningen skal benyttes til drift av Divvun ved Universitetet i Tromsø.

Rapport 2011

Universitetet i Tromsø overtok det formelle ansvaret for Divvun-gruppen 1. juli 2011. Divvun har i 2011 lansert nye versjoner av rettskrivningsverktøyet, slik at det igjen støtter alle allment brukte operativsystemer og Office-varianter. Videre har Divvun i samarbeid med Giellatekno gitt ut nye versjoner av de samiske elektroniske ordbøkene som Giellatekno tilbyr. I 2011 startet Divvun opp et flerårig prosjekt for å utvikle en nordsamisk stavekontroll. I tillegg har Divvun blant annet arbeidet med å utvikle ny teknologi som skal gjøre Divvun mindre avhengig av underleverandører. Divvun-gruppen har også arbeidet med samisk talesyntese.

Post 72 Samisk språk, informasjon m.m.

Innledning

Samisk språk skal kunne benyttes på alle samfunnsarenaer, jf. St.meld. nr. 28 (2007–2008) Samepolitikken. Bevaring og styrking av samiske språk er av stor betydning for å verne og utvikle samisk kultur og livsform. Samisk språk er en av bærebjelkene i samisk kultur og et viktig satsingsområde for regjeringen.

Mål og prioriteringer 2013

Formålet med tilskuddsordningen er å styrke bruken av samiske språk ved å legge til rette for økt bruk av samisk i det offentlige, øke antallet samiske språkbrukere, øke mengden av informasjon gitt til samer på samisk og å øke informasjonen om samiske forhold overfor befolkningen i Norge.

Budsjett 2013

Tiltak knyttet til handlingsplanen for samiske språk vil bli prioritert. Bevilgningsforslaget er satt noe ned sammenlignet med tidligere år, blant annet fordi noen av midlene er overført til Sametinget, jf. kap. 1533, post 50 Sametinget, kap. 1534, post 50 Samisk høgskole og kap. 1536, post 01 Driftsutgifter. Forvaltningen av en del av tilskuddsmidlene delegeres til Fylkesmannen i Nordland. I 2013 vil departementet selv fordele tilskuddsmidler, etter søknad og nærmere vurdering, til konkrete prosjekter i regi av følgende aktører:

Universitetet i Tromsø (språktiltak i regi av Senter for samisk språkteknologi og/eller Divvun)

Riddu Riđđu Festivala AS (tilskudd til Riddu Riđđu Festivala AS er knyttet til Språkåret 2013)

Østsamisk museum

Fylkesmannen i Sør-Trøndelag (dialogkonferanse, reindrift og grunneiere)

Direktoratet for forvaltning og IKT (innføring av IT-standarder)

Gáldu – Kompetansesenter for urfolks rettigheter (likestillingsprosjekt)

Rapport 2011

I fordelingen av midlene for 2011 har tiltak for sør- og lulesamisk språk vært prioritert. Av den totale bevilgningen på 9,776 mill. kroner har i overkant av 4,5 mill. kroner gått til ulike tiltak for styrking og utvikling av sør- og lulesamisk språk. I tillegg er det gitt midler over posten til østsamiske og pitesamiske tiltak.

Ut over dette er diverse nordsamiske språktiltak finansiert over posten, i tillegg til ulike terminologiprosjekter, bokutgivelser, utstillinger og film.

Andre språk- og informasjonstiltak som er finansiert over posten i 2011:

språktiltak i Storfjord og Tana kommuner

Senter for samisk i opplæringen ved Samisk høgskole

Engerdal kommune – utvikling av samfunnsfagsterminologi på sørsamisk

tiltak for styrking av sørsamisk språk og kultur i regi av Nord-Trøndelag fylkeskommune

Kap. 1535 Gáldu – Kompetansesenteret for urfolks rettigheter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

6 319

3 214

3 319

Sum kap. 1535

6 319

3 214

3 319

Innledning

Gáldu – Kompetansesenteret for urfolks rettigheter er et forvaltningsorgan med særskilte fullmakter.

Etableringen av Gáldu var et tiltak i Handlingsplan for menneskerettigheter, jf. St.meld. nr. 21 (1999–2000). Målsettingen med senteret er å øke kunnskapen om, og forståelsen for, samiske rettigheter og urfolksrettigheter. Senteret skal samle inn, systematisere og formidle relevant informasjon om urfolks rettigheter. Ifølge vedtektene skal senteret primært tilrettelegge og formidle informasjon overfor aktuelle målgrupper i Norge. I handlingsplanen for menneskerettigheter framgår det at hensikten med å lokalisere kompetansesenteret i Nord-Norge var å øke kunnskapen om urfolks menneskerettigheter primært i denne landsdelen.

Styret er senterets øverste organ og har iht. vedtektene ansvaret for faglig utvikling, ressursbruk, prioriteringer og å utarbeide strategier for senterets virksomhet.

Det er nå 10 år siden Gáldu ble etablert. Rambøll Management Consulting gjennomførte på oppdrag fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet en evaluering av senteret første halvår 2012. Det framgår av evalueringsrapporten at Gáldu jobber aktivt og bredt ut mot både nasjonale og internasjonale målgrupper. Mest ressurser har blitt brukt til å utvikle nettsiden, til å utgi tidsskriftet Gáldu Čála på flere språk og til å øke arbeidskapasiteten – i tillegg til utstrakt reisevirksomhet. Evalueringen viser imidlertid at det blant et utvalg av nasjonale målgrupper, som videregående skoler, media og samiske institusjoner, er relativt begrenset kjennskap til og bruk av Gáldus nettsider og Gáldu Čála. Gáldu mangler systematisk oversikt over hvem som benytter deres tjenester, hvordan tjenestene benyttes og ulike målgruppers behov, og senteret har inntil nylig i liten grad markedsført seg overfor potensielle målgrupper nasjonalt. I evalueringsrapporten ble det anbefalt å gjennomføre en prosess (Gáldu, Sametinget og departementet) med mål om felles forståelse for hvilke behov Gáldu skal imøtekomme. I rapporten anbefales det også å tydeliggjøre mandat og målgrupper, å avklare organisering og tilknytning, å innføre mål- og resultatstyring i større grad og å utvikle tiltak i tråd med behov og ressurser. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet vil, i dialog med Utenriksdepartementet, Sametinget og Gáldu, vurdere oppfølging av anbefalingene i rapporten.

Mål og prioriteringer 2013

Gáldu er en faglig selvstendig institusjon som vedtar egne mål og resultatkrav innenfor de rammene som departementet fastsetter.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke driften av Gáldu i 2013.

I tillegg til bevilgningen over Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets budsjett vil det gis tilskudd til senterets virksomhet over Utenriksdepartementets budsjett, kap. 163, post 72 Menneskerettigheter.

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet har i samarbeid med Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og Sametinget blitt enige om at Gáldu tildeles midler til en fireårig prosjektstilling for arbeid med likestilling og antidiskriminering. Prosjektet omfatter diskrimineringsgrunnlagene funksjonsevne, kjønn, seksuell orientering og etnisitet. Prosjektet startet opp i 2010 og vil avsluttes med en evaluering i 2014. På grunn av kapasitetsbegrensninger hos Gáldu i 2011 og 2012 har deler av prosjektet blitt forsinket.

Rapport 2011

Gáldu ble tildelt 3,151 mill. kroner i grunnbevilgning for 2011 over Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets budsjett og 1 mill. kroner over Utenriksdepartementets budsjett. I tillegg mottok Gáldu prosjektmidler fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, Utenriksdepartementet, Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet, Sametinget og Barentssekretariatet.

Et viktig verktøy i Gáldus informasjonsvirksomhet er nettportalen www.galdu.org, som har informasjon på norsk, samisk og engelsk. Nettstedet hadde i 2011 over 100 000 besøkende og mer enn 500 000 sidevisninger. Gáldu gir ut tidsskriftserien Gáldu Čála – tidsskrift for urfolks rettigheter, som fokuserer på temaer som er relevante både for samer og andre urfolk. I 2011 ble det blant annet fokusert på urfolksbarns rett til språk og selvbestemmelse og autonomi på områdene kultur, språk og utdanning. Skriftserien benyttes blant annet som pensums- og referanselitteratur av studenter og forskere.

Kap. 4535 Gáldu – Kompetansesenteret for urfolks rettigheter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

02

Diverse inntekter

3 012

18

Refusjon av sykepenger

192

Sum kap. 4535

3 204

Post 02 Diverse inntekter

Regnskap 2011 omfatter bl.a. bevilgningen fra Utenriksdepartementet, jf. omtale under kap. 1535.

Inntektsposten omfatter også eventuell ekstern finansiering av prosjekter i regi av Gáldu.

Kap. 1536 Internasjonalt reindriftssenter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

6 756

3 613

4 378

Sum kap. 1536

6 756

3 613

4 378

Innledning

Internasjonalt reindriftssenter i Kautokeino er et forvaltningsorgan med særskilte fullmakter. Senteret fyller en viktig funksjon i det sirkumpolare reindriftssamarbeidet og ivaretar både faglige behov og koordineringsbehov hos senterets målgrupper. Det er lagt vekt på at reindriftsfolk og deres organisasjoner skal ha et nært forhold til senteret, og det skal drives i samråd med Verdensforbundet for reindriftsfolk. Senteret skal medvirke til å formidle og utveksle informasjon og få i stand faglig samarbeid mellom reindriftsfolk i arktiske områder. Arbeidet skal være rettet mot næringsutøvere, offentlige myndigheter, forskningsmiljø og andre fagmiljø, samt internasjonale organisasjoner og samarbeidsorganer.

Styret er senterets øverste organ, og har iht. vedtektene ansvaret for faglig utvikling, ressursbruk, prioriteringer og å utarbeide strategier for senterets virksomhet. Styresammensetningen gjenspeiler eksisterende grenseoverskridende reindriftssamarbeid. Vedtektene ble oppdatert i 2010.

Mål og prioriteringer 2013

Internasjonalt reindriftssenter er en faglig selvstendig institusjon som vedtar egne mål og resultatkrav innenfor de rammene som departementet fastsetter.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke driften av Internasjonalt reindriftssenter i 2013. Senteret mottar i tillegg prosjekttilskudd fra andre bidragsytere i inn- og utland.

For å sikre videre drift og videreutvikling av Reindeer Portal er det overført 0,7 mill. kroner fra kap. 1534, post 72 Samisk språk, informasjon mv. til kap. 1536, post 01.

Rapport 2011

Senterets internasjonale samarbeid med institusjoner, organisasjoner og reindriftsfolk er videreutviklet i 2011 gjennom urfolksprosjekter i nordområdene, initiert av senteret og Verdensforbundet for reindriftsfolk. Urfolkssamarbeidet mellom Russland, Kina, Canada og Norge har stått sentralt, og prosjektene vil ha stor betydning for senterets virksomhet framover. Senteret registrerer dramatiske endringer i urfolkssamfunn i nordområdene på grunn av klimaendringer og industriell utbygging, og ser det som viktig å drive informasjonsarbeid og å bygge lokal kunnskap for en bærekraftig utvikling. UArctic EALÁT Institute, som urfolksarv etter Det internasjonale polaråret (IPY), Arktisk råds prosjekt EALLIN Reindeer Herding Youth, planlegging av den 5. Verdenskongress for reindriftsfolk i Kina i 2013, etablering av 3 lokale reindriftssentre i de russiske nordområdene, UNEP Nomadic Herders-prosjektet for taigareindriften, Birgen-prosjektet for kvinner i reindriften og involvering av arktisk urfolksungdom i IKT og fjernundervisning framheves spesielt.

Kap. 4536 Internasjonalt reindriftssenter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

02

Diverse inntekter

2 662

Sum kap. 4536

2 662

Post 02 Diverse inntekter

Inntektsposten gjelder eksterne finansieringer av prosjekter i regi av Internasjonalt reindriftssenter.

Prográmmakategoriija 01.33 Sámi ulbmilat

Golut programkategoriijas 01.33 juhkkojuvvon kapihttaliidda

(1000 ruvnnuid mielde)

Kap.

Namma

Rehketdoallu 2011

Sálderejuvvon bušeahtta 2012

Árvalus 2013

Proseanta-saš rievdadus 12/13

1533

Sámediggi

229 241

236 185

261 995

10,9

1534

Doarjagat sámi ulbmiliidda

18 719

19 302

16 549

-14,3

1535

Gáldu – Álgoálbmotvuoigatvuođaid gelbbolašvuođaguovddáš

6 319

3 214

3 319

3,3

1536

Boazodoalu riikkaidgaskasaš guovddáš

6 756

3 613

4 378

21,2

Supmi kategoriija 01.33

261 035

262 314

286 241

9,1

Boađut prográmmakategoriijas 01.33 juhkkojuvvon kapihttaliidda

(1 000 ruvnnuid mielde)

Kap.

Namma

Rehketdoallu 2011

Sálderejuvvon bušeahtta 2012

Árvalus 2013

Proseanta-saš rievdadus 12/13

4533

Sámediggi

3 586

2 535

2 535

0,0

4535

Gáldu – Álgoálbmotvuoigatvuođaid gelbbolašvuođaguovddáš

3 204

4536

Boazodoalu riikkaidgaskasaš guovddáš

2 662

Supmi kategoriija 01.33

9 452

2 535

2 535

0,0

Álgosánit

Ráđđehusa ulbmil lea láhčit nu, ahte sámit sáhttet sihkkarastit ja ovddidit gielaset, kultuvrraset ja servodateallimeaset. Norgga riika lea vuođđuduvvon guovtti álbmoga eatnamiidda, namalassii sámiid ja dážaid, ja goappašiid álbmogiin lea vuoigatvuohta ovddidit kultuvrraset ja gielaset.

Vuođđolága paragráfa 110a ja sámeláhka leat sámepolitihka riikkalaš riektevuođut. Sámepolitihka politihkalaš vuođđu boahtá ovdan Stuorradiggedieđáhusas nr. 28 (2007–2008) Sámepolitihkka. ILO-konvenšuvnnas nr. 169 Álgoálbmogiid ja čeardaálbmogiid birra iehčanas stáhtain čuovvu ahte ráđđehusas lea geatnegasvuohta ráđđádallat sámiiguin áššiin mat njuolga gusket sámiide. Stáhta ovddasvástádus lea sihkkarastit ahte sámiid beroštumit váldojuvvojit vuhtii, ja Sámedikkis ferte leat duohta vejolašvuohta váikkuhit surggiide mat leat dehálaččat sámi servodahkii.

Sámeláhka mearrida ahte Sámediggi galgá bargat dan badjelii, ahte sámegielat gáhttejuvvojit ja ovddiduvvojit Norggas. Stáhtas lea maid, Vuođđolága paragráfa 110a vuođul, bajimuš ovddasvástádussan gáhttet ja nannet sámegielaid. Seammás stáhta bidjá vuođđunis ahte gielddat ja fylkkagielddat iežaset álggan čuovvolit daid riikkalaš riektenjuolggadusaid ja riikkaidgaskasaš olmmošvuoigatvuođageatnegasvuođaid mat Norggas leat sámiid ektui sin álgoálbmotdilis. Buot almmolaš doaimmain lea ee. ovddasvástádussan váldit vuhtii sámegielaid geavaheaddjiid iežaset doaibmasurggiin.

Hástalusat ja ovdánanmearkkat

Vuoigatvuođaovddideapmi, ásahushuksen ja sámiid ja eiseválddiid gulahallama formaliseren leat guhká leamaš sámepolitihka guovdilis áššit. Lágat, njuolggadusčoahkit ja ortnegat leat ásahuvvon nannen dihtii sámegielaid, sámi kultuvrra ja sámi ealáhus- ja servodateallima. Sámepolitihkka galgá dás maŋás huksejuvvot dan ásahuslaš ja lágalaš vuđđui mii lea mearriduvvon. Joatkevaš politihka hábmemis dattetge eambbo čalmmustahttojuvvo «beaivválaš politihkka», namalassii mo sámepolitihkalaš ulbmilat ja ásahuvvon vuoigatvuođat geavatlaččat bohtet oidnosii buorredillestáhtas. Hástalus lea ain oaččuhit áigái ovttadássásaš bálvalusfálaldagaid sámi geavaheaddjiide máŋgga ortnega siskkobealde.

Sámi identitehta ja vealaheapmi

Dutkan duođašta ahte ollu sámit leat vásihan givssideami ja vealaheami, ja ahte muhtumiid dearvvasvuhtii dat lea bahás čuohcán. Negatiiva divaštallanguottutge leat leamaš sámi áššiide Davvi-Norggas jagi 2011. Dakkár divaštallamis okta ovdamearka lea dat mii dáhpáhuvai go sáhka lei das, galgágo Romssa gávpot searvat oassin sámegiela hálddašanguvlui. Dan divaštallama maŋŋá leat boahtán dieđut das, ahte sámi mánát leat givssiduvvon ja cielahuvvon. Máŋga riikkaidgaskasaš gozihanorgána, nugo Nállevealahuslávdegoddi ja ONa olmmošvuoigatvuođalávdegoddi, leat maid dovddahan vuorjašuvvama go dakkár vaššivuođa dovddaheamit leat leamaš sámiide Norgga mediain.

Seammás mii oaidnit ahte eanet ja eanet mánát bajásšaddet lunddolaš sámi identitehtain, ja ahte sápmelašvuohta lea boahtán eambbo oidnosii Norgga almmolašvuođas. Áŋgiruššamat buktit sámegielaid ja sámi ásahusaid oidnosii leat maid dehálaččat sámi identitehta ja gávdnoma nannemii ja doarjumii. Sámi kulturvisttit ja giellaguovddážat sáhttet leat mávssolaččat sihke sámi guovlluide ja bođu olbmuide.

Eiseválddiid mielas dakkár doaibmabijut gullet oktii mat vuosttildit vealáheami ja rasismma sámiid, riikkalaš unnitloguid ja sisafárrejeaddjiid vuostá. Vealahusláhka ja vealahusáittardeaddjiláhka leat dehálaš neavvut mat galget ovddidit ovttadássásašvuođa ja eastadit ahte sámit vealahuvvojit čeardan. Sámi vealaheapmi gullá Dásseárvo- ja vealahusáittardeaddji ovddasvástádussuorgái.

Sámi gielat

Sámegiella lea bahás dilis máŋgga guovllus. UNESCO rukses listu mas leat áitojuvvon gielat, luohkkáda davvisámegiela áitojuvvon giellan, ja oarjilsámegiella ja julevsámegiella leat luohkkáduvvon erenoamáš áitojuvvon giellan. Dađistaga eanet almmolaš doaimmahusat leat heivehan iežaset fálaldagaid sámegielagiidda ja sámi álbmogii oppalohkái. Iskkadeamit čájehit dattetge ahte almmolaš orgánain lea váilevaš máhttu sámegielaid ja sámi kultuvrra birra. Danne lea dárbu ain bargat vai dilli buorrána.

Sámi statistihka guorahallanjoavku almmuha juohke jagi raportta Sámi logut muitalit. Sámi logut muitalit 4 – Čielggaduvvon sámi statistihkka 2011 čuvge ee. mo ovdáneapmi lea skuvla-, mánáidgárde- ja giellasuorggis. Das čájehuvvo ahte daid oahppiid lohku geain davvisámegiella lei nubbegiella, lea njiedjan 40 proseanttain jagi 2006 rájis. Oppalohkái daid oahppiid lohku geain sámegiella lea fágan, ii leat stuoris. Skuvlajagi 2011–2012 daid oahppiid lohku lei 2153. Sis 1987 oahppis lei davvisámegiela oahpahus, 94 oahppis lei oarjilsámegiela oahpahus ja 72 oahppis lei julevsámegiela oahpahus. Fágalaš guorahallanjoavku deattuha dan stuorra maŋásmannama mii lea leamaš vuođđoskuvlla oahppiid logus, geat válljejit sámegiela nubbegiellan, go dat lea čielga ja duođalaš sodju jagi 2011.

Giellaiskkadeamis maid Nordlándadutkan almmuhii geassemánus jagi 2012, boahtá ovdan ahte guovttis viđa davvisápmelaččas oaivvildit iežaset máhttit gielaset «hirbmat bures». Dát guoská erenoamážit boarrásat geardái ja nuoramus geardái. Julevsámegiela ja oarjilsámegiela dáfus oidno iskkadeamis ahte eanet nuorat áddejit dáid gielaid go vánhenbuolva. Iskkadeapmi čájeha vel dange, ahte áŋgiris ovddasmanniin, organisašuvnnain ja servviin lea leamaš stuorra mearkkašupmi dannego leat bargan ovddidit sámegielaid ja ealáskahttit daid. Nu lea dilli leamaš erenoamážit sámegielaid hálddašanguovllu olggobeallásaš guovlluin. Sierranas gielddain almmolaš rahčamušat ovddidit sámegielaid rievddaldit ollu, maiddái hálddašanguovllusge. Iskkadeapmi duođašta ahte giellabargu lea buoremusat lihkostuvvan dain guovlluin main gielddat ja sámit viehka ovttamielalaččat leat bargan ovttasráđiid ollašuhttin dihtii oktasaš ulbmila.

Fárrenminstarat

Maŋimuš jagiid mii leat oaidnán dakkár nuppástuvvama, ahte arvat sámi guovlluin olbmot leat fárren eret ja olmmošlohku lea njiedjan. Norgga gávpot- ja guovlodutkama instituhtta ja Sámi dearvvasvuođadutkama guovddáš Romssa universitehtas almmuhii juovlamánus 2011 raportta man namma lea dárogillii Flytting til byer fra distriktsområder med samisk bosetting. Raporta muitala ahte measta njealjis lohkásis leat guođđán sámi guovlluid ja ásaiduvvan gávpogiidda. Eanemusat fárrejit nissonolbmot, ja eatnašat sis guđet fárrejit gávpogiidda, fárrejit Oarje-Finnmárkku suohkaniin. Čájehuvvo ahte sámi guovlluin dál eanebut fárrejit Romssa gávpogii go Osloi. Ođđa logut buvttihit ahte sáhttet leat 65–70 proseantta eanet sámit Romssa gávpogis go Oslos. Sámiid nuppástuvvan fárrenminsttar dagaha ođđa hástalusaid – sihke sutnje gii fárre stuorra gávpogii ja gávpotgildiige, mas ovddasvástádus stuorru dannego galgá nagadit bálvalit sámi ássiid. Dattetge váilot ollu gávpotsuohkaniin joregat mat leat sámegiela ja sámi kultuvrra várás, ja dát sáhttá leat hástalussan sámiide geat háliidit dakkár fálaldagaid ja geain sáhttá leat vuoigatvuohta gáibidit dakkáriid.

Seammás orru leamen nu, ahte bođu olbmot fárrejit ruovttoluotta iežaset ruovttubáikái oahpu váldima maŋŋá ja álggahit bargosajiid, dávjá ođđa ealáhusain. Dán ovdáneami gánnáha doarjut. Doaibmabijut dárbbašuvvošedje sihke eretfárrema garvima dihtii ja ollašuhttin dihtii daid sámiid vejolaš dárbbuid guđet ásset gávpogiin. Go departemeanta ođđasis geahčada sámelága giellanjuolggadusaid, de áigu maiddái árvvoštallat berrejitgo giellanjuolggadusat heivehuvvot gávpogiid ja čoahkkebáikkiid sámegielagiidda. Árbevirolaš sámi guovlluin leat ee. álggahuvvon doaibmabijut mat galget ovddidit ealáhusaid, nugo omd. sámi guovlluid lotnolasealáhusaid árvoháhkanprográmma ja Sámedikki ealáhuspolitihkalaš váikkuhangaskaoamit.

Ulbmilat ja strategiijat

Ollislaš sámepolitihkka – riikkalaš ja riikkaidgaskasaš

Bargu sámi ja sámiide guoskevaš áššiiguin čađahuvvo odne dan ulbmila rámaid sikkobealde, ahte galgá leat ollislaš sámepolitihkka. Sámit leat ieža, sihke Sámedikkis, sámi ásahusain ja organisašuvnnain, ovttasdoaibmit ja eaktudeaddjit.

Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanttas lea bajimuš ovddasvástádus oktiiheivehit stáhta sámepolitihka. Fágadepartemeanttaid ovddasvástádus lea dahkat álgagiid ja čađahit sámepolitihka iežaset surggiin (suorgeovddasvástádusprinsihppa).

Go ollislaš sámepolitihkka ovddiduvvo, de lea dehálaš geahčadit sámi áššiid oktasaš davviriikkalaš perspektiivvas, masa gullet oktasaš doaibmabijuid álggaheapmi ja čađaheapmi ja ovttasbargu riikkarájáid rastá. Ministarat geain lea ovddasvástádus sámi áššiin Norggas, Suomas ja Ruoŧas, ja dáid riikkaid sámediggepresideanttat, leat vuođđudan bissovaš ovttasbarggu, mas sii jeavddalaččat divaštallet ja gieđahallet sámi áššiid. Ovttasbargu lea eahpeformála, muhto lahkalagaid Davviriikkaid ministtarráđiin.

Álgoálbmotviidodat lea okta čieža áŋgiruššansuorggis Ráđđehusa davviguovlostrategiijas (2006). Davviguovlopolitihkka galgá seailluhit álgoálbmogiid eallinvuođu, kultuvrra ja ealáhusaid davviguovlluin. Álgoálbmogiidda galgá dilli láhččojuvvot nu, ahte sii besset searvat mearridanproseassaide, vai sáhttet alcceseaset ávkin geavahit daid vejolašvuođaid maid boahttevaš ovdáneamit davvin sáhttet buktit. Jagi 2010 oktasaš julggaštus, ahte Norgga ja Ruošša gaskasaš rádjaguovlluid ovttasbargu galgá buoriduvvot, vuoruha álgoálbmogiid oktavuođaid nanusmuvvama, álgoálbmogiid árbevirolaš kultuvrra ja ealáhusaid ealáskahttima ja seailluheami, ja álgoálbmogiid buori eallima sihkkarastima. Jagi 2011 ráđđehus ovddidii Dieđ.Sd. 7 (2011–2012) Davviguovllut. Višuvdna ja váikkuhangaskaoamit. Stuorradiggedieđáhusas gieđahallet davviguovlluid guovdilis ovdánanmearkkaid ja ráhkadit 15 bajimuš strategalaš vuoruhusa boahtteáigái. Davviguovlopolitihkka galgá ain veahkkin sihkkarastit álgoálbmogiid kultuvrra ja eallinvuođu.

Sámiid searvan mearridanproseassaide

Stáhtalaš eiseválddiid ja Sámedikki gaskasaš ráđđádallamiid vuogit, mat mearriduvvojedje miessemánus 2005, geatnegahttet ráđđehusa, departemeanttaid, direktoráhtaid ja eará stáhtalaš doaimmahusaid gulaskuddat Sámedikkiin, ja vejolaččat earáge sámi beroštusaiguin, nu árrat go vejolaš go lea sáhka ráhkadit ođđa lágaid dahje álggahit doaibmabijuid mat sáhttet njuolga váikkuhit sámi beroštumiide. Ráđđádallanvugiid ulbmil lea ahte stáhtalaš eiseválddit ja Sámediggi galget soahpat gulaskuddanáššiin.

Maŋimuš jagiid vásáhusat duođaštit ahte ráđđádallanvuogit leat ovddidan Sámedikki ja sierranas stáhtalaš eiseválddiid gaskavuođaid. Eanaš gulaskuddamat loahpahuvvojit ovttamielalašvuođain. Ráđđádallanvuogit leat maid dakkár vuođu dahkan, ahte stáhtalaš eiseválddiid ja Sámedikki jeavddalaš oktavuohta lea lassánan, ja váikkuhan dasa ahte stáhtahálddahusas lea buorránan sámi dilálašvuođain máhttu ja áddejupmi. Dás čujuhuvvo stuorradiggedieđáhussii mii ovddiduvvui gieskat Sámedikki doaimma birra jagi 2011, go das leat eanet dieđut čađahuvvon ráđđádallanproseassaid birra, ee. das makkár áššiin lea leamaš ovttamielalašvuohta ja makkár áššiin lea leamaš sierramielalašvuohta.

Buoret máhttu sámiid birra ja sámepolitihka vuođđu

Buoret máhttu sámiid birra ja sámi dilálašvuođaid birra lea dehálaš go áigumuš lea vuostálastit vealaheami, vaššás dovddahemiid ja heajos guottuid sámiid vuostá. Gáldu – Álgoálbmotvuoigatvuođaid gelbbolašvuođaguovddáš viggá bargguinis buoridit olbmuid máhtuid álgoálbmogiid vuoigatvuođaid birra. Riikkaidgaskasaš boazodoalloguovddáš ja Sámi ofelaččat čađahit maid diehtojuohkinbarggu sámi dilálašvuođaid birra.

Sd.dieđáhusas nr. 28 (2007–2008) Sámepolithkka deattuhuvvo maid dehálažžan háhkat dieđuid sámi dilálašvuođaid birra vuođđun sámepolitihka čađaheapmái. Sámi dilálašvuođaid dutkan galgá maid veahkkin nannet, bisuhit ja ovddidit sámegielaid, sámi kultuvrra, sámi ealáhus- ja servodateallima, gč. Sd.dieđáhusa nr. 30 (2008–2009) Klima for forskning.

Hástaleaddji bargu lea sámi dutkan- ja oahpahusásahusaide, máhttobirrasiidda, ealáhusaide ja almmolaš eiseválddiide háhkat áššáigullevaš dieđuid sámi servodaga birra. Sámi árbedieđu duođašteapmi ja atnui váldin gullá maid dán máhttovuđđui, go dat lea dehálaš máhttu ja lassediehtu árbevirolaš akademalaš dutkamii. Sámi dutkamis leat guhkes árbevierut maidda gullet oktavuođat ja ovttasbargu riikkaidgaskasaš birrasiiguin mat barget álgoálbmogiidda ja/dahje unnitloguide guoski dutkamiin. Dát šaddá ovdamunnin dutkamii mii čađahuvvo davviriikkaid ja davviguovlluid perspektiivvas.

Dieđut jienasteaddjiid birra guđet servet Sámediggeválgii, ja das mo válgaortnet doaibmá geavadis, šaddet leat dehálaš vuođđu go Sámediggi ja stáhtalaš eiseválddit galget árvvoštallat Sámediggeválgga ortnega boahttevaš nuppástusaid. Departemeanta ja Sámediggi áigot ovttas ruhtadit válgadutkama jagi 2013 Sámediggeválgga birra, gč. válddahallama mii lea kapihttala 1500 poasttas 22 Dutkan. Golmma jahkásaš válgadutkanprográmma jagi 2009 Sámediggeválgga birra válmmastuvvui jagi 2011. Fuomášumit orrot čájeheamen ahte dat nuppástusat mat čađahuvvojedje jagi 2009 válgaortnegis, dagahedje ahte jienasteaddjiid lohku unnui dain gielddain main unnit go 30 olbmo ledje čálihan iežaset Sámedikki jienastuslohkui, namalassii dain gielddain main Sámediggeválgga jienasteaddjit dušše besse jienastit ovddalgihtii. Departemeanta áigu iskat nuppástuvvágo dáid gielddaid jienasteaddjiid lohku jagi 2013 Sámediggeválggas.

Sámegielaid ja sámi kultuvrra nanusmahttin

Ráđđehusa bajimuš ulbmil dainna bargguin mii dahkkojuvvo, lea ahte sámegielat, namalassii davvisámegiella, julevsámegiella ja oarjilsámegiella, galget ovddiduvvot ja leat ealli gielat boahtteáiggisge. Ráđđehus lea, Sd.dieđáhusain nr. 28 (2007–2008) Sámepolitihkka ja Sámegielaid doaibmaplánain, váldán badjelasas ovddasvástádussan sihkkarastit ahte sámegielat ovdánit. Sámegielaid ovddidanbargu nannejuvvo sierranas servodatsurggiin, erenoamážit oahpahusas, almmolaš bálvalus- ja fuollafálaldagain ja sámegielaid geavaheamis ja oinnosmahttimis almmolaš oktavuođain. Nuortalašgiela ja bihtánsámegiela dáfus ovddidanbargu mearkkaša rádjarasttideaddji prošeavttaid, maid vuođđu lea gielaid duohta dilli.

Sámegielaid doaibmaplánas lea vuođđun biddjojuvvon viiddis ja guhkesáigásaš áŋgiruššan, mii rasttida sihke surggiid ja hálddahusdásiid. Doaibmaplána almmuhuvvui jagi 2009, ja dat galgá doaibmat 5 jagi. Sámediggi ja Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta oktii heivehit doaibmaplána čuovvoleami.

Dannego sámelága jagi 2007 giellanjuolggadusat árvvoštallojuvvojit, ja go sámelága giellanjuolggadusaid hálddašanguovlu lea viiddiduvvon fátmmastit julevsámi ja oarjilsámi giellaguovlluidge, de departemeanta lea álggahan sámelága giellanjuolggadusaid ođđasis geahčadeami. Oassin dan geahčadeapmái departemeanta áigu ee. árvvoštallat mo lea vejolaš nuppástuhttit giellanjuolggadusaid, vai heivejit čoahkkebáikkiide ja gávpogiidda. Departemeantta ulbmil lea válmmastit sámelága giellanjuolggadusaid geahčadeami jagi 2012 čavčča. Dalle mearriduvvo geahčadeami maŋŋá, leago dárbu ođasmahttit sámelága giellanjuolggadusaid.

Departemeanttas lea bargu jođus, mas galget heivehit sámegiela IKT-geavaheapmái. Ulbmil lea ahte buot almmolaš registarat galget sáhttit registarastit sámegielaid čállinmearkkaid riekta, ja ahte galgá leat vejolaš lonohallat dieđuid registariid gaskka. Oassin dán barggus leat mearriduvvon arvat ođđa bákkolaš IKT-standárddat almmolaš suorggi várás.

Bargu mii galgá nanusmahttit sámegielaid, gáibida guhkesáigásaš rahčama. Njuolggadusčoahkit mat addet bođu olbmuide vuoigatvuođa geavahit sámegiela go lea dahkamuš almmolaš eiseválddiiguin, sámegielaid buorránan árvu ja ulbmálaš doaibmabijut leat ovttas váikkuhan dasa, ahte sámegielaid dilli máŋgga servodatsuorggis orru leamen buorránan. Rávesolbmuid beroštupmi vázzit sámegiel kurssaid ja olbmuid beroštupmi váldit alit oahpu sámegielain lea buorránan mearkkašahtti ollu.

Vásihuvvon lea ahte okta deháleamos váikkuhanneavvuin lihkostuvvamii systemáhtalaš giellabargguin, lea searvat sámegiela hálddašanguvlui. «Guovttegielalašvuođaruđat» leat deháleamos ekonomalaš váikkuhanneavvu go sámegiela hálddašanguovllu gielddat ja fylkkagielddat galget sihkkarastit guovttegielalaš bálvalusfálaldagaid. Jagi 2006 rájis leat Divttasvuona suohkan, Snoasa suohkan ja Loabága suohkan beassan searvat hálddašanguvlui. Jagi 3013 rájis searvá Røyrviikka suohkange hálddašanguvlui.

Ráđđehus háliida, Kulturloktema oassin, ahte galgá leat erenoamáš áŋgiruššan sámi kultur- ja gielladoaibmabijuiguin áigodaga 2013–2017. Danne árvaluvvo várret oktiibuot 50 milj. ruvdnosaš rápma dán ulbmilii viđa jahkái. Jagi 2013 galgá 10 milj. ruvnnu juolluduvvot sámi kultur- ja gielladoaibmabijuide. Sámediggi juohká ja hálddaša ruđaid, gč. válddahallama kapihttala 1533 poasttas 50 Sámediggi.

Sámi geavaheaddjiid buorre deaivvadeapmi almmolaš bálvalusaiguin

Stuorradiggedieđáhusas nr. 28 (2007–2008) Sámepolitihkka geažiduvvo ahte áigot eambbo fuomášumi bidjat namahuvvon «árgabeaipolitihkkii».

Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta áigu bargat buoridan dihtii sámi geavaheaddjiid deaivvadeami almmolaš hálddahusain ja bálvalusdoaimmaiguin. Sámi ja sámegielalaš geavaheaddjiid vuhtiiváldin galgá eanaš heivehuvvot oassin dábálaš almmolaš bálvalusfálaldagaide. Dát mearkkaša ahte ortnegiid mat gusket sihke sámiide ja álbmogii muđuid, galget dábálaš čálgoortnegat ja hálddašanorgánat fuolahit.

Nordlándda fylkkamánne lea máŋggaid jagiid háhkan alccesis hárjáneami iežas rollas mas lea rávven suohkaniid main leat sámi geavaheaddjit. Nordlándda fylkkamánne álggahii jagi 2011 ovddasmanni prošeavtta, mas ulbmil lea ee. oažžut dieđuid sámi áššiid birra dain suohkaniin main leat sámit. Ovddasmanni prošeakta galgá álgoálggos ráddjejuvvot mánáid ja nuoraid bajásšaddandilálašvuođaide, sámegielaide, dearvvasvuođa ja sosiála fálaldagaide ja boazodollui ja areálapolitihkkii. Prošeavtta ruhtada Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta.

Gielddaid guovddášlihttu, Sámediggi, Gieldda- ja guovlodepartemeanta ja Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta leat álggahan ovttasbarggu mas ulbmil ee. lea kártet gielddasuorggi hástalusaid go galget addit ovttadássásaš bálvalusaid sámi álbmogii. Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta bijai jagi 2012 NORUT Áltái bargun ráhkadit raportta man namma lea dárogillii Kartlegging av samisk perspektiv i kommunesektoren. Raporta dadjá ahte muhtun gielddat leat ee. árvalan čuovvovaš hástalusaid: golut mat bohtet lassin guovttegielalaš gildii, sámegielalaš ja sámi kulturmáhtolaš bargiid váilivuohta, eahpečielga ruhtadanovddasvástádus, negatiiva miellaguottut ja unnán máhttu ja váilevaš bargovuogit mat galggašedje vuhtii váldit sámiid beroštumiid. Raporta šaddá leat dehálaš ráđđádallanvuođđun Gielddaid guovddášlihtu, Sámedikki, Gieldda- ja guovlodepartemeantta ja Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeantta joatkevaš ovttasbarggus.

Maŋimuš jagiid ulbmil lea leamaš nannet sámegielaid dainna lágiin, ahte dilálašvuođat láhččojuvvojit olbmuide beassat eambbo geavahit sámegiela almmolaččat ja lasihit almmolaš diehtojuohkima sámegillii. Difi-raporta Sámegielat dieđut stáhtalaš neahttabáikkiin – stáhtuskárten, ja mii almmuhuvvui jagi 2012, čájeha ahte muhtun oasis stáhtalaš doaimmahusain leat leamaš buorit ja viiddis sámegielalaš neahttasiiddut. Ovdáneapmi lea danne rivttes guvlui mannamin, muhto dán suorggis dárbbašuvvojit ain áŋgiruššamat.

Dakkár ealáhusat ja resursavuođđu mii vuhtii váldá sámi kultuvrra ja eallinvuogi sámi guovlluin

Sámi kultuvrra láhkasuodjalus siskkilda sihke jurddalaš kulturdovddahemiid, nugo gielaid, oskku ja dáidaga, ja ávnnaslaš eavttuid mat leat vuođđun sámiid ollislaš kulturdoaibmamuššii (sámi kultuvrra luondduvuođđu). Dán ávnnaslaš vuođus leat váldoealáhusat boazodoallu, eanadoallu ja guolásteapmi guovdilis oasit. Dehálaččat leat maiddái váldoealáhusaid lotnolasvuođat eará árbevirolaš sámi ealáhusaiguin, nugo dujiin ja meahcceealáhusaiguin. Ođđa ealáhusat leat dasto vel dehálaččat bargosajiid ja ássamiid dáfus sámi guovlluin.

Sámi vuoigatvuođalávdegoddi II lea čielggadan ášši mii guoská vuoigatvuhtii eatnamiidda ja čáziide, ja daid hálddašeapmái ja geavaheapmái, dain guovlluin mat leat sámiid árbevirolaš guovllut Romssa rájis gitta máttás Hedmárkui (NOU 2007: 13). Lávdegotti árvalusain muhtumat gusket maiddái Finnmárkui. Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeantta bargu árvalusaiguin maid Sámi vuoigatvuođalávdegoddi II lea buktán, lea jođus, ja áigumuš lea čađahit viiddis diehtojuohkin- ja gulaskuddanproseassa. Departementii lea dehálaš doallat oktavuođaid Gielddaid guovddášlihtuin, áššáigullevaš fylkkasuohkaniiguin ja suohkaniiguin, Sámedikkiin ja ealáhusorganisašuvnnaiguin ja berošteaddjiid organisašuvnnaiguin.

Njukčamánus 2011 álggahuvvojedje šiehtadallamat davviriikkalaš sámi konvenšuvnna birra, ja jagis galget leat golbma čoahkkima. Dat geat šiehtadallet, leat Suoma, Norgga ja Ruoŧa sáttatgottit.

Juolludeamit eará departemeanttaid bušeahtain

Sámi ulbmiliidda juolluduvvojit ruđat máŋgga departemeantta bušeahtain. Juolludeamit sámi ulbmiliidda jagi 2013 stáhtabušeahtas nammasaš preanttus govvida ollislaččat sámi ulbmiliid jagi 2013 stáhtabušeahtas. Preanttus lea ee. gávdnamis Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeantta interneahttasiidduin, www.ráđđehus.no.

Kap. 1533 Sámediggi

(1000 ruvnnuid mielde)

Poasta

Namma

Rehketdoallu 2011

Salderejuvvonbušeahtta 2012

Árvalus 2013

50

Sámediggi

225 655

233 650

259 460

54

Sámeálbmotfoandda vuoitu

3 586

2 535

2 535

Supmi kap. 1533

229 241

236 185

261 995

Poasta 50 Sámediggi

Álgosánit

Sámediggi ásahuvvui sámelágain vai doaibmá Vuođđolága paragráfa 110a mielde. Álbmotválljen orgánan Sámedikkis lea stuorra friddjavuohta. Sámediggi ii leat dábálaš etáhta dahje ráđđehusa vuollásaš orgána. Danne ráđđehusas ii leat ovddasvástádus Sámedikki politihkalaš doaimmas dahje mearrádusain maid Sámediggi dahká politihkalaš orgánan. Juohke áidna stáhtaráđis lea dattetge vuođđolágalaš ovddasvástádus juolludusain mat juolloduvvojit su departemeantta bušeahtas.

Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeantta, Máhttodepartemeanta, Dearvvasvuođa- ja fuolahusdepartemeanta, Kulturdepartemeanta, Birasgáhttendepartemeanta, Eanadoallo- ja biebmodepartemeanta ja Olgoriikadepartemeanta juolludit jahkásaččat juolludusaid Sámediggái. Guhte dáhttu eanet dieđuid juolludusaid birra mat juolluduvvojit Sámediggái, gávdná daid prentosis man namma lea Juolludeamit sámi ulbmiliidda jagi 2013 stáhtabušeahtas.

Sámediggi beassá spiehkastit bruttobušehttenvuođđojurdagis ja oažžu juolludusaid Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeantta, Máhttodepartemeantta, Kulturdepartemeantta, Dearvvasvuođa- ja fuolahusdepartemeantta, ja Birasgáhttendepartemeantta 50-poasttain. Várašemiin ahte Stuorradiggi mearrida bušeahta, de Sámediggi juolluda guđege departemeantta juolludan ruđaid iežas jagi maŋimuš dievasčoahkkimis. Sámediggi juolluda ruđaid iežas vuoruhusaid mielde, muhto dan mielde mo Stuorradiggi lea mearridan bušeahta.

Sámedikki ekonomiijahálddašeami rámaid mearrida Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta Sámedikki ekonomiijahálddašeami váldoinstruvssas. Váldoinstruksa gusto maid juolludemiide mat bohtet eará departemeanttaid bušeahtain ja vejolaččat boađuide eará sajiin. Instruksa lea mearriduvvon sámelága paragráfa 2–1 goalmmát lađđasa vuođul. Váldoinstruvssas departemeanta lea mearridan ahte stáhta ekonomiijanjuolggadusat ja ekonomiijastivrema njuolggadusat stáhtas gustojit Sámediggáige. Departemeanta eaktuda dattetge ahte ekonomiijanjuolggadusat ja mearrádusat galget geavahuvvot nu, ahte dat addet Sámediggái árvvoštallanvejolašvuođaid go dat lea álbmotválljen orgána.

Sámedikki iežas ovddasvástádus lea čađahit eastadeaddji sihkkarvuođadoaibmabiju, gč. Sihkkarvuođalága paragráfa 5.

Jagi 2013 ulbmilat ja vuoruhusat

Sámedikkis lea álbmotválljen orgánan iežas váldi, ja iežas ovddasvástádus, politihkalaš doaimmastis. Guhte sihtá dárkilat čilgehusa Sámedikki ulbmiliid birra, gávdná dieđuid Sámedikki iežas strategiijadokumeanttain ja bušeahttamearrádusain.

Jagi 2013 bušeahtta

Poastta vuođđojuolludus galgá ee. gokčat politihkalaš barggu doaimmaheami, ja Sámedikki hálddahusa, ja vel gielddaid ja fylkkagielddaid lassegoluid mat bohtet go čuovvolit sámelága giellanjuolggadusaid. Juolludus lassána 4,1 milj. ruvnnuin dannego sámegiela hálddašanguovlu viiddiduvvo dan láhkai ahte Røyrviikka suohkan šaddá mielde hálddašanguvlui jagi 2013 rájis.

Sámedikki bargui mii galgá ovddidit oarjilsámi oahpponeavvo- ja terminologiijaráhkadeami, lea sirdojuvvon 1 milj. ruvnnu kapihttala 1534 poasttas 72 Sámegiella, diehtojuohkin jna.

Ráđđehus háliida, Kulturloktema oassin, ahte galgá leat erenoamáš áŋgiruššan sámi kultur- ja gielladoaibmabijuiguin áigodaga 2013–2017. Danne árvaluvvo ahte buohkanassii várrejuvvo dán ulbmila várás 50 milj. ruvnnu viđajahkásaš áigodahkii 2013–2017. Jagi 2013 galgá 10 milj. ruvnnu juolluduvvot sámi kultur- ja gielladoaibmabijuide. Sámediggi galgá ruđaid juohkit ja hálddašit. Sámediggi beassá geavahit osiid juolludeamis áigumušaid mielde mat lea Giellajagi 2013 várás.

Juolludanárvalus maid siskkilda 2,9 milj. ruvnnu Sámediggái lassegoluid geažil mat bohtet go jagi 2013 Sámediggeválga čađahuvvo.

Jagi 2011 raporta

Ráđđehus bidjá ovdan Stuorradiggái stuorradiggedieđáhusa juohke jagi Sámedikki doaimma birra. Sámedikki iežas jahkedieđáhus biddjojuvvo mielddusin stuorradiggedieđáhussii. Dieđáhus Sámedikki jagi 2011 doaimma birra raporte mo Sámediggi lea geavahan ruđaid mat juolluduvvojedje stáhtabušeahtas.

Poasta 54 Sámeálbmotfoanda

Álgosánit

Go gieđahalai jagi 2000 ođasmahttojuvvon riikabušeahta, de Stuorradiggi mearridii geassemánu 16. b. 2000 juolludit 75 milj. ruvnnu «Sámeálbmotfoandan». Foanda ásahuvvui oktasaš buhtadassan daid vahágiid ovdii ja dan vearrivuođa geažil maid dáruiduhttinpolitihkka lea dagahan sámi álbmogii. Foandda vuoitu galgá geavahuvvot doaibmabijuide mat nannejit sámegielaid ja sámi kultuvrra. Foandda vuoitu ii leat oassi rápmajuolludusas mii máksojuvvo Sámediggái.

Foandda njuolggadusat mearriduvvojedje gonagaslaš resolušuvnnain čakčamánu 22. b. 2006. Sámedikki dievasčoahkkin lea foandda stivra. Sámediggi mearrida jahkásaš bušeahttamearrádusain mo foandda vuoitu galgá vuoruhuvvot.

Jagi 2011 raporta

Jagi 2011 juolluduvvon vuoitu lei foandda vuoitu jagi 2010. Jahkásaš vuoitu meroštallojuvvo 3,38 proseantasaš reantologu vuođul. Dieđáhus Sámedikki jagi 2011 doaimma birra, mii gieskat biddjojuvvui Stuorradikki ovdii, addá dárkilat dieđuid das mo Sámediggi vuoruhii foandda vuoittu.

Kap. 4533 Sámediggi

(1000 ruvnnuid mielde)

Poasta

Namma

Rehketdoallu 2011

Salderejuvvon bušeahtta 2012

Árvalus 2013

51

Sámeálbmotfoandda vuoitu

3 586

2 535

2 535

Supmi kap. 4533

3 586

2 535

2 535

Gč. čilgehus kapihttala 1533 poasttas 54.

Kap. 1534 Juolludeamit sámi ulbmiliidda

(1000 ruvnnuid mielde)

Poasta

Namma

Rehketdoallu 2011

Salderejuvvon bušeahtta 2012

Árvalus 2013

50

Sámi allaskuvla

2 800

4 610

5 800

51

Divvun

4 700

5 246

5 419

72

Sámegiella, diehtojuohkin jna.

9 776

9 446

5 330

74

Dokumentašuvdna, gaskkusteapmi jna.

1 443

Supmi kap. 1534

18 719

19 302

16 549

Poasta 50 Sámi allaskuvla

Álgosánit

Sámi allaskuvla doaimmaha máŋga barggu departemeantta ovddas sámepolitihkalaš suorggis. Allaskuvla lea Sámi statistihkalaš fágalaš guorahallanjoavkku čállingoddi ja Sámi ofelaččaid ortnega čállingoddi. Dasto allaskuvllas lea máŋggajahkásaš doaibmamuš sámi árbedieđu duođašteamis ja gaskkusteamis, mii lea Árbediehtu-prošeakta. Departemeanta maid juolluda jahkásaččat ruđaid allaskuvlla Sámi lohkanguovddážii. Árvaluvvon lea ahte juolludeamit allaskuvlii mat bohtet departemeatta bušeahtas, galget jagi 2013 rájis čohkkejuvvot 50-postii.

Jagi 2013 ulbmilat ja vuoruhusat

Sámi statistihka fágalaš guorahallanjoavku lea vuođđuduvvon čuovvolan dihtii stáhtalaš eiseválddiid ja Sámedikki gaskasaš ráđđádallamiid. Joavkku bargoulbmil lea buoridit diehtovuođu bušeahttabarggu várás ja árvvoštallamiid ja mearrádusaid várás mat dahkkojuvvojit stáhtalaš eiseválddiid ja Sámedikki ráđđádallamiin. Guorahallanjoavku galgá almmuhit jahkásaš raportta mii čájeha sierranas surggiin dili ja ovdánanmearkkaid sámi servodagas.

Sámi ofelaččaid ortnet galgá buoridit Norgga nuoraid máhtu sámiid ja sámi dilálašvuođaid birra. Deháleamos ulbmiljoavku leat joatkkaskuvllaid nuorat. Áigumuš lea ahte doaibmabidju lea mielde áiddasteamen nállevealaheami ja čearddalaš vealaheami, ja galgá buktit áigái sámi nuoraid ja eará nuoraid gulahallama.

Árbediehtu-prošeavtta ulbmil lea háhkat, duođaštit ja systemáhtalaččat ordnet sámi árbemáhtu Norggas, erenoamážit dan mii guoská luonddu áddemii ja geavaheapmái. Vuhtii galget váldojuvvot sámi árbemáhtolaččat ja sámi báikkálaš servodagat. Guhkesáigásaš ulbmil lea ahte árbevirolaš máhttu galgá duođaštuvvot, vai dat sáhttet gullat vuđđui mas almmolaš mearridanproseassat doibmet. Jagi 2013 barggu ulbmil lea ovddidit Sámi allaskuvlla ovttasbarggu sihke báikkálaš doaibmaguimmiiguin Norggas ja áššáigullevaš fágabirrasiiguin.

Sámi lohkanguovddáš lea riikkalaš resursaguovddáš mii galgá buoridit sámegiela oahpahusa ja oahpahusa mii lea sámegillii. Guovddáš galgá čohkket, muohkadit ja gaskkustit dieđuid sámegiela njálmmálaš ja čálalaš geavaheami birra gokčan dihtii oahpahusvuogádaga dárbbu. Dasto guovddáš galgá doaibmat fágabirasin oahpahusvuogádaga várás áššiin mat gusket sámegiela oahpahussii ja oahpahussii mii lea sámegillii. Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta deattuha dehálažžan ahte guovddáš vuoruha bargat julevsámegielain ja oarjilsámegielain, ja lassin vel ovddida davvisámegiela.

Jagi 2013 bušeahtta

Juolludus galgá geavahuvvot Sámi statistihka fágalaš guorahallanjoavkku doibmii, sámi ofelaččaide, Árbediehtu-prošektii ja Sámi lohkanguovddážii. Sámi lohkanguovddážii lea sirdojuvvon 1 milj. ruvnnu kapihttala 1534 poasttas 72 Sámegiella, diehtojuohkin jna. Sámi lohkanguovddáš oažžu maid ruđaid Máhttodepartemeantta bušeahtas. Sámi allaskuvllas lea vejolašvuohta geavahit juolludusas osiid Árbediehtu-prošeavtta báikkálaš doaibmaguimmiid goluide.

Jagi 2011 raporta

Sámi statistihka fágalaš guorahallanjoavkku jagi 2011 raporta, Sámi logut muitalit 4, válddii ovdan ee. sámegiela dili skuvllas, sámi luonddu geavaheami ja sámi dutkama.

«Sámi ofelaččaid» ortnet čađahuvvui ollu skuvllaid galledemiin jagi 2011. Árvvoštallan mii dahkkojuvvui jagi 2007 čájehii ahte ofelaččat orrot buorideamen máhtu – ja orrot jávkadeamen ovdagáttuid ja boasttu govahallamiid sámi kultuvrra birra. Ofelaččaid galledeamit leat gilván oahpu sihke oahpaheaddjiide ja oahppiide.

Árbediehtu-prošeavtta álgomuddu álggii jagi 2008 ja loahpahuvvui jagi 2011. Dán muddui gulai geahččalit doaibmaguoibmemálle mii galggai leat Sámi allaskuvlla ja áigeguovdilis sámi ásahusaid gaskkas. Sámediggi ja Sámi allaskuvla lágidedje vuosttamuš davviriikkalaš konferánssa árbedieđu birra Guovdageainnus giđđat 2011. Bohtosat leat almmuhuvvon sihke artihkalčoakkáldahkan, metodagirjin ja giehtagirjin mii muitala árbevirolaš máhtu barggu birra.

Sámi lohkanguovddážis rávvii jagi 2011 skuvllaid miehtá Norgga sámegiela oahpahusa birra.

Poasta 51 Divvun

Álgosánit

Divvun álggahuvvui prošeaktan jagi 2004 ja dan leat jagi 2010 lohppii ruhtadan Sámediggi, Máhttodepartemeanta ja Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta. Jagi 2011 Divvun várás álggahuvvojedje bissovaš bargosajit Romssa universitehtii, maid Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta ruhtada. Divvun lea ee. ráhkadan digitála pedagogalaš neavvuid ja stávendárkkistanprográmmaid ja divvunprográmmaid davvisámegiela, julevsámegiela ja oarjilsámegiela várás. Ođđaáigásaš giellateknologiija geavaheapmi lea eaktun dasa, ahte sámegielat sáhttet seailut geavahangiellan otnáš servodagas.

Jagi 2013 ulbmilat ja vuoruhusat

Ovttasráđiid Romssa universitehtain Divvun buoriduvvo ain eambbo.

Jagi 2013 bušeahtta

Juolludus galgá geavahuvvot Divvuma doibmii Romssa universitehtas.

Jagi 2011 raporta

Romssa universitehta válddii badjelasas formála ovddasvástádusa Divvun-joavkkus suoidnemánu 1. b. 2011. Divvun lea jagi 2011 almmuhaddan riektačállinneavvuid ođđa veršuvnnaid, nu ahte dat fas heivejit operatiivavuogádagaide mat dábálaččat geavahuvvojit, ja Office-variánttaide. Dasto Divvun lea ovttasráđiid Giellateknoin almmuhan sámi elektrovnnalaš sátnegirjjiin ođđa veršuvnnaid, maid Giellatekno fállá. Jagi 2011 Divvun álggahii máŋggajahkásaš prošeavtta mas galget ráhkadit davvisámegiela várás stávendárkkistanprográmma. Dasto Divvun lea ee. bargan ođđa teknologiija ovddidemiin, vai Divvun ii šat leat nu gitta eará veahkkefitnodagain. Divvun-joavku lea maid bargan sámegiela hállansyntesain (hállanáddestallamiin).

Poasta 72 Sámegiella, diehtojuohkin jna.

Álgosánit

Sámegiela galgá šaddat vejolaš geavahit buot servodaga joregiin, gč. Sd.dieđáhusa nr. 28 (2007–2008) Sámepolitihkka. Sámegielaid seailluheapmi ja nanusmahttin mearkkašit ollu go áigumuš lea gáhttet ja ovddidit sámi kultuvrra ja eallinvuogi. Sámegiella lea sámi kultuvrras dehálaš caggi ja ráđđehussii dehálaš áŋgiruššansuorgi.

Jagi 2013 ulbmilat ja vuoruhusat

Juolludanortnega ulbmil lea buoridit sámegielaid geavaheami dainna lágiin ahte gielaid galgá šaddat vejolaš eambbo geavahit almmolaččat, ahte galget šaddat eanet sámegielalaččat, ahte eanet dieđut juhkkojuvvojit sámiide sámegillii ja ahte eanet dieđut sámiid dilálašvuođaid birra juhkkojuvvojit Norgga álbmogii muđuid.

Jagi 2013 bušeahtta

Doaibmabijut vuoruhuvvojit mat gullet sámegielaid doaibmaplána čađaheapmái. Árvaluvvon juolludus lea veaháš unniduvvon ovddeš jagiid ektui, ee. go ruđain oassi lea sirdojuvvon Sámediggái, gč. kapihttala 1533, poastta 50 Sámediggi, kapihttala 1534, poastta 50 Sámi allaskuvla ja kapihttala 1536, poastta 01 Doaibmagolut. Hálddašeapmi doarjjaruđaid osiin fápmuduvvo Nordlándda fylkkamánnii. Jagi 2013 departemeanta áigu ieš juogadit doarjjaruđaid ohcamušaid ja dárkilat árvvoštallamiid vuođul, čielga prošeavttaide mat galget jođihuvvot čuovvovaš doaibmiid namas:

Romssa universitehta (gielladoaibmabijut Sámi giellateknologiija guovddáža ja/dahje Divvuma namas)

Riddu Riđđu Festivála AS (doarjja Riddu Riđđu Festiválii AS čatnasa giellajahkái 2013)

Nuortasámi musea

Lulli-Trøndelága fylkkamánne (gulahallankonferánsa, boazodoallu ja eanaeaiggádat)

Hálddahusa ja IKTa direktoráhta (IT-standárddaid álggaheapmi)

Gáldu – álgoálbmotvuoigatvuođaid gelbbolašvuođaguovddáš (dásseárvoprošeakta)

Jagi 2011 raporta

Jagi 2011 ruhtadoarjagiid juogadeamis leat oarjilsámegiella ja julevsámegiella vuoruhuvvon. Olles juolludusas mii lei 9,776 milj. ruvnnu stuoru, leat badjelaš 4,5 milj. ruvnnu geavahuvvon sierranas doaibmabijuide nannen ja ovddidan dihtii oarjilsámegiela ja julevsámegiela. Lassin leat ruđat juolluduvvon dan poasttas nuortasámi ja bihtánsámi doaibmabijuide.

Lassin leat máŋggalágan davvisámegiela doaibmabijut ruhtaduvvon dán poastta bokte, ja vel sierranas terminologiijaprošeavttat, girjealmmuheamit, čájáhusat ja filmmat.

Eará giella- ja diehtojuohkindoaibmabijut maidda poasttas bohte ruđat jagi 2011:

gielladoaibmabijut Omasvuona suohkanis ja Deanu gielddas

Sámi allaskuvlla Sámi lohkanguovddáš

Engerdála suohkan – oarjilsámegielalaš servodatfágaterminologiija ráhkadeapmi

doaibmabijut Davvi-Trøndelága namas mat galget nannet oarjilsámegiela ja oarjilsámi kultuvrra

Kap. 1535 Gáldu – Álgoálbmotvuoigatavuođaid gelbbolašvuođaguovddáš

(1000 ruvnnuid mielde)

Poasta

Namma

Rehketdoallu 2011

Salderejuvvon bušeahtta 2012

Árvalus 2013

01

Doaibmagolut

6 319

3 214

3 319

Supmi kap. 1535

6 319

3 214

3 319

Álgosánit

Gáldu – Álgoálbmotvuoigatvuođaid gelbbolašvuođaguovddáš lea hálddašanorgána mas leat sierra fápmudusat.

Gáldu ásaheapmi lei Olmmošvuoigatvuođaid doaibmaplána doaibmabidju, gč. Sd.dieđáhusa nr. 21 (1999–2000). Áigumuš guovddážiin lea buoridit olbmuid máhtu sámi vuoigatvuođaid ja álgoálbmotvuoigatvuođaid birra, ja olbmuid áddejumi dain. Guovddáš galgá čohkket, systemáhtalaččat ordnet ja gaskkustit áššáigullevaš dieđuid álgoálbmogiid vuoigatvuođaid birra. Njuolggadusaid mielde guovddáš galgá Norggas ovddimusat lágidit guovdilis ulbmiljoavkkuid várás dieđuid ja daid gaskkustit. Olmmošvuoigatvuođaid doaibmaplánas boahtá ovdan ahte sivva go gelbbolašvuođaguovddáš báikáduvvui Davvi-Norgii, lei áigumuš buoridit olbmuid dieđuid álgoálbmotvuoigatvuođaid birra erenoamážit dán riikkaoasi álgoálbmogiid olmmošvuoigatvuođaid birra.

Stivra lea guovddáža bajimuš orgána, ja das lea njuolggadusaid mielde ovddasvástádussan fágalaš ovddideapmi, resursageavaheapmi, vuoruheamit ja strategiijaid ráhkadeapmi guovddáža doaimma várás.

Dál leat 10 jagi gollan dan rájis go Gáldu ásahuvvui. Rambøll Management Consulting čađahii departemeantta ovddas barggu mas Guovddáža vuosttamuš jahkebealli jagi 2012 árvvoštallojuvvui. Dan raporttas boahtá ovdan ahte Gáldu bargá árjjalaččat ja viidát sihke riikkalaš ja riikkaidgaskasaš ulbmiljoavkkuid guovdu. Eanemus resurssat leat geavahuvvon neahttasiiddu ráhkadeapmái, Gáldu Čála nammasaš áigečállaga almmuheapmái máŋgga gillii ja bargonávccaid buorideapmái – ja vel hui ollu mátkkoštemiide. Árvvoštallan čájeha dattetge ahte válljejuvvon riikkalaš ulbmiljoavkkuin, nugo joatkkaskuvllain, mediain ja sámi ásahusain, viehka unnán dihtet Gáldu neahttasiidduid ja Gáldu Čállaga birra, ja unnánge geavahit daid. Gáldus váilu systemáhtalaš visogovva das, geat sin bálvalusaid geavahit, mo daid geavahit ja makkár dárbbut sierranas ulbmiljoavkkuin leat, ja guovddáš lea gitta dálážii unnán diehttevassii addán iežas vejolaš riikkalaš ulbmiljoavkkuide. Árvvoštallanraporttas rávvejuvvo, ahte proseassa galgá čađahuvvot (Gáldu, Sámediggi ja departemeanta) dainna ulbmiliin ahte ovttasráđiid gávnnahit makkár dárbbuid Gáldu galgá duhtadit, čielggadit bargomearrádusa ja ulbmiljoavkkuid, čielggasmahttit organiserema ja oktavuođaid, álggahit ulbmiliid ja bohtosiid buoret stivrema, ja ráhkadit doaibmabijuid dárbbuid ja resurssaid mielde. Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanta áigu gulahettiinis Olgoriikadepartemeanttain, Sámedikkiin ja Gálduin árvvoštallat raportta rávvagiid ja galgetgo dat čuovvoluvvot.

Jagi 2013 ulbmilat ja vuoruhusat

Gáldu lea fágalaččat iehčanas ásahus mii mearrida iežas ulbmiliid ja makkár gáibádusat galget leat bohtosiidda daid rájáid siskkobealde maid departemeanta mearrida.

Jagi 2013 bušeahtta

Poasta 01 Doaibmagolut

Juolludus galgá gokčat Gáldu jagi 2013 doaimma.

Lassin juolludeapmái Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeantta bušeahtas, galgá doarjja boahtit guovddáža doibmii Olgoriikadepartemeantta bušeahtas, kapihttala 163 poasttas 72 Olmmošvuoigatvuođat.

Mánáid-, dásseárvo- ja searvadahttindepartemeanta lea ovttasráđiid Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanttain ja Sámedikkiin soahpan ahte Gáldu oažžu ruđaid njealjejahkásaš prošeaktavirgái mas virggálaš galgá bargat ovttadássásašvuođain ja vealaheami vuostálastimiin. Prošeakta siskkilda dáid vealahansivaid: doaibmannávccaid, soahkabeali, sohkabeallásaš soju ja čearddalašvuođa. Prošeakta álggahuvvui jagi 2010 ja galgá loahpahuvvot árvvoštallamiin jagi 2014. Gáldu bargonávccaid váilivuođa geažil jagi 2011 ja jagi 2012 prošeavttas leat oasit maŋŋonan.

Jagi 2011 raporta

Gáldu oaččui 3,151 milj. ruvnnu vuođđojuolludussan jahkái 2011 Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeantta bušeahtas, ja 1 milj. ruvnnu Olgoriikadepartemeantta bušeahtas. Lassin Gáldu oaččui prošeaktaruđaid Ođasmahttin-, hálddahus- ja girkodepartemeanttas, Olgoriikadepartemeanttas, Mánáid-, dásseárvo- ja searvadahttindepartemeanttas, Sámedikkis ja Barentsčállingottis.

Dehálaš neavvu Gáldu diehtojuohkindoaimmas lea neahttauskádat www.galdu.org, mas leat dieđut dárogillii, sámegillii ja eaŋgalasgillii. Neahttabáikkis ledje jagi 2011 badjel 100 000 galledeaddji, ja eanetgo 500 000 siidogeahčadeami. Gáldu almmuha áigečálaráiddu Gáldu Čála – álgoálbmotvuoigatvuođaid áigečála, mii čalmmustahttá fáttáid mat leat áigeguovdilat sihke sámiide ja eará álgoálbmogiidda. Jagi 2011 čalmmustahtte ee. álgoálbmotmánáid vuoigatvuođa gillii ja iešmearrideapmái ja iešstivremii dakkár surggiin go kultuvrras, gielas ja oahpahusas. Čálaráiddu geavahit ee. studeanttat ja dutkit pensum- ja referánsagirjjálašvuohtan.

Kap. 4535 Gáldu – Álgoálbmotvuoigatvuođaid gelbbolašvuođaguovddaš

(1000 ruvnnuid mielde)

Poasta

Namma

Rehketdoallu 2011

Salderejuvvon bušeahtta 2012

Árvalus 2013

02

Máŋggalágan boađut

3 012

18

Buohcuvuođaruđaid buhtadeapmi

192

Supmi kap. 4535

3 204

Poasta 02 Máŋggalágan boađut

Jagi 2011 rehketdoallu siskkilda ee. juolludeami Olgoriikadepartemeanttas, gč. čilgehusa kapihttalis 1535.

Boahtokapihttal siskkilda maid daid prošeavttaid vejolaš olgguldas ruhtadeami, mat čađahuvvojit Gáldu namas.

Kap. 1536 Riikkaidgaskasaš boazodoalloguovddáš

(1000 ruvnnuid mielde)

Poasta

Namma

Rehketdoallu 2011

Salderejuvvon bušeahtta 2012

Árvalus 2013

01

Doallogolut

6 756

3 613

4 378

Supmi kap. 1536

6 756

3 613

4 378

Álgosánit

Riikkaidgaskasaš boazodoalloguovddáš, mii lea Guovdageainnus, lea hálddašanorgána mas leat sierra fápmudusat. Guovddážis lea buolabiras boazodoalloovttasbarggus dehálaš doaibma, ja dat fuolaha sihke fágalaš dárbbuid ja oktiiheivehallandárbbuid guovddáža ulbmiljoavkkuid várás. Dehálažžan adnojuvvo ahte boazodoalloálbmogiin ja sin organisašuvnnain galgá leat lagaš oktavuohta guovddážii, ja guovddáš galgá doaibmat ovttasráđiid Boazodoalloálbmogiid máilmmeorganisašuvnnain. Guovddáš galgá veahkkin gaskkustit ja lonohallat dieđuid ja oaččuhit áigái árktalaš guovlluid boazodoalloálbmogiid fágalaš ovttasbarggu. Bargu galgá sin várás leat guđet leat ealáhusdoaibmit, almmolaš eiseválddit, dutkanbirrasat ja eará fágabirrasat, ja vel riikkaidgaskasaš organisašuvnnat ja ovttasbargoorgánat.

Stivra lea guovddáža bajimuš orgána, ja das lea njuolggadusaid mielde ovddasvástádus fágalaš ovddideamis, resursageavaheamis, vuoruhusain ja guovddáža várás strategiijaid ráhkadeamis. Stivrra čoahkádus speadjalastá dáláš rádjarasttideaddji boazodoalloovttasbarggu. Njuolggadusat ođasmahttojuvvojedje jagi 2010.

Jagi 2013 ulbmilat ja vuoruhusat

Riikkaidgaskasaš boazodoalloguovddáš lea fágalaččat iešmearrideaddji ásahus mii mearrida iežas ulbmiliid ja bohtosiid gáibádusaid daid rájáid siskkobealde maid departemeanta mearrida.

Jagi 2013 bušeahtta

Poasta 01 Doaibmagolut

Juolludus galgá gokčat Riikkaidgaskasaš boazodoalloguovddáža doaimma jagi 2013. Guovddáš oažžu lassin prošeaktadoarjagiid eará oasseruhtadeaddjiin sihke Norggas ja olgoriikkas.

Sihkkarastin dihtii Reindeer Portala viidásat doaimma ja ovdáneami lea 0,7 milj. ruvnnu sirdojuvvon kapihttala 1534 poasttas 72 Sámegiella, diehtojuohkin jna. kapihttalii 1536 postii 01.

Jagi 2011 raporta

Guovddáža riikkaidgaskasaš ovttasbargu ásahusaiguin, organisašuvnnaiguin ja boazoálbmogiiguin lea ain eambbo ovddiduvvon jagi 2011álgoálbmotprošeavttaiguin davviguovlluin, maid Guovddáš ja Boazodoalloálbmogiid máilmmeorganisašuvdna álggahedje. Ruošša, Kiinná, Kánada ja Norgga álgoálbmotovttasbargu lea leamaš guovdil, ja prošeavttat šaddet leat dehálaččat guovddáža boahttevaš doibmii. Guovddáš vuohttá duođalaš nuppástusaid davviguovlluid álgoálbmotservodagain dálkkádatnuppástusaid geažil ja industriijahuksemiid geažil, ja atná dehálažžan juohkit dieđuid ja ovddidit báikkálaš máhtuid ceavzilis ovdáneami várás. Erenoamážit gessojuvvojit ovdan UArctic EALÁT Institute, mii lea Riikkaidgaskasaš buollajagi árbi (IPY), álgoálbmotárbi, Árktalaš ráđi prošeakta EALLIN Reindeer Herding Youth, Boazodoalloálbmogiid 5. Máilmmekongreassa plánan Kiinnás jagi 2013, golmma báikkálaš boazodoalloguovddáža ásaheapmi Ruošša davviguovlluide, UNEP Nomadic Herders-prošeakta táigaboazodoalu várás, Birgen-prošeakta boazodoalu nissonolbmuid várás ja árktalaš boazodoalloálbmogiid nuoraid hárjeheami várás IKTii ja gáiddusoahpahussii.

Kap. 4536 Riikkaidgaskasaš boazodoalloguovddáš

(1000 ruvnnuid mielde)

Poasta

Namma

Rehketdoallu 2011

Salderejuvvon bušeahtta 2012

Árvalus 2013

02

Máŋggalágan boađut

2 662

Supmi kap. 4536

2 662

Poasta 02 Máŋggalágan boađut

Boahtopoasta gusto daid prošeavttaid olgguldas ruhtadeapmái mat čađahuvvojit Riikkaidgaskasaš boazodoalloguovddáža namas.

Programkategori 01.40 Nasjonale minoriteter

Utgifter under programkategori 01.40 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1540

Nasjonale minoriteter

13 596

15 575

17 101

9,8

Sum kategori 01.40

13 596

15 575

17 101

9,8

Inntekter under programkategori 01.40 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4540

Nasjonale minoriteter

3 556

3 550

3 550

0,0

Sum kategori 01.40

3 556

3 550

3 550

0,0

Innledning

Regjeringens mål er å legge til rette for at personer som tilhører nasjonale minoriteter skal kunne uttrykke, opprettholde og videreutvikle sin identitet, sitt språk og sin kultur.

Etniske minoriteter med langvarig tilknytning til Norge defineres som nasjonale minoriteter. Både jøder, kvener/norskfinner, rom (sigøynere), romanifolk/tatere og skogfinner har en historie i Norge som går langt tilbake i tid, og disse gruppene er derfor anerkjent som nasjonale minoriteter. Når det gjelder spørsmålet om hvem som hører til en minoritet, legger departementet avgjørende vekt på den enkeltes selvidentifisering.

Norsk politikk overfor nasjonale minoriteter er forankret i internasjonale menneskerettighetskonvensjoner, som blant annet Europarådets rammekonvensjon om beskyttelse av nasjonale minoriteter, Den europeiske pakten for regions- eller minoritetsspråk (minoritetsspråkpakten) og FN-konvensjonen om sivile og politiske rettigheter.

Det er statens ansvar å sikre at hensynet til nasjonale minoriteter blir ivaretatt. Samtidig legger staten til grunn at kommuner og fylkeskommuner på eget initiativ også følger opp aktuelle nasjonale rettsregler og de internasjonale menneskerettighetsforpliktelsene som Norge har overfor de nasjonale minoritetene.

Utfordringer og utviklingstrekk

Minoritetsgrupper kan være sårbare i et demokrati der avgjørelser fattes ved flertallsvedtak. For å fremme reell likestilling er det i noen tilfeller nødvendig å gjennomføre særskilte tiltak for å styrke en eller flere minoritetsgruppers stilling på ulike samfunnsområder.

Politikken som omhandler nasjonale minoriteter bygger på prinsippet om likeverd og ikke-diskriminering. Likevel er det slik at personer som tilhører en nasjonal minoritet kan oppleve å bli diskriminert både i kontakt med offentlige myndigheter og i privatsfæren. Flere internasjonale overvåkningsorganer, som FNs rasediskrimineringskomité, FNs menneskerettighetskomité og Europarådets overvåkningsorganer, uttrykker nå også bekymring over fiendtlige ytringer mot minoriteter i norske medier.

Myndighetene ser tiltak mot diskriminering og rasisme rettet mot både samer, nasjonale minoriteter og innvandrergrupper i sammenheng. Diskrimineringsloven og diskrimineringsombudsloven er viktige instrumenter for å fremme likestilling og hindre etnisk diskriminering av de nasjonale minoritetene.

Det er et stort spenn i de nasjonale minoritetenes språk og kulturuttrykk. Hvilke saker som engasjerer de ulike nasjonale minoritetene er ikke alltid sammenfallende. Det kan også være store individuelle forskjeller innad i de nasjonale minoritetene, blant annet knyttet til hvilke symboler og kulturuttrykk man identifiserer seg med. Statlige myndigheter må ta høyde for disse variasjonene når tiltak overfor nasjonale minoriteter skal utformes.

Mål og strategier

En helhetlig politikk i dialog med de nasjonale minoritetene

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet ønsker å fortsette dialogen med de nasjonale minoritetene om prioriteringer og utforming av tiltak. Tilskuddsordningen for nasjonale minoriteter er et viktig virkemiddel for å legge til rette for dialogen mellom minoritetene og myndighetene. Hovedformålet med ordningen er å støtte frivillige organisasjoner, som har basis i en nasjonal minoritet, og at organisasjonene i økende grad skal formulere og fremme egne interesser.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har ansvaret for samordning av statlig politikk som berører nasjonale minoriteter i Norge og skal arbeide for helhet og sammenheng i politikken som berører nasjonale minoriteter, på tvers av sektorer og forvaltningsnivåer. Fagdepartementene har et selvstendig ansvar for å følge opp gjennomføringen av den statlige politikken overfor de nasjonale minoritetene innenfor sine sektorer. Dialogen mellom ulike sektorer og mellom ulike nivåer i forvaltningen har vist seg å være viktig for å få en helhetlig utvikling av politikken overfor nasjonale minoriteter. Et eksempel på dette er dialogen om situasjonen for rom mellom departementet, Oslo kommune og representanter for rom selv.

Mange europeiske land har en større andel nasjonale minoriteter enn Norge og også lengre erfaring med utvikling av politikk overfor gruppene. Deltakelse i internasjonale fora er derfor et viktig grunnlag for arbeidet med å utvikle politikken overfor de nasjonale minoritetene, spesielt på nordisk, men også på europeisk nivå. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet representerer Norge i Europarådets ekspertkomité for romspørsmål (CAHROM).

Kontaktforum mellom nasjonale minoriteter og sentrale myndigheter er en arena hvor de nasjonale minoritetene og myndighetene får anledning til å møtes for å diskutere saker av felles interesse. Forumet fungerer også som en møteplass hvor de nasjonale minoritetene gis mulighet til å diskutere saker av felles interesse seg imellom.

På kontaktforum for nasjonale minoriteter i 2011 var hovedtemaene nasjonale minoriteters kultur, forskning og kunnskapsutvikling. Den rådgivende komiteen for Rammekonvensjonen om beskyttelse av nasjonale minoriteter deltok på møtet. Deres anbefalinger til Norges oppfølging av konvensjonen ble drøftet. Norge oversendte sin tredje rapport, om gjennomføringen av Europarådets rammekonvensjon om beskyttelse av nasjonale minoriteter, til Europarådet i juli 2010. Den rådgivende komiteen for rammekonvensjonen avga sin uttalelse om Norges oppfølging av konvensjonens forpliktelser 30. juni 2011. Komiteen anbefaler myndighetene blant annet å iverksette ytterligere tiltak for å fremme toleranse og sosial inkludering, sikre rettighetene for rom og romanifolk/tatere, som har blitt utsatt for tidligere tiders assimileringspolitikk, og fortsette arbeidet med å revitalisere det kvenske språket. Rapportene kan hentes fra departementets internettsider.

Økt kunnskap om nasjonale minoriteter

Det er viktig for all politikkutvikling at relevant kunnskap er tilgjengelig. Dette gjelder også for politikkområdet nasjonale minoriteter. De forskningsetiske utfordringene er imidlertid store på dette området. Tidligere tiders forskning på enkelte av de nasjonale minoritetene gjør det forståelig at mange innenfor minoritetene uttrykker stor skepsis mot ytterligere forskning.

Informasjon og økt kunnskap om nasjonale minoriteter og deres kulturuttrykk vil imidlertid kunne motvirke diskriminering, fiendtlige ytringer og negative holdninger overfor nasjonale minoriteter. Det er derfor viktig at det støttes opp om prosjekter som bidrar til å gi allmennheten en større innsikt i de nasjonale minoritetenes situasjon.

Utdanningsdirektoratet er i gang med å utvikle en brosjyre om nasjonale minoriteter. Brosjyren er tenkt som et verktøy for skoleledere, lærere og førskolelærere i planleggingen av undervisningen om de nasjonale minoritetene.

Prosjektet «Romanikultur, språk og opprinnelse», i regi av Norges forskningsråd, videreføres med et dr.gradsprosjekt om taterspråk. Prosjektet «Romani/taterfolket – fra barn til voksen» ble avsluttet i 2009, og det er utarbeidet en sluttrapport fra prosjektet: Taterfolket fra barn til voksen. Et skole- og kulturprosjekt.

Kommunal- og regionaldepartementet har fått gjennomført en juridisk utredning om forholdet mellom nasjonal og internasjonal rett på boligområdet for rom. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og Kommunal- og regionaldepartementet vil, i samråd med Oslo kommune og representanter for rom, vurdere videre oppfølging av rapporten.

Det har i 2012 blitt lagt fram to rapporter om situasjonen for den jødiske minoriteten i Norge. Det Mosaiske Trossamfunds rapport Fortsatt aktivt jødisk liv i Norge? er laget på bakgrunn av en spørreundersøkelse blant deres medlemmer og intervjuer med jødiske barn og unge. Rapporten viser at om lag halvparten av medlemmene har opplevd antisemittiske holdninger i skole- og undervisningssituasjoner, i jobbsammenheng og på andre arenaer (i det offentlige rom, sosiale lag etc.). 20 av 21 barn og unge som ble intervjuet, oppga at de hadde vært utsatt for antijødisk trakassering, både enkelthendelser og trakassering over år. Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter (HL-senteret) har lagt fram rapporten Antisemittisme i Norge? Den norske befolkningens holdninger til jøder og andre minoriteter.

Styrking av de nasjonale minoritetenes språk

Kvensk, romanes (roms språk) og romani (romanifolkets/taternes språk) er alle anerkjent som minoritetsspråk i Norge. Ansvaret for samordning av arbeidet med Den europeiske pakten om regions- eller minoritetsspråk (minoritetsspråkpakten) er lagt til Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. I St.meld. nr. 35 (2007–2008) Mål og meining er det samtidig slått fast at Kulturdepartementet har det overordnede språkpolitiske ansvaret, også for nasjonale minoriteters språk. Å verne og styrke disse språkene inngår som en del av den helhetlige språkpolitikken som er skissert i meldingen. Innenfor arbeidet med nasjonale minoriteters språk prioriterer departementet arbeidet med kvensk. Miljøet som arbeider med revitalisering av kvensk har gjennom flere år pekt på behovet for økt satsing og identifisert aktuelle, gjennomførbare tiltak.

I 2011 bidro Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, sammen med Troms fylkeskommune, Storfjord kommune og Sametinget, til finansieringen av Storfjord språksenter. Språksenteret har aktiviteter for kvensk, finsk og samisk språk. Halti kvenkultursenter i Nordreisa arrangerte kvenske språkkafeer og kurs i kvensk. Kvensk institutt, som er et nasjonalt senter for kvensk språk og kultur, holdt flere kurs i kvensk, i hovedsak med voksne deltakere.

I desember 2011 oversendte Norge den femte rapporten om gjennomføringen av Den europeiske pakten om regions- eller minoritetsspråk til Europarådet. Rapporten er tilgjengelig på departementets internettsider.

Et godt møte med offentlige tjenester for nasjonale minoriteter

Med utgangspunkt i sosial- og velferdspolitikken skal alle inkluderes i det norske fellesskapet. Hensynet til de nasjonale minoritetene skal som hovedregel integreres i det ordinære offentlige tjenestetilbudet.

Tiltakene i Handlingsplan for å bedre levekårene for rom i Oslo er utformet for å bidra til å gjøre allerede etablerte offentlige ordninger, for eksempel innen utdanning, sysselsetting, helse og bolig, mer tilgjengelige for rom. I tråd med handlingsplanen har Oslo kommune etablert en veiledningstjeneste for rom og arrangert seminarer om rom for ansatte i kommunale og statlige etater. Veiledningstjenesten og seminarene finansieres med tilskudd fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, se omtale under kap. 1540, post 60.

Tildelinger over ulike departementers budsjett

Bevilgninger til nasjonale minoriteter

(i 1000 kroner)

Dep.

Tiltak

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

FAD

Nasjonale minoriteter¹

13 596

15 575

17 101

FAD

Forskningsmidler

1 200

1 200

1 200

KUD

Avisen Ruijan Kaiku

1 000

1 031

1 065

KUD

Kainun institutti – Kvensk institutt, drift

4 823

4 973

5 137

KUD

Jødisk museum

2 491

2 568

2 888

KUD

Norsk Skogfinsk Museum

2 467

2 543

2 627

KD

Tilskudd til opplæring i finsk i grunnskolen og videregående opplæring

7 420

8 160

7 958

KD

Nasjonale minoriteter²

3 600

3 600

3 550

¹ Avisa Ruijan Kaiku fikk tildelt 400 000 kroner over Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets budsjett i 2011 og 2012. Tildelingen videreføres i 2013.

² Midlene bevilges over kap 226, post 21. Tallene er basert på tildelingsbrevene til Utdanningsdirektoratet.

Kunnskapsdepartementet

Kunnskapsdepartementet gir tilskudd til tiltak for å bedre språkforståelsen blant minoritetsspråklige barn i førskolealder. Barn som tilhører nasjonale minoriteter er omfattet av tilskuddsordningen. Nærmere omtale av tilskuddsordningen finnes i Prop. 1 S (2012–2013) Kunnskapsdepartementet.

Det gis tilskudd til opplæring i finsk som andrespråk i grunnskolen og videregående opplæring, jf. kap. 225, post 67. Målet med tilskuddet til grunnskolen er å bidra med finansiering til kommuner og private skoler i Troms og Finnmark, slik at det blir gitt opplæring i finsk som andrespråk i samsvar med rettighetene som framgår av pgf. 2–7 i opplæringsloven, og å medvirke til å styrke lærernes kompetanse i finsk. Det er videre et mål å gi opplæring i finsk som andrespråk til elever i videregående opplæring med kvensk-finsk bakgrunn. Det gis tilskudd til fylkeskommuner og private videregående skoler som gir slik opplæring. Læreplan i finsk som andrespråk omtaler både finsk og kvensk språk og kultur. Det bevilges også midler over Kunnskapsdepartementets budsjett til utvikling av andre tiltak som gjelder nasjonale minoriteter, jf. kap. 226, post 21.

Prosjektet «Romani/Taterfolket – fra barn til voksen» ble avsluttet i 2009, og det er utarbeidet en sluttrapport fra prosjektet: Taterfolket fra barn til voksen. Et skole- og kulturprosjekt. Nasjonalt senter for flerkulturell opplæring (NAFO) har fått ansvar for videreføring av prosjektet. Dronning Maud Minnes Høgskole viderefører tiltak i barnehage og skole, og Høgskolen i Sør-Trøndelag er ansvarlig for tiltak for informasjonsspredning via nett. Begge høgskolene bidrar videre til informasjonsspredning gjennom NAFOs ulike nettverk. Det er laget et temahefte Om tatere som minoritet i et flerkulturelt samfunn. Kulturformidling i barnehage og skole. Utdanningsdirektoratet og NAFO utvikler temahefte og en brosjyre om alle de fem nasjonale minoritetene i Norge. Materiellet skal benyttes som ressurser for lærere.

Kulturdepartementet

Kulturdepartementet gir faste årlige tilskudd til Kainun institutti – Kvensk institutt og den kvenske avisa Ruijan Kaiku. For 2013 foreslås et tilskudd på 5,137 mill. kroner til Kainun institutti – Kvensk institutt. Tilskuddet går blant annet til arbeid med normering og standardisering av kvensk språk. Kulturdepartementet foreslår et tilskudd på 1,065 mill. kroner til avisa Ruijan Kaiku for 2013.

Flere museer, som får årlig tilskudd fra Kulturdepartementet, arbeider kontinuerlig med dokumentasjon, formidling og forskning knyttet til nasjonale minoriteter. Varanger Museum IKS og Hedmark fylkesmuseum har avdelinger som arbeider med henholdsvis kvensk/norskfinsk og romanifolkets/taternes kultur og historie. Begge disse museene mottar årlig tilskudd fra Kulturdepartementet.

Norsk kulturråd ligger under Kulturdepartementet og forvalter og fordeler midler fra Norsk kulturfond. Fra Norsk kulturfond kan det søkes om midler til prosjekter som omhandler minoriteters språk og kultur. Kulturrådet forvalter også prosjektmidler til museum og arkiv.

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet har koordinert, på vegne av Justis- og beredskapsdepartementet og Utenriksdepartementet, arbeidet med en undersøkelse om den norske befolkningens holdninger til jøder og jødedom. Rapporten Antisemittisme i Norge?, utarbeidet av Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter, er viktig da det tidligere ikke er gjennomført tilsvarende kvantitative undersøkelser om holdninger til jøder i Norge. Undersøkelsen viser at rundt 12 pst. av befolkningen i Norge har negative holdninger til jøder. Undersøkelsen viser også negative holdninger til andre minoritetsgrupper i Norge, blant annet muslimer og rom. Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet vil vurdere anbefalte oppfølgningspunkter fra rapporten i det videre arbeidet på feltet.

Kap. 1540 Nasjonale minoriteter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

60

Tiltak for rom, kan overføres

4 199

5 803

5 800

70

Tilskudd til nasjonale minoriteter

5 841

6 222

7 751

71

Avkastning av Romanifolkets/taternes kulturfond

3 556

3 550

3 550

Sum kap. 1540

13 596

15 575

17 101

Post 60 Tiltak for rom, kan overføres

Innledning

Norske myndigheter har et særlig ansvar for å påse at rom, som nasjonal minoritet i Norge, får en reell mulighet til å leve i det norske samfunnet på samme vilkår som andre. Gjennom ratifiseringen av Europarådets rammekonvensjon om beskyttelse av nasjonale minoriteter har norske myndigheter forpliktet seg til å motvirke diskriminering av rom og å legge til rette for opprettholdelse av deres kultur, språk og identitet i dialog med gruppen selv. I henhold til rammekonvensjonen skal roms behov bli møtt gjennom ordinære velferdsordninger og også særlige tilpasninger om nødvendig.

Oslo kommune har etablert et voksenopplæringstiltak for unge voksne rom, med tilskudd fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. Målsettingen er å øke lese- og skriveferdighetene, i tillegg til digitale ferdigheter og matematikkunnskaper, hos unge voksne rom. Det langsiktige målet er å bedre basiskunnskapen hos foreldregenerasjonen, slik at foreldrene på sikt skal kunne støtte barna i gjennomføring av obligatorisk grunnskole. Deler av tilskuddet fra departementet blir av Oslo kommune også tildelt grunnskoler med romelever.

Oslo voksenopplæring Skullerud jobber aktivt med å rekruttere deltakere til utdanningstiltaket for rom. Det har vært en viktig målsetting å gi den enkelte bruker av tiltaket en kvalitativt god oppfølging. En satsing på enkeltindividers potensial vil kunne bidra til å utvikle gode rollemodeller innad i gruppen. Det arbeides også for å få rom inn i ordinære yrkesrettede tiltak som på sikt vil gi den enkelte kvalifikasjoner for lønnet sysselsetting. Blant annet benyttes NAVs kvalifiseringsprogram for romassistenter/mediators.

I tråd med handlingsplan for å bedre levekårene for rom i Oslo etablerte Oslo kommune en veiledningstjeneste for rom høsten 2009. Veiledningstjenesten er tilknyttet det allerede etablerte voksenopplæringstiltaket for unge voksne rom ved Oslo voksenopplæring Skullerud. Tjenestens funksjon er å gi rom informasjon og veiledning og å kunne henvise, eventuelt følge, rom til rette offentlige instans når det gjelder spørsmål om for eksempel skole, barnehage, bolig, arbeid, helse og trygdeytelser.

Mål og prioriteringer 2013

Formålet med tilskuddsposten er å støtte tiltak som skal bidra til å forbedre skolesituasjonen for rom, gi rom informasjon og veiledning, samt å stimulere til aktiv samfunnsdeltakelse i gruppen. Tiltakene utvikles og gjennomføres i nært samarbeid med Oslo kommune.

Budsjett 2013

Bevilgningen skal dekke videreføring av voksenopplæringstiltaket for unge voksne rom, i regi av Oslo kommune, og andre tiltak i handlingsplanen.

Departementet vil, på bakgrunn av eventuelle søknader fra organisasjoner med tilknytning til rom, også vurdere å støtte andre tiltak som kan bidra til å stimulere til aktiv samfunnsdeltakelse. Slike søknader vil bli vurdert i tråd med regelverket som er utarbeidet for kap. 1540, post 70.

Rapport 2011

Veiledning for rom er opprettet i tilknytning til voksenopplæringstilbudet for å sikre rom særskilt bistand tilpasset de sammensatte utfordringene de kan oppleve i hverdagen, og som kan vanskeliggjøre effektiv deltakelse i undervisning. Samkjøring av veiledningstjenesten og undervisningstilbudet i 2011 har hatt til hensikt å gjøre innsatsen for den enkelte rom mer målrettet og samlet.

Deler av midlene tildeles også grunnskoler med romelever (stimuleringsmidler). Stimuleringsmidlene har blitt brukt til å bedre oppfølgingen av og motvirke frafall blant romelever i Oslo-skolene. Det har blant annet vist seg at det er helt nødvendig med tett og personlig kontakt mellom foresatte og skolen. I 2011 har Romtiltaket ved Oslo voksenopplæring Skullerud samarbeidet tettere med grunnskoler i Oslo, og det er blant annet opprettet et lokalbasert voksenopplæringskurs i en grunnskoles lokaler. Skolene melder om positiv effekt av koblingen, ved at skole–hjem–samarbeidet bedres og barnas kontinuitet i skolen styrkes. Videre har skoleassistenter/mediators med rombakgrunn fungert som brobyggere mellom rommiljøet og visse skoler. Det er imidlertid ønskelig å øke deltakelsen i tiltakene.

Post 70 Tilskudd til nasjonale minoriteter

Innledning

Tilskuddsordningen for nasjonale minoriteter skal støtte virksomheter som bidrar til aktiv samfunnsdeltakelse, sikrer like muligheter og motvirker diskriminering. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet kunngjør hvert år tilskuddsordningen i et rundskriv der målsettinger og kriterier for tildeling av tilskudd utdypes.

Mål 2013

Hovedformålet med tilskuddsordningen er å støtte frivillige organisasjoner som har basis i en nasjonal minoritet. Det kan gis både grunnstøtte (organisasjonsstøtte) og prosjektstøtte etter søknad. Grunnstøtte, prosjekter i regi av nasjonale minoriteter, og prosjekter som har til formål å styrke nasjonale minoriteters språk, vil bli prioritert. Det kan gis prosjektstøtte til tiltak som gjelder nasjonale minoriteter i kommunal eller fylkeskommunal regi.

Budsjett 2013

Arbeidet med å legge til rette for oppbygging og utvikling av de nasjonale minoritetenes organisasjoner vil videreføres i 2013. Ved å gi grunnstøtte vil departementet sikre at de nasjonale minoritetene har mulighet til selv å delta i beslutningsprosesser som angår dem, jf. artikkel 15 i Europarådets rammekonvensjon om beskyttelse av nasjonale minoriteter. Fra 2013 er bevilgningen på tilskuddsposten foreslått økt for å kunne styrke arbeid for nasjonale minoriteters språk.

Rapport 2011

Av en total ramme på 5,841 mill. kroner ble det i 2011 brukt 4,335 mill. kroner til grunnstøtte til organisasjoner og 1,286 mill. kroner til prosjektstøtte. Avisen Ruijan Kaiku ble i tillegg tildelt 200 000 kroner for utgivelse av kvensk avis over post 70. Det ble også tildelt 200 000 kroner til avisen over kap. 1500, post 21.

Post 71 Avkastning av Romanifolkets/taternes kulturfond

Innledning

Under behandlingen av revidert nasjonalbudsjett for 2004 vedtok Stortinget å bevilge 75 mill. kroner til et «Romanifolkets fond». Bakgrunnen går fram av omtalen i St.prp. nr. 63 (2003–2004) Tilleggsbevilgninger og omprioriteringer i statsbudsjettet medregnet folketrygden 2004, kap. 526, post 90. Vedtekter for bruken av avkastningen av fondet ble fastsatt ved kgl.res. 12. oktober 2007.

Fondets avkastning forvaltes av en egen stiftelse som kom i ordinær drift i 2008. Styret i stiftelsen velges årlig og består i hovedsak av medlemmer fra romanifolkets organisasjoner.

Mål 2013

Fondets stiftelse tildeler midler til prosjekter og tiltak som kan bidra til å gjenreise, utvikle og synliggjøre romanifolkets/taternes kultur og historie. Avkastningen skal også benyttes til å drive et sekretariat, til organisert veiledning i forbindelse med individuelle erstatningssaker og eventuelt til annet arbeid eller andre prosjekter i regi av romanifolket selv.

Stiftelsen har vært i ordinær drift i om lag fire år, og det bør nå vurderes om stiftelsens vedtekter og organisering har fungert i samsvar med formålet ved opprettelsen.

Departementet har derfor tatt initiativ til drøftinger med stiftelsens styre, med sikte på å oppnå enighet om et forslag til vedtektsendringer som kan sendes Stiftelsestilsynet for avgjørelse. Departementets utgangspunkt er at administrasjonskostnadene bør bli betraktelig lavere, blant annet ved at antall styremedlemmer reduseres. Stiftelsens styre har nedsatt et arbeidsutvalg som skal se på mulige vedtektsendringer, og departementet har oversendt sine foreløpige synspunkter til stiftelsens styre.

Budsjett 2013

Bevilgningen i 2013 utgjør avkastningen av fondet for 2012.

Rapport 2011

I perioden 2008 til 2011 har totalt ca. 75 forskjellige prosjekter fått tildelt ca. 4,4 mill. kroner av avkastningen av Romanifolkets/taternes kulturfond. Stiftelsens styre deler ut midler til prosjekter to ganger i året etter utlysing. For å sikre realverdien av stiftelsens frie egenkapital, og for å gjøre stiftelsen i stand til i framtiden å sette i gang eller støtte større prosjekter, har stiftelsens styre vedtatt inntil videre å spare en del av den årlige overføringen av fondets avkastning. Ved årsskiftet 2011/2012 hadde stiftelsen en egenkapital på ca. 19 mill. kroner.

Kap. 4540 Nasjonale minoriteter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

71

Avkastning av Romanifolkets/taternes kulturfond

3 556

3 550

3 550

Sum kap. 4540

3 556

3 550

3 550

Post 71 Avkastning av Romanifolkets/taternes kulturfond

Det vises til omtale under kap. 1540, post 71.

Programkategori 01.50 Konkurransepolitikk

Utgifter under programkategori 01.50 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1550

Konkurransetilsynet

95 088

90 905

95 959

5,6

Sum kategori 01.50

95 088

90 905

95 959

5,6

Inntekter under programkategori 01.50 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4550

Konkurransetilsynet

11 521

231

1 980

757,1

Sum kategori 01.50

11 521

231

1 980

757,1

Innledning

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har det overordnede ansvaret for gjennomføringen av virkemidlene i konkurransepolitikken. Dette innebærer blant annet å:

utforme, forvalte og håndheve den norske konkurranseloven, pristiltaksloven, EØS-konkurranseloven, lov om offentlige anskaffelser og lov om offentlig støtte med forskrifter m.m.

fatte vedtak etter patentlovens bestemmelser om tvangslisens

delta i arbeidet med å utvikle nytt EØS-relevant konkurranseregelverk i EU og innlemme nytt EØS-regelverk i norsk rett, samt å delta i overvåkningsorganenes håndheving av EØS-avtalens konkurranseregler i enkeltsaker

behandle klager over Konkurransetilsynets vedtak

ha etatsstyringsansvaret for Konkurransetilsynet og sekretariatet til Klagenemnda for offentlige anskaffelser (KOFA)

bidra til at det blir lagt tilstrekkelig vekt på konkurransehensyn innenfor andre politikkområder

Det er i hovedsak Konkurransetilsynet som håndhever konkurransereglene for foretak. Arbeidet til Konkurransetilsynet er omtalt under kap. 1550 Konkurransetilsynet.

Direktoratet for forvaltning og IKT har en viktig rolle i arbeidet med å heve kompetansen på anskaffelsesområdet. Virksomheten til direktoratet er omtalt under kap. 1560 Direktoratet for forvaltning og IKT.

Hovedlinjer i konkurransepolitikken

I en markedsøkonomi bidrar konkurranse til at ressursene blir utnyttet bedre, markedsaktørene blir mer effektive og dermed mer konkurransedyktige på internasjonale markeder. Konkurranse gir kundene et bedre tilbud av varer og tjenester med bedre kvalitet og lavere priser enn det som ville vært tilfelle med markedsaktører som ikke må konkurrere. Det gjelder i de fleste markeder. Ved utforming og håndheving av konkurransereglene og ved utforming av andre offentlige regler og tiltak som påvirker konkurransen, legger myndighetene rammene for hvor det skal være konkurranse og hvordan konkurransen skal virke på ulike områder. Innenfor viktige områder som helse, omsorg og utdanning vil regjeringen bygge på fellesskapsløsninger.

På en del områder virker ikke markedene som forutsatt eller i samsvar med andre samfunnsmål. For å løse problemer knyttet til svikt i markeder som for eksempel forurensing, naturlig monopol som i kraftnettet og produksjon av kollektive goder som veier, er det påkrevd med annen offentlig styring og kontroll enn tilsyn med markedene. Markedene alene tar heller ikke tilstrekkelig hensyn til fordeling av velferd.

Offentlige tiltak kan gjennomføres for å korrigere markedssvikt uten stor innvirkning på konkurransen. En avgift på forurensinger er et eksempel på at en svikt i markedet korrigeres uten at det gripes inn i konkurransen. I andre tilfeller blir det iverksatt tiltak som griper inn i markeds- og konkurranseforholdene. Det kan for eksempel være konsesjonsordninger som skal sikre at aktørene i markedet har tilstrekkelige kvalifikasjoner, men som gjør det vanskeligere å etablere seg for nye konkurrenter. Konkurransemyndighetene har som oppgave å peke på konkurranseskadelige virkninger av offentlige reguleringer og foreslå tiltak som kan avgrense de skadelige virkningene.

I mange konkurransesaker vil ulempene i form av redusert konkurranse være små for den enkelte kunde mens fordelene er store for det foretaket som er part i saken. Konkurransemyndighetene må derfor være særlig oppmerksomme på dette når hensynet til forbrukerne veies opp mot næringshensyn.

Sunne markeder blir best sikret gjennom en streng konkurranselov og et effektivt tilsyn fra konkurransemyndighetene. Konkurranseloven og EØS-konkurranseloven skal motvirke handlinger som hindrer markedsmekanismene å fungere. Det gjelder handlinger som misbruk av markedsmakt, konkurransebegrensende avtaler mellom foretak og foretakssammenslutninger som fører til konkurransebegrensende strukturendringer i markedet. Sammen med regelverket for offentlig støtte til næringslivet og regelverket for offentlige anskaffelser skaper dette en helhetlig konkurransepolitikk.

Konkurranseloven

Formålet med konkurranseloven er å fremme konkurranse for effektiv bruk av samfunnets ressurser, med særlig vekt på forbrukernes interesser. Viktige trekk ved konkurranseloven er at:

loven forbyr samarbeid som begrenser konkurransen mellom foretak og forbyr foretak å utnytte en dominerende stilling på en utilbørlig måte. Forbudsbestemmelsene i konkurranseloven tilsvarer bestemmelsene i EØS-avtalen artikkel 53 og 54

loven pålegger Konkurransetilsynet å gripe inn mot foretakssammenslutninger som tilsynet finner at vil føre til eller forsterke en vesentlig begrensning av konkurransen. Meldeplikten for foretakssammenslutninger gir Konkurransetilsynet mulighet til å oppdage slike potensielt konkurransebegrensende fusjoner

Konkurransetilsynet har som oppgave etter loven å påpeke konkurransebegrensende virkninger av offentlige tiltak, eventuelt ved å fremme forslag med sikte på å styrke konkurransen og lette adgangen for nye konkurrenter

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet er klageorgan for Konkurransetilsynets vedtak.

Konkurranseloven er nå under revisjon, jf. NOU 2012: 7 Mer effektiv konkurranselov. Se omtale under «Utfordringer og utviklingstrekk» nedenfor.

EØS-konkurransereglene for foretak

EØS-avtalens konkurranseregler forbyr konkurransebegrensende samarbeid og utilbørlig utnyttelse av dominerende stilling. Forbudsbestemmelsene kommer til anvendelse dersom forholdet merkbart kan påvirke samhandelen mellom EØS-land, og kan komme til anvendelse parallelt med de tilsvarende bestemmelsene i konkurranseloven. Bestemmelsene håndheves av EU-kommisjonen, EFTAs overvåkningsorgan (ESA) og Konkurransetilsynet.

EØS-avtalen fastsetter også regler for tilsyn med foretakssammenslutninger. Foretakssammenslutninger som har en EØS-dimensjon (omsetning over visse terskelverdier), behandles enten av EU-kommisjonen eller ESA.

Reglene om offentlige anskaffelser

Offentlige anskaffelser spiller en stor rolle for bruken av ressurser i offentlig sektor, og er et viktig marked for næringslivet. I 2010 utgjorde samlet innkjøp av varer og tjenester i offentlig sektor ca. 316 mrd. kroner (ekskl. oljesektoren). Reglene om offentlige anskaffelser skal bidra til at offentlige midler utnyttes best mulig gjennom kostnadseffektive anskaffelser, samtidig som allmennheten skal ha tillit til at offentlige anskaffelser skjer på en samfunnstjenlig måte. Regelverket er et prosessuelt rammeverk som blant annet stiller krav til konkurranse, god forretningsskikk, likebehandling av leverandørene og at prosessene er forutsigbare, gjennomsiktige og etterprøvbare.

God etterlevelse av reglene skal gi effektive offentlige anskaffelser. Det offentlige må opptre profesjonelt og sørge for at man får mest mulig igjen for fellesskapets midler. På den måten kan det offentlige frigjøre ressurser som kan brukes til mer velferd og økt verdiskapning til det beste for fellesskapet. Gjennom å være en krevende innkjøper, kan det offentlige gjennom sine innkjøp også bidra til å sikre andre samfunnshensyn, som sosiale og miljømessige hensyn.

Reglene om offentlig støtte

Hovedregelen i EØS-avtalen artikkel 61 er at offentlig støtte til næringslivet er forbudt. Forbudet mot offentlig støtte er imidlertid ikke absolutt, og det er gitt en rekke unntak. Et tiltak som innebærer offentlig støtte i henhold til EØS-avtalen kan dermed godkjennes, men støttegiver må som utgangspunkt notifisere støtten til ESA. ESA må godkjenne støttetiltaket før det kan iverksettes.

Visse typer støtte er unntatt for notifikasjonsplikt og underlagt en enklere meldingsordning. Det alminnelige gruppeunntaket inneholder en liste over tiltak som anses som forenlig støtte, så som investeringer i små- og mellomstore bedrifter, kvinnelig entreprenørskap, miljøbeskyttelse og forskning, utvikling og innovasjon. Støtte som oppfyller vilkårene i gruppeunntaket, er forhåndsgodkjent og kan dermed tildeles uten at ESA (eller Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet) foretar en kontroll av om støtten er i tråd med EØS-avtalen. Det skal sendes en melding til ESA 20 dager etter iverksettelse eller tildeling av støtten.

Regelverket åpner også for at det kan gis bagatellmessig støtte (under ca. 1,5 mill. kroner) som heller ikke må notifiseres til ESA.

Det er støttegiver (departement, fylkeskommune eller kommune) som har ansvar for at støtte er gitt i samsvar med regelverket, og for å notifisere støtten eller melde støtten til ESA i etterkant når det er påkrevd. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har ansvaret for å koordinere informasjon av ny støtte til ESA og kan gi råd og veiledning om hvordan notifikasjonen/melding om bruk av gruppeunntak bør utformes.

Forsommeren 2012 hadde ESA 7 norske notifikasjoner og 22 norske klagesaker til behandling.

I 2011 ble det totalt tildelt om lag 21,7 mrd. kroner i statsstøtte omfattet av EØS-avtalen. Støtte til fiskeri- og landbrukssektoren omfattes ikke.

Statens alminnelige prisreguleringsfond

Ansvaret for tildeling av midler fra Statens alminnelige prisreguleringsfond er tillagt Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. Midlene i fondet skal blant annet benyttes til forskning og utredning på det konkurransepolitiske området. Per 31. desember 2011 var saldoen på fondet 26 335 478 kroner.

Utfordringer og utviklingstrekk

Videreutvikling av lover og forskrifter

Konkurranseloven

Konkurranseloven trådte i kraft i 2004. Erfaringene med loven og utviklingen av konkurransepolitikken nasjonalt og internasjonalt har gjort det nødvendig å foreta en gjennomgang av loven. Konkurranselovutvalget la fram innstillingen NOU 2012: 7 Mer effektiv konkurranselov 16. februar 2012.

Utvalget har blant annet sett på behovet for en ytterligere harmonisering med konkurranselovgivningen i andre jurisdiksjoner, særlig i EU/EØS, og behovet for et eventuelt tettere samarbeid med andre lands konkurransemyndigheter i håndhevingen av konkurransereglene. Utvalget har foreslått flere endringer i konkurranseloven, blant annet endringer i reglene for fusjonskontroll, innføring av en ordning med avhjelpende tiltak i adferdssaker, og tiltak for å effektivisere lempningsinstituttet.

Bokbransjen i Norge har i en årrekke samarbeidet om priser og andre forretningsvilkår gjennom såkalte bokavtaler. Ved forskrifter er det gitt unntak fra konkurranseloven for prissamarbeidet i bokomsetningen. Faste videresalgspriser for skjønnlitteratur og fagprosa og for fagbøker til høyere utdanning er tillatt til hhv. 31. desember 2014 og 31. desember 2012.

Forskrift av 17. desember 2010 nr. 1660 ga et midlertidig unntak fra konkurranseloven pgf. 10 og 11 for avtaler om klinisk veterinærvakt. Forskriften gjaldt til 30. juni 2012.

Regjeringen besluttet ved forskrift av 22. juni 2012 nr. 570 å videreføre et midlertidig unntak fra konkurranseloven for privatpraktiserende leger, fysioterapeuter og psykologer.

Reglene om offentlige anskaffelser

Reglene om offentlige anskaffelser må være i samsvar med Norges internasjonale forpliktelser. Samtidig er det muligheter for tilpasninger i den konkrete utformingen av de norske reglene. Myndighetene skal sørge for riktig og hensiktsmessig utforming og tolkning av regelverket, og følge opp det internasjonale samarbeidet om offentlige anskaffelser i EØS og WTO.

Regjeringen la høsten 2011 fram Prop. 12 L (2011–2012) Om endringer i lov om offentlige anskaffelser og kommuneloven, med forslag til nye regler om håndhevelse som følge av et nytt EU-direktiv. Endringene ble vedtatt med ikrafttredelse 1. juli 2012.

I desember 2011 la EU-kommisjonen fram forslag til et nytt direktiv om offentlige anskaffelser og et nytt direktiv om innkjøpsregler i forsyningssektorene (vann- og energiforsyning, transport og posttjenester), som skal erstatte eksisterende anskaffelsesdirektiver. Formålet med forslagene er blant annet å forenkle regelverket og gjøre det mer fleksibelt, fremme bruk av elektronisk handel og å legge bedre til rette for at oppdragsgivere skal kunne vektlegge hensyn til miljø, innovasjon, etc. gjennom sine anskaffelser. Endringene skal etter planen gjelde i EU-landene senest 30. juni 2014. Departementet følger denne prosessen tett.

Departementet skal også ha et særlig fokus på å følge utviklingen i EU når det gjelder anskaffelse av sosiale tjenester.

Departementet har i 2012 gjennomgått Klagenemnda for offentlige anskaffelsers innretning og rammevilkår for å se om det er behov for endringer. Den første delen av arbeidet bestod i å øke klagegebyret for å bidra til å redusere antall saker og saksbehandlingstiden i nemnda. De nye gebyrene, 8000 kroner for rådgivende saker og 1000 kroner for saker om direkte anskaffelser ble innført sommeren 2012. Den andre delen, som innebærer en gjennomgang av nemndas rolle, sammensetning, instruksjonsmyndighet mv. blir gjennomført innen utgangen av 2012. I den forbindelse er det sendt på høring et forslag til endringer i forskrift 15. november 2002 nr. 1288 om klagenemnd for offentlige anskaffelser. Høringsfristen er 19. oktober 2012.

Reglene om offentlig støtte

Departementet har ansvar for å sikre at norske interesser blir ivaretatt ved utforming av nye regler om offentlig støtte i EU/EØS.

I 2012 avsluttet Kommisjonen sin revisjon av regelverket for finansiering av offentlig tjenesteyting og det nye regelverket ble innført i norsk rett. Regelverket kommer blant annet til anvendelse når det offentlige inngår avtaler med virksomheter om å utføre visse offentlige tjenester, som drift av ulønnsomme transportruter, sosial husbygging mv. Revisjonen har ført til et enklere og mer fleksibelt regelverk. Avtaler om kompensasjon for slike tjenester hvor kompensasjonen for oppdraget ikke overstiger 500 000 euro over en treårsperiode («bagatellmessige tiltak») må ikke notifiseres til ESA.

Kommisjonen arbeider med revisjon av retningslinjene for regionalstøtte. Regelverket gir blant annet grunnlaget for ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift og distriktsutviklingstilskudd til bedrifter lokalisert i det distriktspolitiske virkeområdet. Sentralt for Norge står muligheten til fortsatt å kunne gi driftsstøtte i de tynnest befolkede områdene, samt at befolkningstetthet også etter det nye regelverket skal være et kriterium for å kunne gi regionalpolitisk begrunnet investeringsstøtte. Det nye regelverket skal gjelde fra 2014.

Gjennom kvotehandelsdirektivet underlegges kraftprodusentene kvoteplikt for sine CO₂-utslipp. EU-kommisjonen har vedtatt retningslinjer om kompensasjon for de indirekte kvotekostnadene industrien påføres som følge av dette «karboninnslaget» i kraftprisen, dvs. økte strømpriser etter etableringen av kvotesystemet. Formålet med et regelverk som tillater slik støtte er å unngå at industri flyttes til land uten utslippsregulering. Regjeringen har besluttet at den innenfor rammene av statstøtteretningslinjene vil etablere en slik ordning i Norge. Denne ordningen må notifiseres til EFTAs overvåkingsorgan.

I mai 2012 tok Kommisjonen initiativ til en reform for å modernisere regelverket for offentlig støtte. Kommisjonen ønsker å fokusere på støttereglene som et verktøy for å skape vekst gjennom et dynamisk og konkurransedyktig indre marked. Videre ønsker Kommisjonen å legge til rette for at den kan fokusere sin håndheving på de mest alvorlige sakene som har størst samhandelspåvirkning. Kommisjonen har også signalisert at reformen vil innebære at nasjonale myndigheter i større grad deltar i forvaltningen av regelverket. Som en del av reformen skal blant annet regelverket for støtte til bredbånd, miljøstøtte, risikokapital og det generelle gruppeunntaket revideres. De viktigste elementene i reformen skal være vedtatt i slutten av 2013.

Internasjonalt arbeid

På konkurranseområdet er departementet ansvarlig for å forberede saker og å utforme og framføre norske posisjoner både ved håndheving av regelverket i enkeltsaker og ved utviklingen av nytt regelverk. Konkurransemyndighetene deltar i den forbindelse både i EØS- og EFTA-fora.

Departementet er også ansvarlig for å sikre at nytt regelverk blir innlemmet i EØS-avtalen gjennom vedtak i EØS-komiteen og å gjennomføre EØS-avtalens konkurranseregler i norsk rett.

Departementet har også deltatt i forhandlingene om en revidert WTO-avtale om offentlige anskaffelser (GPA-avtalen), som ble vedtatt 30. mars 2012. Hovedfokuset innen WTO vil i den kommende tiden være forhandlinger med nye land som ønsker å tiltre GPA-avtalen, som for eksempel Kina.

Departementet deltar i arbeidet gjennom EFTA med å forhandle fram handelsavtaler med andre land. Videre er konkurransemyndighetene sentrale i arbeidet med å sikre norske interesser i notifikasjons- og klagesaker om offentlig støtte og klagesaker om offentlige anskaffelser.

Konkurransemyndighetene deltar i drøftingen av viktige konkurransepolitiske og konkurransefaglige diskusjoner i OECD. Virksomheten i OECD munner ikke ut i bindende normer eller vedtak, men i anbefalinger og retningslinjer for utforming av konkurransepolitikken. Viktige temaer som har vært behandlet i 2012, er konkurransemyndighetenes utfordringer knyttet til den digitale økonomien, hvordan gjennomføre gode evalueringer av konkurransemyndighetenes håndheving av konkurransepolitikken, nye metoder for markedsavgrensning og om teorier fra adferdsøkonomi (behavioural economics) kan bidra til bedre økonomiske analyser i konkurransesaker.

De nordiske konkurransemyndighetene møtes årlig og drøfter saker av felles interesse. Møtene gir viktige muligheter til erfaringsutveksling og uformelle diskusjoner om utviklingen på områdene for konkurranse, offentlige anskaffelser og offentlig støtte.

Mål og strategier

Konkurransemyndighetene skal føre en aktiv konkurransepolitikk for å sikre gode og rimelige varer og tjenester til forbrukerne og fremme effektiv ressursbruk.

For å oppnå dette, arbeider departementet mot disse hovedmålene:

konkurranseloven, EØS-konkurranseloven, regelverket for offentlige anskaffelser og regelverket for offentlig støtte skal utvikles og håndheves i samsvar med internasjonale regler og plikter slik at de blir effektive virkemidler for å fremme konkurranse

reglene om offentlige anskaffelser skal sikre at offentlige midler utnyttes best mulig gjennom kostnadseffektive anskaffelser, samtidig som allmennheten skal ha tillit til at offentlige anskaffelser skjer på en samfunnstjenlig måte

regelverket om offentlig støtte skal hindre tildeling av ulovlig støtte og motvirke skadelig støtte

det skal foretas en riktig avveining mellom konkurransehensyn og andre samfunnshensyn som bidrar til å fremme regjeringens politikk på ulike områder

det skal tas hensyn til norske interesser når ESA håndterer klager og notifikasjoner etter regelverket om offentlig støtte

etatsstyringen av Konkurransetilsynet skal ha klare mål, gi tydelig rollefordeling mellom departement og tilsyn, og en resultatoppfølging som sikrer en effektiv utøving av konkurransepolitikken og håndheving av lovene

Prioriterte områder 2013

Konkurransekriminalitet

Forebygging og avdekking av konkurransekriminalitet er en av konkurransemyndighetenes kjerneoppgaver, og avdekking av ulovlig prissamarbeid, anbudssamarbeid og markedsdeling er en høyt prioritert oppgave for Konkurransetilsynet. Konkurransetilsynet har de seneste årene styrket arbeidet med å avdekke og forebygge ulovlig samarbeid.

Lempningsordningen er et sentralt virkemiddel for å avsløre slik kriminalitet, ved at den som avslører et ulovlig samarbeid kan få redusert eller eliminert sanksjonen for sin egen deltakelse. Konkurransetilsynet har truffet vedtak i flere saker som følge av at en av partene har avslørt samarbeidet i en lempningssøknad, og har også lempningssaker under behandling.

Konkurransemyndighetene vil fortsatt prioritere forebygging og avdekking av konkurransekriminalitet i 2013.

Revisjon av konkurranseloven

Som nevnt over vil Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet etter planen legge fram forslag til endringer i konkurranseloven våren 2013.

Oppfølging av Matkjedeutvalgets rapport

I 2010 nedsatte regjeringen Matkjedeutvalget som skulle utrede styrkeforholdene i verdikjeden for mat. Effektiv ressursbruk var det overordnede formålet for utredningen, og utvalget skulle foreslå tiltak som ivaretar forbrukernes interesser og mulighetene for tilfredsstillende kontroll. Matkjedeutvalget avla sin rapport, NOU 2011: 4 Mat, makt og avmakt, i april 2011 med etterfølgende høringsbehandling. Regjeringen har besluttet at det skal nedsettes et lovutvalg som skal utrede hvordan prinsippet om god handelsskikk og hensynet til forbrukeren best kan ivaretas i lovgivningen.

Bonusprogram i innenriks luftfart

Opptjening av bonuspoeng ved flyreiser innenlands er forbudt i henhold til forskrift 20. juni 2007 nr. 684. Konkurransetilsynet har vurdert om det fremdeles skal være et slikt forbud. Tilsynet anbefaler å videreføre bonusforbudet på de aller fleste rutene i Norge, men foreslår å oppheve forbudet på de tre største rutene mellom Oslo–Bergen, Oslo–Trondheim og Oslo–Stavanger. EFTAs overvåkningsorgan åpnet i juli 2012 traktatbruddssøksmål mot Norge og hevder at den samme bonusforskriften er i strid med direktiv 2005/29/EF av 11. mai 2005 om foretaks urimelige handelspraksis overfor forbrukere og at bonusforskriften er i strid med EØS-avtalens regler om fri flyt av tjenester og fri etableringsrett. Departementet vil i samarbeid med berørte departementer følge opp disse to sakene.

Reform av EUs regelverk om offentlig støtte

EU-kommisjonen har igangsatt en reform av EUs regelverk om offentlig støtte. Kommisjonen vurderer å utvide medlemsstatenes handlingsrom ved økt terskelverdi for bagatellmessig støtte, samt å utvide det alminnelige gruppeunntaket for offentlig støtte. Kommisjonen ønsker også å forenkle de eksisterende reglene for godkjenning av støtte, samt stramme inn noe på klageadgangen. Kommisjonen overveier også å involvere medlemslandene i større grad ved håndhevingen av regelverket. Reformen er varslet gjennomført i løpet av 2012 og 2013 og kan medføre endringer i det nasjonale regelverket.

En offensiv innkjøpspolitikk

Effektive offentlige anskaffelser kan frigjøre ressurser som kan brukes til mer velferd og økt verdiskapning til det beste for fellesskapet. Innkjøpsfaglig kompetanse, økt lederforankring og bedre organisering er vesentlig for å hindre regelbrudd og få til vellykkede effektive anskaffelser.

Gjennom etableringen av Direktoratet for forvaltning og IKT, med en egen avdeling for offentlige anskaffelser, la regjeringen i 2008 grunnlaget for et nasjonalt kompetansesenter for offentlige anskaffelser og arbeidet med å sikre bedre, enklere og sikrere anskaffelser ble intensivert.

Direktoratet for forvaltning og IKT skal arbeide for at offentlige oppdragsgivere gjennomfører kostnadseffektive, miljøvennlige og kvalitetsrettede anskaffelser i overensstemmelse med anskaffelsesregelverket. Direktoratet skal også arbeide for å bedre statistikkgrunnlaget om offentlige anskaffelser.

Bruk av elektroniske løsninger er et viktig effektiviseringstiltak som kan redusere tidsbruken ved offentlige anskaffelser, øke konkurransen og legge til rette for anskaffelser som er mer gjennomsiktige og som lettere kan etterprøves. En rapport fra Senter for statlig økonomistyring (2006) viser at gjennom økt bruk av e-handel i anskaffelsesprosessen vil samfunnet kunne spare opptil 4 mrd. kroner i løpet av en tiårsperiode. Regjeringen gjennomfører derfor en sterkere satsing på elektroniske handelsløsninger, slik som innføring av obligatorisk elektronisk fakturaløsning i staten, økt satsing på støttetjenester og økt sentralfinansiering av e-handelsplattformen. Regjeringen har også stilt krav om standardisert fakturaformat i nye kontrakter, for å bedre samhandling og effektivitet i dokumentbehandlingen.

Staten kjøpte i 2010 varer, tjenester og bygg og anlegg for ca. 160 mrd. kroner. Hvordan innkjøpene foretas kan bety mye for statens kostnader og for markedene innkjøpene gjøres i. Det er i dag stor variasjon med hensyn til hvordan de ulike enhetene i staten organiserer innkjøpene, og samordning skjer stor sett kun innenfor samme sektor. Om statlige innkjøp bør samordnes i større grad, er et viktig spørsmål.

Leveranser av helse- og sosialtjenester fra ideelle organisasjoner

Regjeringen har blitt enig med ideell sektor om innholdet i en samarbeidsavtale om anskaffelser av helse- og sosialtjenester. Avtalen anerkjenner at ideell sektor er en viktig samarbeidspartner for offentlig sektor i produksjonen av helse- og sosialtjenester til befolkningen, og skal bidra til bedre samarbeid mellom staten og ideell sektor. Mange ideelle aktører besitter høy kompetanse og stort engasjement, og kan bidra til å utvikle alternative og fremtidsrettede tjenestetilbud innen helse- og sosialsektoren. Målsettingen med avtalen er å videreutvikle og forbedre pasientenes og brukernes tjenestetilbud. Avtalen fastsetter de overordnede prinsippene for samarbeidet og nedfeller visjonen for samarbeidet og samarbeidsform. Et viktig tiltak i avtalen er å etablere et dialogforum, der sentrale prinsipielle spørsmål og rammebetingelser knyttet til offentlige anskaffelser av helse- og sosialtjenester fra ideelle aktører kan drøftes.

Kap. 1550 Konkurransetilsynet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

87 013

83 179

85 998

23

Klagenemnda for offentlige anskaffelser

8 075

7 726

9 961

Sum kap. 1550

95 088

90 905

95 959

Innledning

Konkurransetilsynet skal føre tilsyn med konkurranseforholdene i norsk økonomi. Det rettslige grunnlaget for tilsynets virksomhet er konkurranseloven og EØS-konkurranseloven. Kjerneoppgavene til tilsynet er å håndheve konkurransereglenes forbud mot konkurransebegrensende samarbeid og misbruk av dominerende stilling, samt føre kontroll med foretakssammenslutninger. Konkurransetilsynet skal også iverksette tiltak for å øke markedenes gjennomsiktighet, håndheve EØS-avtalen artikkel 53 og 54 og påpeke konkurransebegrensende virkninger av offentlige tiltak.

Konkurransetilsynet har ansvar for håndheving av loven, men det påligger de næringsdrivende selv å påse at lovens forbud overholdes. Ved overtredelse av forbudet mot ulovlig samarbeid og misbruk av dominerende stilling kan strenge sanksjoner ilegges.

Konkurransetilsynet har også det administrative ansvaret for virksomheten til Klagenemnda for offentlige anskaffelser, herunder ansvaret for et sekretariat som utreder og klargjør sakene for behandling i klagenemnda. Saksmengden til Klagenemnda for offentlige anskaffelser har økt jevnt siden tilsynet fikk ansvaret for nemnda i 2005.

Mål og prioriteringer 2013

De to hovedmålene for Konkurransetilsynet sitt arbeid i 2013 vil være:

effektiv håndheving av Konkurranseloven med tilhørende forskrifter og EØS-konkurranseloven

effektiv saksbehandling i sekretariatet til Klagenemnda for offentlige anskaffelser

Effektiv håndheving av Konkurranseloven med tilhørende forskrifter og EØS-konkurranseloven

For å oppnå denne målsettingen vil følgende være hovedprioriteringer for tilsynets virksomhet i 2013:

1 Videreføring av satsingen på kartellsaker.

Avdekking og forebygging av ulovlig samarbeid har hatt høyeste prioritet i Konkurransetilsynet de siste årene. Satsingen har klar sammenheng med at kartellvirksomhet utgjør alvorlig økonomisk kriminalitet, som kan medføre betydelige tap for fellesskapet.

Også i 2013 vil Konkurransetilsynet prioritere å behandle og treffe vedtak i de saker der det er grunnlag for det. Det vil bidra til at lempingsinstituttet virker og vise at det nytter å klage til tilsynet. Vedtak med sanksjoner vil også ha en avskrekkende effekt.

2 Økt innsats for å avdekke brudd på konkurranselovens pgf. 11 om misbruk av dominerende stilling.

Konkurransetilsynet vil i 2013 intensivere arbeidet med saker som involverer misbruk av dominerende stilling. Tilsynet vil i denne sammenheng arbeide med å identifisere markeder med dominerende foretak, og aktivt søke å identifisere mulige overtredelser. Konkurransetilsynet vil innhente erfaring fra andre land som har hatt vellykkede satsinger på misbrukssaker, samt målrettede informasjonstiltak i samarbeid med eksterne aktører som for eksempel NHO og Virke.

I markeder der det er identifisert dominerende foretak vil Konkurransetilsynet vurdere behovet for å påpeke endringer i offentlige tiltak som kan bidra til etablering og innovative forretningsmodeller – uten at målet med det offentlige tiltaket blir svekket.

I 2013 vil det også være et særlig fokus på å bygge opp ytterligere kompetanse på det juridiske og økonomiske faglige fundamentet for pgf. 11 saker.

3 Økt strategisk synlighet.

For å ivareta sitt samfunnsoppdrag og forebygge konkurransekriminalitet på best mulig måte vil Konkurransetilsynet i 2013 arbeide for at tilsynet og resultatene av dets håndheving skal bli mer synlig. Tilsynet vil iverksette nye tiltak for å øke kjennskapen til konkurranseloven, særlig blant næringslivsledere og advokater. Konkurransetilsynet vil også arbeide med veiledning som bidrar til økt forståelse av konkurranseloven samt stimulere til at bedriftene innfører program som sikrer etterlevelse av konkurranseloven.

I tillegg til å bidra til å forebygge konkurransekriminalitet vil økt synlighet og oppmerksomhet om betydningen av konkurransepolitikken også bidra til større gjennomslagskraft for påpekninger av konkurransebegrensende virkninger av offentlige reguleringer etter konkurranselovens pgf. 9e.

Effektiv saksbehandling i sekretariatet til Klagenemnda for offentlige anskaffelser

Klagenemnda for offentlige anskaffelser og Konkurransetilsynet samarbeider om å skape et felles fagmiljø for å møte de utfordringene samfunnet står overfor når det gjelder økonomisk kriminalitet, og om å spre kunnskap om anskaffelsesregelverket og konkurranselovens regler om ulovlig anbudssamarbeid til offentlige oppdragsgivere. Det er et viktig mål for Konkurransetilsynet i 2013 å sikre effektiv saksbehandling i sekretariatet til Klagenemnda for offentlige anskaffelser.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Posten dekker lønns- og driftsutgifter for Konkurransetilsynet.

Post 23 Klagenemnda for offentlige anskaffelser

Posten dekker utgifter til lønn og drift av sekretariatet for klagenemnda. Videre dekker posten honorar og andre utgifter for medlemmene av nemnda. Per 1. juli 2012 ble klagegebyrene i Klagenemnda for offentlige anskaffelser økt, jf. omtale i Prop. 111 S (2011–2012) Tilleggsbevilgninger og omprioriteringer i statsbudsjettet 2012. Det forventes at økte klagegebyrer vil føre til en viss reduksjon i antall saker. Det anslås at inntektene fra klagegebyrene vil bli om lag 2,0 mill. kroner i 2013. Det foreslås at inntekten fra klagegebyrene inngår som en del av finansieringen av Klagenemnda for offentlige anskaffelser sin virksomhet. Inntektene budsjetteres under kap. 4550, post 04 Klagegebyr. I tillegg foreslås det at Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 gis fullmakt til å overskride bevilgningen under kap. 1550, post 23 mot tilsvarende merinntekter under kap. 4550, post 04, jf. forslag til vedtak II.

Rapport 2011

Effektiv håndheving av konkurranseloven med tilhørende forskrifter og oppfølging av EØS-konkurranseloven

Håndheving av forbudsbestemmelsene

Konkurranseloven pgf. 10 og 11 forbyr henholdsvis konkurransebegrensende samarbeid og misbruk av dominerende stilling. Forbudene i konkurranseloven pgf. 10 og 11 håndheves av Konkurransetilsynet som kan ilegge overtredelsesgebyr og påby opphør for brudd på bestemmelsene. I tillegg kan tilsynet anmelde brudd på pgf. 10 til politiet.

Et effektivt og handlekraftig tilsyn gjør det mer sannsynlig at bedriftene etterlever forbudene i konkurranseloven. Særlig viktig er dette når det gjelder konkurransebegrensende samarbeid som foregår skjult fra omverdenen. Arbeidet med avdekking av denne typen lovbrudd er svært tids- og ressurskrevende, og stiller blant annet krav til både taktiske og tekniske sider ved etterforskningsfunksjonen i tilsynet.

Erfaringer fra EU, USA og andre land viser at et godt fungerende lempningsprogram er det viktigste virkemiddelet for å avsløre kartellvirksomhet. Konkurransetilsynet har i flere år satset på å formidle informasjon om lempningsordningen, og 2010 og 2011 var et gjennombrudd for lempningsinstituttet. Det ble fremsatt 3 søknader om lempning i 2011, og 6 søknader i 2010.

Konkurransetilsynets arbeid på området har gitt resultater. Tilsynet gjennomførte i 2011 bevissikring på 9 steder i 4 ulike saker, og gjennomførte i underkant av 50 forklaringsopptak. Det ble videre fattet vedtak etter pgf. 10 i 2 saker. I tillegg ble det sendt et varsel om ileggelse av overtredelsesgebyr. Disse sakene er:

overtredelsesgebyr på 350 000 kroner og 1,2 mill. kroner til henholdsvis Fløysand Tak AS og Icopal Tak AS for overtredelse av konkurranseloven pgf. 10. Icopal Tak AS ble innvilget hel lempning

overtredelsesgebyr på 2,2 mill. kroner, 400 000 kroner og 250 000 kroner til henholdsvis Ski Follo Taxidrift AS, Follo Taxisentral BA og Ski Taxi BA for overtredelse av konkurranseloven pgf. 10. Saken gjaldt anbudssamarbeid om pasienttransport

varsel om overtredelsesgebyr til Veidekke og NCC på henholdsvis 270 mill. kroner og 165 mill. kroner som følge av ulovlig anbudssamarbeid i asfaltbransjen. Veidekke valgte å informere Konkurransetilsynet om saken, og kan bli fritatt for gebyr

Konkurransetilsynet har i 2011 arbeidet parallelt med flere store etterforskningssaker. Konkurransetilsynet mottar også stadig en jevn strøm av tips og henvendelser vedrørende mulig ulovlig samarbeid i ulike markeder. Det betyr at i tillegg til de pågående prioriterte etterforskningssakene, er det flere potensielle saker på forberedelsesstadiet.

Tilsynet har også arbeidet med å øke de forebyggende og preventive virkningene av arbeidet sitt gjennom målrettet informasjons- og rettledningsvirksomhet om konkurranselovgivningen, der lempningsordningen står sentralt.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har etter forslag fra Konkurransetilsynet endret reglene for hvordan Konkurransetilsynet kan beregne gebyrer for brudd på forbudene i Konkurranseloven. Tilsynet skal i framtiden anvende samme framgangsmåte som ESA og Kommisjonen ved beregning av disse gebyrene.

Kontroll med foretakssammenslutninger

Konkurransetilsynet skal gripe inn mot fusjoner og oppkjøp som vil føre til eller forsterke en vesentlig begrensning av konkurransen i strid med konkurranselovens formål.

Tilsynet mottok 460 meldinger om foretakssammenslutninger i 2011 mot 415 meldinger i 2010. Konkurransetilsynet ba om fullstendig melding i 11 saker, og fattet vedtak om inngrep mot 2 foretakssammenslutninger. Disse sakene er:

foretakssammenslutningen Lemminkäinen Norge AS («Lemminkäinen») og Mesta Industri AS («Mesta»). Lemminkäinens oppkjøp av Mesta ble tillatt mot at Lemminkäinen solgte sitt asfaltverk i Harstad

foretakssammenslutningen mellom Norli Gruppen AS og NorgesGruppen Bok og Papir AS. Foretakssammenslutningen ble tillatt på vilkår, herunder at partene solgte ut syv bokhandlere i Trondheim, Kristiansand, Drammen, Kongsberg, Lillehammer, Haugesund og Levanger

Markedsovervåking

Konkurransetilsynet har hatt flere markeder under særlig overvåking i 2011 med tanke på å avdekke brudd på forbudsreglene.

Dagligvaremarkedet har lenge vært høyt prioritert for Konkurransetilsynet. For å kunne overvåke dagligvaremarkedet, innhenter Konkurransetilsynet hvert år avtaler mellom dagligvarekjedene og markedsledende leverandører. Avtalene gir tilsynet oversikt over ulike betingelser som benyttes i dagligvaresektoren, samt mulighet til å avdekke eventuelle ulovlige forhold.

Overvåkningen av Tines bruttomarginer i meierisektoren ble videreført i 2011. Det ble ikke avdekket konkrete forhold som ga tilsynet grunnlag for nærmere etterforskning knyttet til forbudet mot misbruk av dominerende stilling.

Tilsynet overvåker kontinuerlig engrosmarkedet for kraft i samarbeid med NVE. Formålet er å avdekke eventuelt misbruk av markedsmakt.

EØS-arbeidet

Det er et tett samarbeid mellom Konkurransetilsynet og EFTAs overvåkningsorgan (ESA). Dette sikrer riktig behandling av EØS-saker i samsvar med EØS-konkurranselovens bestemmelser. EØS-enkeltsaker er håndtert i samsvar med notifikasjonsreglene for «EFTA Network».

Konkurransetilsynet har også deltatt aktivt i DG Competition/ECN (European Competition Network) sitt arbeid med generelle policyspørsmål.

Tilsynet har kontinuerlig fulgt utviklingen i relevante pågående saker for ESA, og i utvalgte prinsipielle saker for EU.

Påpeke konkurranseskadelige virkninger av offentlige reguleringer

I henhold til konkurranseloven pgf. 9e har Konkurransetilsynet som oppgave å påpeke konkurranseskadelige virkninger av offentlige reguleringer. I 2011 avga Konkurransetilsynet 19 høringsuttalelser (mot 18 i 2010).

I tilknytning til at Samferdselsdepartementet skulle tildele kontrakter på 18 regionale flyruter ble kravene for å få lov til å kunne gi anbud på regionale flyruter endret, etter uttalelser fra blant annet Konkurransetilsynet. Samferdselsdepartementet forlenget blant annet anbudsperioden fra tre år til fem år. Dette førte til at de årlige kostnadene på flykontraktene ble redusert fra om lag 430 mill. kroner til 380 mill. kroner.

Høringer og påpekninger er to av flere virkemidler for å oppnå resultater og inngår ofte i et langsiktig arbeid med prioriterte problemstillinger. Selv om det ikke ble sendt noen offentlige påpekninger etter pgf. 9e i 2011, har Konkurransetilsynet hatt kontakt med flere ulike offentlige aktører om tiltak som etter tilsynets vurdering kan ha konkurranseregulerende virkninger.

Etterspørselssiden i markedene skal fungere effektivt

Konkurransetilsynet skal føre tilsyn med konkurransen i de forskjellige markedene. Dersom det er nødvendig for å styrke konkurransen, kan tilsynet i henhold til konkurranseloven pgf. 9c sette i verk tiltak for å øke markedenes gjennomsiktighet.

Et viktig tiltak for å øke markedenes gjennomsiktighet er kraftprisoversikten på Konkurransetilsynets hjemmeside. Kraftprisoversikten på nettstedet til Konkurransetilsynet ble opprettet så tidlig som i 1998. Oversikten gjør det enklere for forbrukerne å sammenligne kraftpriser og orientere seg i markedet slik at de lettere kan vurdere om det lønner seg å bytte kraftleveringsavtale eller kraftleverandør. Kraftprisoversikten hadde i 2011 650 000 besøk.

Konkurransetilsynet gjennomførte 2010 og 2011 tiltak som har forbedret kraftprisoversikten.

Konkurransetilsynet vedtok i 2010 ny forskrift om takstberegning og maksimalpriser for drosjetransport som trådte i kraft 1. september 2011. Dette er et nytt og lettere forståelig system for beregning av pris på drosjetjenester. I forbindelse med innføringen av det nye takstsystemet opprettet tilsynet en egen informasjonsside på internett med svar på de vanligste spørsmålene om drosjemarkedet.

Styrke innsatsen på energi- og miljømarkedene og øke kunnskapen om sammenhengen mellom miljø- og konkurransepolitikk

Konkurransetilsynet opprettet høsten 2010 en egen seksjon med et særlig ansvar for energi- og miljømarkedene. Tilsynet har prioritert å uttale seg i viktige spørsmål om energi og miljø blant annet gjennom en rekke høringsuttalelser.

Konkurransetilsynet foretok i løpet av 2011 en grundig undersøkelse av foretakssammenslutningen mellom VV Holding og Veidekke Gjenvinning innenfor markedet for næringsavfall. Videre var det dialog og møter med Klima- og forurensningsdirektoratet (KLIF) om konkurranserettslige spørsmål i forbindelse med KLIFs revidering av deler av avfallsforskriften knyttet til innsamling av elektrisk og elektronisk avfall.

Sikre effektiv saksbehandling i sekretariatet for Klagenemnda for offentlige anskaffelser

I 2011 mottok Klagenemnda for offentlige anskaffelser 331 klager. Av de mottatte sakene var 83 gebyrsaker. I samme periode behandlet nemnda i alt 292 saker.

Oversikt over innkomne saker til KOFA i perioden 2006 til 2011

2006

2007

2008

2009

2010

2011

Innkomne saker

152

153

216

277

406

331

Prioriterte rådgivende saker

38

57

49

59

Rådgivende saker

152

148

146

177

245

189

Prioriterte gebyrsaker

3

2

1

2

Gebyrsaker

5

29

41

111

81

Kilde: www.kofa.no

Innføring av myndighet til å ilegge gebyr har resultert i at Klagenemnda for offentlige anskaffelser har fått mye større oppmerksomhet de siste årene. Gebyrsakene krever betydelig mer ressursbruk både når det gjelder saksforberedelse og utredning av juridiske spørsmål knyttet til gebyrileggelsen. Omtrent en tredjedel av alle sakene blir avvist av sekretariatet. Avviste saker kan kreve like mye ressurser som en sak som blir realitetsbehandlet i klagenemnda.

Saksbehandlingstid for rådgivende saker var på 286 dager i 2011 (203 dager i 2010). Saksbehandlingstid for gebyrsaker var på 158 dager (195 dager i 2010). Det forventes at overgangen til nytt håndhevingsregime og økte klagegebyrer (nevnt ovenfor) i Klagenemnda for offentlige anskaffelser vil ha betydning for antall nye saker og saksbehandlingstiden i Klagenemnda for offentlige anskaffelser.

Klagenemnda for offentlige anskaffelser ser at det er stort behov for kunnskap om hvordan regelverket om offentlige anskaffelser skal forstås, og hvordan det skal brukes, og opplever stor etterspørsel etter rettledning. Klagenemnda for offentlige anskaffelser og Konkurransetilsynet samarbeider derfor om å spre kunnskap til offentlige oppdragsgivere om anskaffelsesregelverket og om reglene i konkurranseloven om ulovlig anbudssamarbeid.

Kap. 4550 Konkurransetilsynet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

02

Ymse inntekter

7 271

231

03

Lovbruddsgebyr

1 300

04

Klagegebyr

1 980

16

Refusjon foreldrepenger

2 012

17

Refusjon lærlinger

160

18

Refusjon sykepenger

778

Sum kap. 4550

11 521

231

1 980

Post 02 Ymse inntekter

Posten gjelder inntekter fra gebyr som Klagenemnda for offentlige anskaffelser ilegger for ulovlige direkte anskaffelser. Fra 1. juli 2012 er kompetansen til å ilegge gebyr for ulovlige direkte anskaffelser lagt til domstolene. Dette gjelder for saker der kontrakt er inngått etter 1. juli 2012. I saker hvor kontrakt er inngått før 1. juli 2012, har klagenemnda fortsatt kompetanse til å ilegge overtredelsesgebyr. Slike saker har en klagefrist på to år, slik at klagenemnda vil kunne motta saker der de har kompetanse til å ilegge gebyr fram til 30. juni 2014.

Det er uvisst hvor stor summen av gebyr ilagt ved ulovlige direkte anskaffelser kan bli. Det er derfor ikke foreslått bevilgning på denne posten. Inntektsbevilgningen som følge av klagegebyr i Klagenemnda for offentlige anskaffelser, herunder gebyr den klagende part må betale for å få behandlet saken i nemnda, er flyttet til kap. 4550 post 04 Klagegebyr.

Post 03 Lovbruddsgebyr

Gebyr kan blant annet ilegges ved brudd på konkurranselovens forbud mot konkurransebegrensende samarbeid, forbud mot utilbørlig utnyttelse av dominerende stilling og påbudet om alminnelig melding av foretakssammenslutninger. Etter at EØS-konkurranseloven og konkurranseloven av 2004 ble iverksatt, kan Konkurransetilsynet også ilegge gebyr ved brudd på de tilsvarende bestemmelsene i EØS-avtalens artikkel 53 og 54. Ved de mest alvorlige bruddene kan det ilegges gebyr på inntil 10 pst. av den årlige omsetningen til et foretak.

For å tvinge fram etterlevelse av et enkeltvedtak etter konkurranseloven, kan Konkurransetilsynet gi tvangsmulkt som løper inntil forholdet er rettet opp. Det samme gjelder for å sikre at pålegg om å gi opplysninger etter kravene i loven blir oppfylt.

Det er uvisst hvor stor den samlede summen for gebyr og tvangsmulkt kan bli. Det er derfor ikke foreslått bevilgning på denne posten.

Post 04 Klagegebyr

Det foreslås at det bevilges om lag 2 mill. kroner på posten, jf. omtale under kap. 1550, post 23 og kap. 4550, post 02.

Programkategori 01.60 Forvaltningsutvikling og IKT-politikk

Utgifter under programkategori 01.60 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1560

Direktoratet for forvaltning og IKT

295 302

296 603

350 885

18,3

1561

IKT-politikk

31 657

26 506

27 195

2,6

1562

Internasjonalt IKT-samarbeid og utviklingsprogram

25 656

34 175

38 183

11,7

Sum kategori 01.60

352 615

357 284

416 263

16,5

Inntekter under programkategori 01.60 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4560

Direktoratet for forvaltning og IKT

12 538

10 983

10 480

-4,6

Sum kategori 01.60

12 538

10 983

10 480

-4,6

Innledning

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har det overordnede ansvaret for samordningen av forvaltningspolitikken og IKT-politikken. IKT-politikken for offentlig sektor er både en del av forvaltningspolitikken og av den generelle IKT-politikken.

Departementet samordner arbeidet med fornying av offentlig sektor.

Direktoratet for forvaltning og IKT er departementets fagorgan innenfor forvaltnings- og IKT-politikken i offentlig sektor. Direktoratet for forvaltning og IKT har enkelte oppgaver på IKT-området som favner videre enn offentlig sektor. Direktoratet har også oppgaver innenfor andre politikkområder, slik som offentlige anskaffelser, ledelse og kompetanseutvikling i staten. Direktoratet for forvaltning og IKT er nærmere beskrevet under kap. 1560.

IKT-politikk

Utfordringer og utviklingstrekk

IKT er blitt en vesentlig drivkraft i samfunnsutviklingen. Den er samtidig en av de viktigste faktorene for innovasjon, effektivisering og produktivitetsforbedringer som bidrar til at norsk økonomi er konkurransedyktig og robust selv i globale nedgangstider.

Vi opplever en digital revolusjon. Teknologien og samfunnet rundt oss endrer seg raskt. Det er særlig Internett og framveksten av nettbaserte tjenester de siste 10–15 årene som driver den digitale revolusjonen og de påfølgende samfunnsmessige endringene. I stadig større grad er alt koblet opp til Internett, og informasjon utveksles i et omfang som aldri før.

Hvert år vokser trafikken på Internett med 30–35 pst. Veksten kommer dels av at det kommer til nye brukere av nettet, men også av at stadig flere enheter kobles til nettet. I følge prognoser fra nettselskapet Cisco vil det i 2015 være hele 15 milliarder enheter som kommuniserer over Internett.[1]

Det norske samfunnet gjennomgår en omfattende digitalisering på nesten alle områder – fra industrien til offentlige tjenester. Dette er gjort mulig blant annet på grunn av en godt utbygd digital infrastruktur. Den siste dekningsundersøkelsen (2012) viser at 99,9 pst. av husholdningene har mulighet for å få bredbånd med minimum 0,64 Mbit/s. I tillegg til tradisjonelt fast og mobilt bredbånd omfatter den siste dekningsundersøkelsen også bredbånd via satellitt. Inkludert tilbud om bredbånd via satellitt, har 99,7 pst. av husholdningene tilbud om bredbånd med minimum 4 Mbit/s. Bredbånd via satelitt tilbys nå til priser og med hastigheter som kan sammenliknes med andre tradisjonelle aksessteknologier, men egner seg ikke like godt til alle bredbåndsanvendelser på grunn av tidsforsinkelsen (lengre responstid). Dersom man ikke regner med bredbånd via satelitt, kan 94,5 pst. av husholdningene få bredbånd med minimum 4 Mbit/s.

De fleste kan få bredbånd med langt høyere kapasitet. Syv av ti kan få bredbånd med 25 Mbit/s eller mer. Utviklingen fra 2011 til 2012 viser også at stadig flere kan få bredbånd med høy kapasitet. Tall fra Statistisk sentralbyrå viser at så mye som 92 pst. av innbyggerne mellom 16 og 74 år har tilgang til Internett hjemme, og 86 pst. av oss bruker Internett hver dag eller nesten hver dag. Andelen er også stigende blant de eldre, der 2 av 3 mellom 65 og 74 år bruker Internett.

Verdiskapingspotensialet ved den omfattende digitaliseringen avhenger av hvordan alle deler av den norske økonomien, herunder ulike bransjer, tar i bruk IKT til å effektivisere, innovere og sikre fremtidig vekst. Det at 40 pst. av næringslivets FoU-investeringer er relatert til IKT, gir indikasjoner om betydningen. Norges forskningsråd fikk i 2009 gjennomført en undersøkelse blant 2000 norske bedriftsledere. I denne svarer 76 pst. at utvikling av nye IKT-løsninger blir stadig viktigere for konkurransekraften i egen bransje. Norsk IKT-bransje er en viktig aktør i denne utviklingen og en betydelig bidragsyter til verdiskapingen i seg selv.

Mål og strategier

IKT-politikken tar utgangspunkt i at IKT og Internett styrker næringslivets konkurransedyktighet gjennom produktivitetsforbedringer og innovasjon. IKT gir en bedre utnyttelse av både kapital og arbeidskraft, noe som bedrer den totale produktiviteten i samfunnet.

Gjennomføring av IKT-politikken vil fokusere på oppfølging av tiltak innen sentrale områder i Digital agenda for Norge, slik som:

utbredelse og bruk av bredbånd

digital deltagelse og digital kompetanse

digitalt innhold og viderebruk av offentlige data

digitale forretningsprosesser og e-handel

avansert IKT-kompetanse og IKT-forskning

IKT-bruk for energieffektivisering, herunder skytjenester og grønne datasentre

digital fornying av offentlig sektor

IKT-politikken skal legge til rette for at alle kan mestre deltakelse i det digitale samfunnet. Departementet vil videreføre arbeidet med universell utforming av IKT-løsninger.

Trygghet og tillit til IKT og elektronisk kommunikasjon er avgjørende for at digitale løsninger og produkter blir tatt i bruk. Sikring mot identitetstyveri er viktig for at innbyggere og virksomheter kan utnytte potensialet ved å gå over til digital samhandling. Forebyggende IKT-sikkerhet vil være et høyt prioritert område for å bidra til dette.

Det vises til nærmere omtale av mål og prioriteringer under kap. 1561 IKT-politikk.

IKT-politikken er et viktig område for internasjonalt samarbeid og koordinering. Norges innsats er særlig rettet mot arbeidet som skjer i EU og OECD. IKT er et av de mest omfattende samarbeidsområdene innen EU/EØS. Norge deltar i flere programmer. Det vises til nærmere omtale under kap. 1562 Internasjonalt IKT-samarbeid og utviklingsprogram.

IKT i offentlig sektor

Utfordringer og utviklingstrekk

På mange områder i arbeids- og privatlivet er vi blitt vant til digitale verktøy. Særlig blant de yngste vil det forventes at også offentlige tjenester er tilgjengelige på nett. Den høye tilgangen til Internett, kunnskap om bruk av digitale tjenester i befolkningen og en økende forventning om offentlige tjenester på nett, gjør det både viktig og naturlig å utvikle digitale tjenester fra forvaltningen.

En rekke offentlige funksjoner og tjenester er allerede digitalisert. Norge er langt fremme på å levere digitale tjenester til næringslivet. Men det er fortsatt en vei å gå. En kartlegging gjort av Direktoratet for forvaltning og IKT i 2011 viser at bare rundt 30 pst. av de 100 mest brukte statlige tjenestene er fulldigitalisert. Blant de 15 statlige tjenestene med høyest bruksvolum er det bare to tjenester (tinglysning av eiendom og sykepenger) som ikke er tilrettelagt for at brukeren kan sende inn utfylte skjemaer digitalt, jf. figur 5.2.

Figur 5.2 Status for digitaliserte tjenester i staten

Det offentlige håndterer i dag langt mer informasjon enn for bare noen få år siden, og brukernes behov går oftere på tvers av flere sektorer. Innbyggere og næringsliv etterspør i økende grad tjenester og løsninger som forutsetter at informasjon utveksles mellom virksomheter i offentlig sektor. Utviklingen utfordrer dermed etablerte sektor- og ansvarsgrenser. Det er derfor behov for sterkere samordning av IKT-utviklingen, og at løsninger i større grad enn før utvikles og tas i bruk på tvers av virksomhets-, etats- og ansvarsgrenser.

Samordningsutfordringene er betydelige både i staten, i kommunesektoren og mellom staten og kommunene. Undersøkelser gjort av KS viser økende forskjeller i IKT-modenhet mellom kommunene. Også mellom forvaltningsnivåene er det behov for sterkere samarbeid for å legge til rette for effektiv elektronisk samhandling.

Erfaringer fra digitaliseringstiltak de siste årene viser at gevinstene kan være betydelige. Forhåndsutfylt selvangivelse innebærer stor forenkling for innbyggerne samtidig som det har frigjort ressurser for skattemyndighetene. Altinn har gitt næringslivet betydelige besparelser.

Mål og strategier

Digitalisering vil bidra til merkbare forbedringer på tvers av offentlig sektor i de kommende årene. Digitalisering vil både føre til et bedre og raskere møte med offentlig sektor for innbyggere og næringsliv, og bedre ressursbruk og måloppnåelse i offentlig sektor. I digitaliseringsprogrammet «På nett med innbyggerne», som ble lagt frem i april 2012, varslet regjeringen en ambisjon om at Norge skal ligge i front internasjonalt i å utvikle en digital forvaltning. Målet er at den statlige forvaltningen så langt det er mulig skal være tilgjengelig på nett, at nettbaserte tjenester skal være hovedregelen for forvaltningens kommunikasjon med innbyggere og næringsliv, at digital forvaltning skal gi bedre tjenester og at digitaliseringen av forvaltningen skal bidra til å frigjøre ressurser til områder hvor behovet er stort.

Regjeringen arbeider for at tjenestetilbud og kommunikasjon mellom det offentlige som hovedregel skal være digitalt der det egner seg. Regjeringen tar for eksempel sikte på å foreslå endringer i regelverket slik at post fra forvaltningen kan sendes digitalt med mindre mottaker har reservert seg. Det vil kunne gjøres unntak for innbyggere som av særskilte grunner ikke kan forventes å kunne benytte seg av reservasjonsretten, for eksempel av helsemessige grunner.

I de kommende årene må offentlige virksomheter utnytte de teknologiske muligheter i større grad for å yte gode tjenester og for å understøtte formåls- og kostnadseffektiv drift. Behovet for bedre bruk av ressursene krever mer samtidige tilnærminger til utvikling, forvaltning og til drift av eksisterende og nye fellesløsninger på tvers av eksisterende ansvarsgrenser. I takt med utviklingen av digitale løsninger øker også kravet om at slike løsninger er robuste og ivaretar den enkeltes personvern.

I digitaliseringsprogrammet legger regjeringen opp til en satsning på felles IKT-løsninger i forvaltningen, etablering av bedre styringsmekanismer og tilrettelegging av relevant regelverk slik at det understøtter digitalisering.

Det vises til nærmere omtale under kap. 1561 IKT-politikk.

Forvaltningspolitikk

Utfordringer og utviklingstrekk

Om lag en tredel av alle sysselsatte i Norge er ansatt i offentlig forvaltning, jf. figur 5.3. Andelen er om lag den samme som på begynnelsen av 1990-tallet. Offentlig forvaltning sysselsatte i 2011 vel 795 000 personer, fordelt med om lag 510 000 i kommuneforvaltningen og 285 000 i statsforvaltningen. Fra 2005 til 2011 har både total sysselsetting og sysselsetting i offentlig forvaltning vokst med 12 pst. (SSB Nasjonalregnskapet).

Figur 5.3 Offentlig sysselsetting som andel av total

Fordi en stor andel av den samlede ressursbruken i Norge brukes i offentlig forvaltning, er det også særskilt viktig at forvaltningen er godt organisert og ressursene brukes effektivt. Forvaltningspolitikken skal bidra til dette.

Organisasjonsendringer har over tid vært hyppig brukt som virkemiddel for å sørge for en hensiktsmessig organisering av staten. Omstillingstakten i offentlig forvaltning har vært høy i flere år med både sammenslåinger, endringer mellom statlige nivåer, nyetableringer, endringer innenfor en statlig virksomhet og utskilling av virksomhet fra statsforvaltningen. Sammen med bruk av IKT har arbeidsprosesser blitt endret og nye tjenester blitt utviklet. Figuren viser utviklingen i antall statlige selskaper/etater i perioden 1947 til i dag (Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste).

Figur 5.4 Utviklingen i antall statlige etater/selskaper

* Selskaper: Heleide statsaksjeselskap, særlovsselskap, statsforetak, deleide aksjeselskap (majoritet) og helseforetak

Forvaltningspolitikken vil ha flere utfordringer framover. På overordnet nivå må statens organisering og innretning underbygge høy kvalitet på offentlige tjenester og effektiv ressursbruk.

Innbyggere, næringsliv og frivillig sektor forventer et godt møte med det offentlige, lett tilgjengelighet og høy kvalitet på det offentlige tjenestetilbudet. Innbyggerundersøkelsen viser at tilfredsheten med det offentlige tjenestetilbudet er gjennomgående nokså høyt, men med betydelige variasjoner mellom ulike virksomheter. Innbyggerundersøkelsen fra 2010 og oppfølgingen som kommer i 2013, vil gi de enkelte departementer og tjenesteeiere gode faktagrunnlag for å målrette tjenestetilbudet og bedre kvaliteten der undersøkelsen viser det er nødvendig. Vanskelig språk og komplisert regelverk gjør kommunikasjonen til en utfordring for innbyggerne. Tilfredsstillende organisering av møtepunktene mellom offentlig forvaltning og brukerne vil derfor i stigende grad være avhengig av at offentlige virksomheter evner god samordning.

Det er også særskilte organisatoriske utfordringer. Blant annet er forholdet mellom kommune og stat viktig for at offentlig sektor samlet sett skal være effektiv. Det er også et forvaltningspolitisk tema hvordan den uavhengige myndighetsutøvelsen til offentlige virksomheter reguleres best mulig.

Et stadig tydeligere forvaltningspolitisk utviklingstrekk er at stadig mer av samhandlingen mellom offentlige virksomheter, innbyggere og næringsliv er digital. Nye digitale arbeidsprosesser gir nye muligheter og innebærer at vi må revurdere hvordan vi organiserer forvaltningen og løser oppgavene. For eksempel vil nye digitale arbeidsprosesser og informasjonsutveksling kreve mer samordning i offentlig sektor for at etater og virksomheter skal kunne realisere ambisjonene for digitaliseringen av slike tjenester.

22. juli-kommisjonens rapport har en rekke kritiske vurderinger av viktige forvaltningspolitiske tema knyttet til styring, organisering, holdninger, kultur og ledelse. Regjeringen har tatt tak i og vil følge opp kommisjonens påpekninger. Det vil bli viktig å klargjøre ansvar, styrke ledelsens evne til å ta ansvar, etablere mål i samsvar med dette og skape en bedre sikkerhetskultur, slik kommisjonen peker på.

På denne bakgrunn vil regjeringen vurdere tiltak for å sikre bedre lederoppfølging av beredskaps- og sikkerhetsspørsmål i forvaltningen. Regjeringen vil også komme tilbake til mer overordnede forvaltningspolitiske spørsmål knyttet til organisering, styring og ledelse, og hvordan disse skal følges opp i en stortingsmelding om oppfølging av 22.7-kommisjonens rapport.

Mål og strategier

I forvaltningspolitikken skal de sentrale verdiene demokrati, rettssikkerhet, faglig integritet og effektivitet ligge til grunn. Disse er presentert i St.meld. nr. 19 (2008–2009) Ei forvaltning for demokrati og fellesskap. Verdiene vil ligge til grunn for styrkingen og videreutviklingen av forvaltningen framover. Beslutninger om forvaltningens utvikling skal være basert på kunnskap om organisering, styring og ledelse. Gode konsekvensutredninger skal alltid ligge til grunn for beslutninger.

Offentlige virksomheter må i de kommende år anvende teknologiske muligheter som redskap for egen organisasjons- og tjenesteutvikling. Regjeringen vil legge vekt på at samhandling og informasjonsutveksling på tvers blir ivaretatt mer effektivt og i overensstemmelse med innbyggernes og næringslivets krav og forventninger.

Ledelsen i statlige virksomheter har ansvar for å utvikle beredskap og sikkerhet. Regjeringen vil aktivt følge opp 22. juli-kommisjonens påpekninger av forbedringspunkter i forvaltningen.

Brukernes behov skal tillegges stor vekt, og brukerne skal kunne innvirke på hvordan tjenestene utformes. Brukerundersøkelser, innbyggerundersøkelsen, medarbeiderundersøkelser, StatRes og effektivitetsundersøkelser skal legge grunnlag for effektivisering av staten. De administrative støttefunksjonene skal effektivt støtte opp under de brukerrettede tjenestene. Kommunikasjonen mellom forvaltningen og innbyggerne skal bli klarere og bedre. Et klart og godt språk gjør det enklere for innbyggerne å ivareta sine demokratiske rettigheter.

Kap. 1560 Direktoratet for forvaltning og IKT

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

179 334

156 946

177 969

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

25 274

48 056

53 848

22

Betaling av eID til private leverandører

3 334

11 900

6 737

23

Elektronisk ID og digital postkasse, kan overføres

72 497

79 701

112 331

60

Prosjekttilskudd til digital-fornying i kommunene, kan overføres

14 863

Sum kap. 1560

295 302

296 603

350 885

Innledning

Forvaltningsutvikling på tvers av sektorer krever et godt kunnskapsgrunnlag og et egnet forvaltningspolitisk redskap som kan kartlegge utviklingstrekk, peke på områder der det trengs forbedringer, målrettet virkemiddelbruk og medvirke til effektivisering av offentlig sektor.

Direktoratet for forvaltning og IKT har et særlig ansvar for å utvikle og fornye offentlig sektor. Direktoratets sentrale virksomhetsområder er organisering, ledelse og kompetanse i forvaltningen, digitale tjenester og offentlige anskaffelser.

Direktoratet for forvaltning og IKT bidrar til å utvikle relevant faktabasert kunnskap om effekten av ulike forvaltningspolitiske virkemidler. Videre skal direktoratet systematisere og formidle kunnskap gjennom å veilede og gi råd til forvaltningen. Direktoratets arbeid med å utvikle, systematisere og formidle kunnskap skal skje i kontakt og samarbeid med andre relevante fagmiljøer innenfor og utenfor forvaltningen.

Direktoratet for forvaltning og IKT spiller en sentral rolle i arbeidet med å samordne digitaliseringen i forvaltningen. Dette gjelder både måten forvaltningen løser sine oppgaver på og måten forvaltningen samhandler med innbyggere og næringsliv på. Direktoratet forvalter ID-porten, som er en felles påloggingsløsning for en lang rekke offentlige tjenester på nett. Direktoratet forvalter også andre fellestjenester som Offentlig elektronisk postjournal (OEP) og Doffin. Direktoratet for forvaltning og IKT ivaretar enkelte funksjoner knyttet til IKT-politikken utenfor offentlig sektor, herunder tilsyn med universell utforming av IKT.

Direktoratet for forvaltning og IKTs hovedmål er justert noe sammenliknet med tidligere.

Direktoratet for forvaltning og IKT er lokalisert i Oslo og Leikanger.

Mål og prioriteringer 2013

Forvaltningen skal være godt organisert, ledet og ha riktig kompetanse

Direktoratet for forvaltning og IKT skal være et framtidsrettet, nytenkende og tverrgående kompetansemiljø for organisering, ledelse og kompetanseutvikling i staten.

Direktoratet for forvaltning og IKT skal bidra til formålstjenlige og velbegrunnede endringer i organisering, virkemiddelbruk, arbeidsformer og ledelse i statsforvaltningen. Direktoratet vil få en sentral rolle i arbeidet med å følge opp de ledelsesutfordringer som 22. juli-kommisjonen peker på.

Direktoratet for forvaltning og IKT skal bidra til økt kunnskap om hvordan digitalisering påvirker forvaltningens virkemåte og organisering, blant annet knyttet til samordningsbehov og samlet styring av IKT i staten.

Gode beslutningsgrunnlag kan motvirke dårlige og unødig kostbare beslutninger og bidra til en ressurs- og formålseffektiv forvaltning som møter innbyggernes forventninger. Direktoratet for forvaltning og IKT skal utvikle kunnskap om effekter av og samspillet mellom ulike forvaltningspolitiske virkemidler, slik som organisering, styring, ledelse, kompetanse, finansiering, regulering og bruk av ny teknologi.

Forvaltningen skal være åpen og kommunisere godt med innbyggere og næringsliv. Direktoratet for forvaltning og IKT skal bidra til dette blant annet gjennom sitt arbeid med klart språk, formidling av kommunikasjonspolitikken, rådgivning om bruk av sosiale medier, samt forvaltningen av offentlig elektronisk postjournal.

Forvaltningsutviklingen har de siste tiårene pekt i retning av større autonomi fra politisk styring, både faglig, økonomisk og administrativt. Samtidig peker 22. juli-kommisjonen på at forvaltningen har utfordringer ved gjennomføring av mål- og resultatstyring. Det påpekes at overrordnet styring kan være svært detaljert, samtidig som det settes spørsmålstegn ved forvaltningens gjennomføringsevne.

Det er et mål å forbedre forvaltningen, blant annet ved å øke kunnskapen om hvordan utviklingen i retning større autonomi kan ha påvirket rolle- og ansvarsforhold, og hvordan omfanget av rapportering og kontroll påvirker forvaltningens evne til effektiv måloppnåelse.

Det er også viktig å vurdere hvordan økt uavhengighet, blant annet til å treffe vedtak i enkeltsaker, kan skape utfordringer for rettssikkerhet og legitimitet for forvaltningens avgjørelser. I slike vurderinger bør det pekes på mekanismer som kan sikre ivaretakelse av legitimitet og rettsikkerhet.

Direktoratet for forvaltning og IKT skal kartlegge og identifisere felles kompetansebehov i staten, ha kunnskap om løpende tiltak i forvaltningen og være et knutepunkt og en pådriver som bidrar til økt kompetansedeling og gjenbruk av læringstiltak mellom statlige virksomheter, blant annet ved økt bruk av digitale læringsvirkemidler.

Staten skal være del av et inkluderende arbeidsliv med mangfold i ledelses-, rekrutterings- og personalpolitikken. Direktoratet for forvaltning og IKTs egne opplæringstilbud skal være innrettet mot generelle og tverrgående tema, møte de ansattes kompetansebehov og formidle felles administrative regelverk, forvaltningsverdier og forvaltningskunnskap.

Ledelse og medarbeiderskap er viktig for forvaltningsutviklingen. Direktoratet for forvaltning og IKT er et sentralt fagmiljø for ledelse og medarbeiderskap i staten. Nye ledere i staten og toppledere er viktige målgrupper, og kvinnelige ledere skal motiveres til å søke topplederstillinger.

Offentlig sektor skal utnytte digitalisering til å tilby bedre tjenester og understøtte oppgaveløsningen

Gjennom Digitaliseringsprogrammet har regjeringen pekt ut hovedlinjene for sin politikk for digitalisering av forvaltningen. Digitale tjenester skal være hovedregelen for forvaltningens kommunikasjon med innbyggere og næringsliv, og digitale verktøy skal utnyttes mer gjennomgående for å effektivisere måten forvaltningen løser sine oppgaver på. Direktoratet for forvaltning og IKT skal ha en sentral rolle i forbindelse med gjennomføringen av Digitaliseringsprogrammet, og samtidig gi faglige råd i politikkutformingen på området.

Realisering av Digitaliseringsprogrammet krever betydelig innsats både i den enkelte virksomhet, innenfor hver fagsektor, og for forvaltningen under ett. Digitaliseringen skal understøttes av nasjonale felleskomponenter, som er systemer og registre som hele forvaltningen kan benytte for å få tilgang til grunnleggende funksjonalitet og data. Noen slike komponenter er allerede etablert, blant annet gjennom ID-porten med MinID og Altinn. Det planlegges flere slike løsninger, herunder digital postkasse, en løsning for digital kontaktinformasjon og et register for reservasjon mot digital kommunikasjon. Felleskomponentene skal være sikre, robuste og ha tilstrekkelig ytelse og kapasitet og må forvaltes og utvikles i sammenheng. De må organiseres og styres på en hensiktsmessig måte.

God styring på flere nivåer er viktig for å sikre den ønskede utviklingen og fremdriften i digitaliseringen. Dette omfatter regjeringens IKT-styring av offentlig sektor, departementenes IKT-styring av underleggende virksomheter, virksomhetsleders styring av egne IKT-prosjekter, prosjektleders styring, leverandørstyring og styring mellom relevante sektorer.

Direktoratet skal bidra til at statsforvaltningen sett under ett organiserer og styrer sin IKT-utvikling på en hensiktsmessig måte. Direktoratet skal understøtte Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i samordningsrollen på departementsnivå og selv forestå samordningsaktiviteter på etatsnivå.

Direktoratet skal understøtte virksomhetenes eget arbeid med digitalisering. Dette omfatter veiledning og rådgivning, eksempelvis om strategisk bruk av IKT for å oppnå virksomhetsmål, om hvordan digitaliseringsprosjekter bør gjennomføres og om hvordan virksomheter kan hente ut gevinster fra slike prosjekter.

Direktoratet skal bidra til at innbyggere og næringsliv får tilgang til relevant og brukerrettet informasjon og tjenester hos offentlige virksomheter.

Direktoratet skal bidra til vekst og innovasjon i næringslivet gjennom tilrettelegging av offentlige data for viderebruk.

Universell utforming av IKT er en viktig forutsetning for digital deltakelse for alle, ikke minst for å kunne ta i bruk digitale tjenester fra forvaltningen. Direktoratet skal ivareta rollen som tilsyn og være det sentrale kompetansemiljøet på området, både for forvaltningen og for næringslivet. Direktoratet skal også bidra til departementets oppfølging av dette feltet. Informasjonssikkerhet er en annen viktig forutsetning for befolkningens tillit til offentlige tjenester. Direktoratet skal ha fokus på samordning og styrking av informasjonssikkerhet på tvers av offentlige virksomheter og i forbindelse med felles plattformer for digitale tjenester.

Direktoratet skal ivareta funksjonen som nasjonal kontakt for CIP-IKT programmet i programmets siste år 2013.

Offentlig sektor skal gjennomføre samfunnsnyttige, kostnadseffektive og kvalitetsrettede anskaffelser

Direktoratet for forvaltning og IKT har et særlig ansvar for å arbeide for at offentlige oppdragsgivere øker sin kompetanse, utvikler gode prosesser og organiserer sine innkjøp på en formålstjenelig måte og dermed bedrer sin evne til å sikre effektive, miljøvennlige og kvalitetsrettede anskaffelser i overensstemmelse med anskaffelsesregelverket, jf. føringene i St.meld. nr. 36 (2008–2009) Det gode innkjøp.

Direktoratet skal oppdatere og videreutvikle anskaffelser.no, som er en portal for å støtte anskaffelsesvirksomheten i offentlig sektor. Det er videre et mål at direktoratet får lagt forholdene til rette for deling av kompetanse gjennom å utvikle og styrke innkjøpsnettverk.

Flere utredninger har pekt på at det fortsatt er en effektiviseringsgevinst å hente ut ved gjennomføringen av offentlige anskaffelser. Direktoratet skal derfor særlig arbeide for at det offentlige kan ta ut effektiviseringspotensialet når anskaffelser planlegges, gjennomføres og følges opp. Datagrunnlaget om offentlige anskaffelser er mangelfullt, og direktoratet skal derfor arbeide for å bedre statistikkgrunnlaget om offentlige anskaffelser.

Det er et mål å øke bruken av elektronisk handel. Dette gjøres blant annet gjennom økt satsing på støttetjenester og sentralfinansiering av e-handelsplattformen. Direktoratet skal også legge til rette for innføring av obligatorisk elektronisk fakturahåndtering. Direktoratet har en sentral oppgave med å gjøre det lettere å drive handel med offentlige oppdragsgivere over landegrensene. Direktoratet skal arbeide for at resultatene fra PEPPOL-prosjektet (Pan European Public Procurement OnLine) nyttiggjøres videre i dette arbeidet.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningsforslaget skal blant annet dekke direktoratets lønns- og driftsutgifter. Posten er økt med 12 mill. kroner til direktoratets arbeid med styrket IKT-sikkerhet i statlig sektor. Posten er videre økt med 3,5 mill. kroner til etablering av direktoratet som tilsyn for universell utforming av IKT-løsninger.

Midler til IKT-sikkerhet skal nyttes til etablering av et kompetansemiljø i direktoratet som skal bli en pådriver for, og bidra til, bedre styring og kvalitetssikring av informasjonssikkerheten i statsforvaltningen. Dette skal skje blant annet gjennom tydeliggjøring av krav til nivå på informasjonssikkerheten i forvaltningen. Oppgaver knyttet til tilsyn med universell utforming av IKT skal blant annet omfatte kontroll av pliktsubjekter, informasjon og rettledning, utredningsarbeid knyttet til videreutvikling av forskriften, samt arbeid knyttet til videreutvikling av standarder og retningslinjer, indikatorer og statistikk.

Det foreslås at Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 gis fullmakt til å overskride bevilgningen under kap. 1560, post 01 mot tilsvarende merinntekter under kap. 4560, post 03 og 04 jf. forslag til vedtak II. Samlede merutgifter på kap. 1560 post 01 og 21 skal ikke overstige samlede merinntekter under kap. 4560 post 03 og 04.

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Bevilgningen dekker utgifter til direktoratets utviklingsoppgaver og IKT-prosjekter, herunder blant annet informasjonssikkerhet i forvaltningen og arkitektur. Bevilgningen dekker i tillegg direktoratets utgifter i EU-prosjektet Pan-European Public Procurement Online (PEPPOL). PEPPOL- prosjektet avsluttes i 2012, men det vil påløpe utgifter og inntekter også i 2013. Bevilgningen foreslås nedjustert med 0,6 mill. kroner, jf. også kap. 4560 post 03.

Direktoratet for forvaltning og IKT vil i 2013 følge opp resultatene fra PEPPOL-prosjektet ved å delta i det nye europeiske prosjektet «Basic Cross Sector Services». Prosjektet har som målsetning å videreutvikle og utbre løsninger for en felles europeisk IKT infrastruktur for samarbeid mellom myndigheter, myndigheter og næringsliv og mellom myndigheter og borgere basert på resultatene fra PEPPOL og øvrige Pilot A-prosjekter.

Deltagelsen i prosjektet vil innebære en årlig kostnad over tre år på om lag 6,7 mill. kroner, hvorav EU-refunderer om lag 3,375 mill. kroner.

Det foreslås at Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 gis fullmakt til å overskride bevilgningen under kap. 1560, post 21 mot tilsvarende merinntekter under kap. 4560, post 03, jf. forslag til vedtak II. Samlede merutgifter på kap. 1560 post 01 og 21 skal ikke overstige samlede merinntekter under kap. 4560 post 03 og 04.

Post 22 Betaling av eID til private leverandører

Posten dekker utgifter for bruk av elektronisk ID på høyt sikkerhetsnivå utstedt av private leverandører. Høyt sikkerhetsnivå innebærer at personsensitive opplysninger kan inngå i elektroniske tjenester. Høyt sikkerhetsnivå er også nødvendig for å kunne signere elektronisk.

På vegne av offentlige virksomheter har Direktoratet for forvaltning og IKT inngått avtale om leveranse fra to private leverandører av eID på høyt sikkerhetsnivå – Buypass og Commfides. Hver gang en innbygger bruker en eID utstedt av disse til en offentlig tjeneste, vil det utløse et betalingskrav som skal dekkes av den virksomheten som forvalter tjenesten.

I mars 2012 har Direktoratet for forvaltning og IKT utlyst konkurranse med forhandling om tilknytning av eID på høyt sikkerhetsnivå til ID-porten. Det er en målsetting at konkurransen fullføres og at én eller flere kontrakter tildeles innen utgangen av 2012.

I statsbudsjettet for 2011 ble det rammeoverført 8,2 mill. kroner for å dekke utgiftene til virksomhetene. Basert på dagens avtaler er virksomhetenes samlede utgifter estimert til om lag 6,4 mill. kroner i 2013. De største overføringene er forventet å skje fra kap. 605 NAV post 01, fra kap. 1618 Skatteetaten post 01 og kap 2410 Statens Lånekasse for utdanning post 01.

I tilknytning til direktoratets betalinger til de private eID-leverandørene vil det bli foretatt avregninger av transaksjonsvolumene for den enkelte virksomhet. For mye, eventuelt for lite, rammeoverført fra virksomhetenes budsjett blir justert når transaksjonsvolumene for virksomhetene blir avregnet i 2013.

På posten er det også budsjettert 0,3 mill. kroner for å dekke utgifter for kommunenes bruk av elektronisk ID på høyt sikkerhetsnivå mot tilsvarende inntekter på kap. 4560 post 05 Tilbakebetaling fra kommuner for elektronisk ID.

Post 23 Elektronisk ID og digital postkasse, kan overføres

Posten skal dekke utgiftene til det videre arbeidet med å utvikle og drive en felles infrastruktur for elektronisk ID og digital postkasse for offentlig sektor. Posten dekker drift og videreutvikling av ID-porten, direktoratets arbeid med utbredelse av eID på høyt sikkerhetsnivå, utvikling av funksjoner for signering og kryptering av meldinger samt sentrale kostnader til etablering og drift av en felles infrastruktur for digital postkasse.

Som en del av oppgavene med å drifte, forvalte og utvikle ID-porten og den felles infrastrukturen for digital post vil det i noe grad være aktuelt å utføre arbeid mot regning fra andre virksomheter. Dette gjelder følgende oppgaver:

utvikling av særskilt funksjonalitet, etterspurt av en tjenesteeier i forbindelse med lansering av en konkret tjeneste

tilleggstjenester spesifisert i Samarbeidsavtalen for ID-porten, som tjenesteeierne kan bestille etter behov

Posten ses i sammenheng med kap. 4560 post 06 for inntekter/refusjonskrav fra ulike tjenesteeiere.

Rapport 2011

Forvaltningen skal være velorganisert og brukerrettet

Direktoratet for forvaltning og IKT har i 2011 hatt spesielt fokus på tre tverrgående utviklingstrekk som gir organisasjons- og styringsutfordringer for staten: digitalisering av offentlige tjenester, veksten i tilsyns-, kontroll- og rapporteringsvirksomheten i staten, og en utvikling i retning av at stadig flere forvaltningsorgan blir mer uavhengige av politisk styring. I rapporter, seminarer, konferanser, avisartikler og i møte med forvaltningen har direktoratet satt søkelys på disse utviklingstrekkene, identifisert årsaker og konsekvenser, og foreslått tiltak.

Direktoratet har i 2011 vært involvert i en rekke sentrale reformprosesser, blant annet innenfor samferdsel, justis, utdanning, kommune-stat, regional, energi, utenriks og helse. Gjennom denne bistanden har direktoratet bidratt til at forvaltningspolitiske vurderinger blir lagt til grunn for endringsprosessene og at det skjer erfaringsoverføring mellom statlige virksomheter.

Utviklingstrekk og utviklingsbehov i departementene har vært et sentralt tema for direktoratet i 2011. Rapporten «Hva skjer i departementene? Om utfordringer og utviklingsbehov» ble lagt fram på Forvaltningskonferansen 2011, og har fått stor oppmerksomhet i forvaltningen.

Direktoratets rapport berører en del viktige problemstillinger knyttet til utfordringer i mål- og resultatstyring, samordning og ledelse. Tilsvarende tema behandles i 22.juli-kommisjonens rapport. Blant annet peker direktoratet på utfordringene knyttet til at statsråder presses av media til å «skjære igjennom» og «ordne opp» i enkeltproblemstillinger, noe som kan gjøre det utfordrende for direktoratene å ha fokus på gjennomføring av overordnede mål og resultatkrav. Direktoratet peker på at stadig flere viktige samfunnsutfordringer er av tverrgående karakter, noe som stiller økte krav til forvaltningens evne til å samhandle på tvers av sektorer og virksomheter. Det å bidra til at staten blir mer brukerrettet har vært sentralt i mange av direktoratets aktiviteter i 2011. Virkemidlene og tiltakene i prosjektet «Klart språk i staten» ser ut til å ha god effekt. Både støtteordningen, nettsiden klarspråk.no, kursene, møteplassene, Klarspråkprisen og rådgivningen har samlet sett vært viktige virkemidler for å hjelpe virksomheter i gang med språkarbeidet. Når så mange virksomheter arbeider målrettet og systematisk med klarspråk, vil det på sikt medvirke til en mer brukervennlig og effektiv stat.

Innbyggerundersøkelsen er et sentralt virkemiddel for å få fram kunnskap om hvor fornøyde innbyggerne er med offentlige tjenester. I 2011 har Direktoratet for forvaltning og IKT arbeidet med å videreutvikle undersøkelsen med sikte på å sende ut en ny undersøkelse i 2012.

Forvaltningen skal være åpen og kommunisere godt med innbyggerne

Etter at regjeringen lanserte Statens kommunikasjonspolitikk høsten 2009 har Direktoratet for forvaltning og IKT drevet foredrags- og formidlingsvirksomhet for å gjøre innholdet i politikken kjent. Det statlige kommunikasjonsapparatet har blitt profesjonalisert de siste 10–15 årene. Direktoratet har derfor nå i større grad en veilederrolle med utgangspunkt i kravene i statens kommunikasjonspolitikk, elektronisk kommunikasjon og fremveksten av sosiale medier.

I Offentlig elektronisk postjournal (OEP) publiserte 94 offentlige virksomheter til sammen over 2,3 millioner journalposter i 2011. OEP vant i 2011 en pris for beste praksis i European Public Sector Awards i regi av European Institute for Public Administration. Tjenestene Data.norge.no og datahotell har som siktemål å øke deling og gjenbruk av offentlige data. Arbeidet med Kvalitet på nett, Klart språk i staten, innbyggerundersøkelsen og metoder og virkemiddel for brukermedvirkning har også vært viktige bidrag for å gjøre forvaltningen mer brukerrettet

Forvaltningen skal ha kompetente ledere og medarbeidere

I 2011 har Direktoratet for forvaltning og IKT fortsatt arbeidet for å implementere Plattform for ledelse i staten. Dette har skjedd gjennom egne dialogmøter med ledergrupper og ved at plattformens innhold ligger til grunn i alle Direktoratet for forvaltning og IKTs tilbud til ledere.

For å bidra til å styrke statlige arbeidsgiveres arbeid med et inkluderende arbeidsliv, har Direktoratet for forvaltning og IKT gjennomført regionale konferanser for ledere og tillitsvalgte for læring og erfaringsdeling. Det er også laget en veileder for dette arbeidet. Gjennom forvaltningen av de tariffavsatte kompetansemidlene, har inkluderings- og mangfoldsperspektivet blitt ytterligere forsterket gjennom støtte til lokale prosjekter.

Gjennom å ta i bruk nye læringsvirkemidler har Direktoratet for forvaltning og IKT nådd mange flere ledere og medarbeidere i 2011. Programmet for nytilsatte i staten ble tatt i bruk av 1600 nye brukere i 2011. Tilbudet til nye ledere, som blant annet består av e-læringsprogrammet Sats, fikk 500 nye brukere i 2011. I tillegg kommer brukere i virksomheter som tilbyr programmene på egne plattformer.

Direktoratet for forvaltning og IKT har kartlagt og identifisert felles kompetansebehov i staten. For å bidra til en mer målrettet og fleksibel innsats, har Direktoratet for forvaltning og IKT utredet mulighetene for en felles læringsplattform for staten. En slik plattform vil kunne gi mulighet for å tilby felles sentrale kompetansetiltak og kunnskapsdeling ved bruk av digitale læringsvirkemidler. Direktoratet for forvaltning og IKT har gjennomført en rekke kurs og opplæringstiltak innenfor blant annet felles lov- og avtaleverk, forvaltningskunnskap og relevante tverrgående tema.

Som ledd i arbeidet med å bidra til et sterkt fagmiljø i ledelse og medarbeiderskap i staten, etablerte Direktoratet for forvaltning og IKT et faglig råd. Et utstrakt samarbeid med ledelsesfaglige miljø i og utenfor staten i utvikling og gjennomføring av tilbud og tjenester bidrar også til å bygge opp og synliggjøre Direktoratet for forvaltning og IKT som ledelsesfaglig miljø.

Direktoratet for forvaltning og IKT har gjennomført den årlige konferansen for toppledere. I det statlige mentorprogrammet har det deltatt 40 toppledere og aktuelle topplederkandidater. Programmet skal også bidra til å stimulere flere kvinner til å søke topplederstillinger.

I 2011 har Direktoratet for forvaltning og IKT fortsatt arbeidet med å stimulere til økt bruk av medarbeiderundersøkelser i staten gjennom foredrag, kurs og rådgivning. Ca. 40 nye virksomheter har tatt verktøyet AVANT i bruk.

IKT-bruken i offentlig sektor skal være sikker og koordinert, og underbygge målet om en effektiv og brukerrettet offentlig sektor

Direktoratet har etablert flere elementer som inngår i et rammeverk for samordnet bruk og utvikling av IKT i offentlig sektor. Dette omfatter veiledning om prosjektarbeid, etablering og bruk av felleskomponenter samt bruk av åpne standarder. Det er behov for videreutvikling og forsterkning av disse virkemidlene for offentlig IKT-samordning. En evaluering i 2011 av prosjektveiviseren.no etter 1,5 år i drift indikerer at dette tiltaket er til god støtte for offentlige virksomheters IKT-arbeid.

Direktoratet for forvaltning og IKT har ansvar for nasjonal eID-infrastruktur. 89 pst. av innbyggerne har kjennskap til MinID, og en stor andel av disse er fornøyd med tjenesten. Det er nå et stort volum og vekst i bruken av ID-porten. Det var i 2011 ca. 24 millioner transaksjoner gjennom ID-porten. Det er to markedsbaserte eID-er på høyt sikkerhetsnivå som er etablert i ID-porten. Utbredelsen av disse eID-ene i befolkningen er lav, og løsningen brukes foreløpig i begrenset grad for innlogging med høyt sikkerhetsnivå. Ved bruk av en av disse eID-ene kan brukeren få tilgang til tjenester som krever høy sikkerhet. Ved utgangen av 2011 var det to slike tjenester som var tilgjengelig gjennom ID-porten, nemlig «Mine resepter» og «Mine vaksiner».

Direktoratet for forvaltning og IKT har medvirket i Politidirektoratets forprosjekt om nasjonalt ID-kort, hvor dette kortet er tenkt å omfatte en elektronisk ID.

Direktoratet for forvaltning og IKT har bidratt til en rekke samordningstiltak. Foruten arbeidet med felleskomponenter har Direktoratet for forvaltning og IKT også bidratt på områdene standardisering, metadata, informasjonssikkerhet og prosjektmetodikk. Så langt har de sentrale tiltakene vært innrettet mot en felles infrastruktur og rammeverk for utvikling av digitale tjenester.

Direktoratet for forvaltning og IKT har foreslått etablering av nasjonale IKT felleskomponenter. Direktoratet for forvaltning og IKT har også kommet med forslag til hvordan disse kan styres, forvaltes og finansieres. Forslaget er til behandling hos departementet.

IKT-politikken skal gi gode rammebetingelser for næringsliv, innbyggere og samfunnsliv

Direktoratet for forvaltning og IKT har i 2011 overtatt ansvaret for drift og videreutvikling av data.norge.no og lansert et tilhørende datahotell for å gjøre det enklere og mer effektivt for forvaltningen legge ut sine datasett for viderebruk. Direktoratet for forvaltning og IKT har også tatt initiativ til og etablert flere møteplasser for arbeidet med åpne data.

I påvente av forskrift om universell utforming av IKT-løsninger har Direktoratet for forvaltning og IKT i 2011 prioritert kompetansebygging på universell utforming av IKT-løsninger, samt deltakelse i internasjonalt standardiseringsarbeid som påvirker utviklingen på området. Direktoratet for forvaltning og IKT bidrar gjennom kurs og nettverkssamlinger til at offentlige virksomheter arbeider med forebyggende informasjonssikkerhet. I tillegg har Direktoratet for forvaltning og IKT vurdert internasjonale standarder for styringssystem for informasjonssikkerhet med tanke på å gjøre disse anbefalte eller obligatoriske for statlig sektor.

I forbindelse med rollen som kontaktpunkt for IKT-delen av EU-programmet Competitiveness and Innovation Programme (CIP) informerer Direktoratet for forvaltning og IKT aktuelle søkere om mulighetene som ligger i programmet, samt om utlysninger, søknadsprosedyrer og krav til prosjekter. Det ble i 2011 gjennomført en ekstern evaluering av blant annet Direktoratet for forvaltning og IKT sin rolle som nasjonalt kontaktpunkt i CIP. Evalueringen indikerer at direktoratet håndterer kontaktpunktfunksjonen på en tilfredsstillende måte, men peker også på noen forbedringspunkter.

Direktoratet for forvaltning og IKT koordinerer også den norske deltakelsen i det europeiske ISA-programmet og bemanner også programmets ekspertgrupper med norske deltakere.

Offentlig sektor skal gjennomføre samfunnsnyttige, kostnadseffektive og kvalitetsrettede anskaffelser

De viktigste virkemidlene for å nå hovedmålet har vært veiledning av statlige virksomheter gjennom anskaffelser.no, svar på enkeltforespørsler, nettverksarbeid, seminarer, kurs og konferanser, i tillegg til omfattende opplærings- og utviklingstiltak overfor store statlige virksomheter.

Direktoratet har prioritert videreutvikling av veiledninger, maler og annet innhold på www.anskaffelser.no. Dette er materiale som hjelper offentlige innkjøpere å gjøre nyttige, effektive og kvalitetsrettede anskaffelser.

Direktoratets arbeid med miljø- og samfunnsansvar, samt innovasjon, på oppdrag fra hhv. Miljøverndepartementet, Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet er godt integrert i direktoratets virksomhet og betydelige synergier er etablert.

E-handelssatsningen har medført at antall nye virksomheter som knytter seg til e-handelsplattformen øker, men det er fremdeles en utfordring med hensyn til å oppnå vesentlig omfang i volum av kjøp basert på e-handel.

Direktoratets deltakelse og ledelse av PEPPOL-prosjektet gir en god retning for nasjonalt e-handelsarbeid og medvirker til en styrking av Direktoratet for forvaltning og IKT sitt omdømme også internasjonalt. I 2011 har Direktoratet medvirket aktivt til ferdigstillingen av PEPPOL-leveranser internasjonalt og kommet viktige steg videre i arbeidet med å legge til rette for nasjonal e-handel basert på PEPPOL-resultat og internasjonalt standardiseringsarbeid. Direktoratet har bistått alle ledd fra avsender til offentlig mottaker i å ta i bruk EHF-standarden for elektronisk faktura. Direktoratet har etablert retningslinjer og standarder for formidling av handelsdokumenter og webfakturaportaler for enkel innsending av EHF-faktura, og har begynt godkjenning av private tilbydere av disse tjenestene.

Kap. 4560 Direktoratet for forvaltning og IKT

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

03

Diverse inntekter

4 615

3 721

6 500

04

Internasjonale oppdrag

1 955

2 062

2 130

05

Tilbakebetaling fra kommuner for elektronisk ID

3 700

300

06

Tilbakebetaling fra tjenesteeiere for elektronisk ID

1 719

1 500

1 550

16

Refusjon foreldrepenger

2 627

18

Refusjon sykepenger

1 622

Sum kap. 4560

12 538

10 983

10 480

Post 03 Diverse inntekter

PEPPOL-prosjektet er forlenget, og avsluttes i 2012, men det vil påløpe utgifter og refusjoner i 2013, jf. omtale under kap. 1560 post 21.

Inntekter til Norsk lysningsblad føres også på posten.

Post 04 Internasjonale oppdrag

Direktoratet samarbeider med blant andre Utenriksdepartementet og Norad om forvaltningsutvikling og institusjonsbygging i andre land. I tillegg bistår direktoratet øvrige departementer og direktorater i internasjonalt arbeid. Det er budsjettert med 2 mill. kroner på post 01 Driftsutgifter til arbeidet. UD og Norad dekker utgiftene og disse inntektsføres på denne posten. Samlede utgifter på post 01 til dette arbeidet skal ikke overstige inntektene under denne posten.

Post 05 Tilbakebetaling fra kommuner for elektronisk ID

Posten er knyttet til inntekter fra kommunene for utgifter knyttet til bruk av elektronisk ID på høyt sikkerhetsnivå. Det vises til omtale under kap. 1560 post 22.

Post 06 Tilbakebetaling fra tjenesteeiere for elektronisk ID og digital postkasse

Posten er knyttet til utviklingsoppdrag direktoratet gjør på vegne av virksomhetene som eier tjenester som benytter ID-porten og/eller felles infrastruktur for digital postkasse, og hvor utgiftene skal belastes tjenesteeier.

Kap. 1561 IKT-politikk

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

22

Samordning av IKT-politikken, kan overføres

18 707

13 288

13 027

71

Tilskudd til fri programvare

4 444

4 536

4 500

72

Tilskudd til forebyggende informasjonssikring

6 506

6 641

6 860

73

Tilskudd til digital kompetanse

2 000

2 041

2 108

74

Tilskudd til IKT-standardisering

700

Sum kap. 1561

31 657

26 506

27 195

Innledning

Fornyings-, administrasjons-, og kirkedepartementet legger til rette for en samordnet gjennomføring av IKT-politikken. Departementet utarbeider også strategier, samfunnsanalyser, oversikter og statistikk for utvikling og bruk av IKT i Norge, samt koordinerer Norges internasjonale deltakelse på IKT-området.

Formålet med IKT-politikken er å legge til rette for en samfunnsnyttig anvendelse av IKT som understøtter omstilling og effektivisering i offentlig sektor, bidrar til å skape grunnlag for et fremtidsrettet næringsliv, samt bidrar til bærekraftig verdiskaping og økonomisk vekst i hele samfunnet. Videre skal IKT-politikken legge til rette for en inkluderende og bærekraftig bruk av IKT, samtidig som den skal bidra til en nyskapende og konkurransedyktig IKT-næring i Norge.

På flere av de prioriterte områdene vil både Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og Direktoratet for forvaltning og IKT ha arbeidsoppgaver. Det gjelder særlig arbeid knyttet til samordning av IKT i offentlig sektor, viderebruk av offentlige data, universell utforming av IKT-løsninger og forebyggende IKT-sikkerhet i det offentlige.

Mål og prioriteringer 2013

Departementets prioriterte områder i 2013 vil falle inn under følgende overskrifter:

IKT for verdiskaping og digital deltagelse

digital fornying av offentlig sektor

informasjonssikkerhet og forebyggende IKT-sikkerhet

IKT for verdiskaping og digital deltagelse

Digital agenda for Norge

Digital agenda for Norge har som hovedmål å legge til rette før økt verdiskaping gjennom bruk av IKT i næringslivet og i samfunnet som helhet. EU har tidligere lagt fram sin strategi, kalt Europeisk digital agenda. Denne er ett av flaggskipinitiativene under Europe2020 for å fremme økonomisk vekst og sysselsetting. Digital agenda for Norge er en nasjonal strategi inspirert av den europeiske.

Digital agenda for Norge legger til grunn at smart bruk og utvikling av IKT stimulerer innovasjon, produktivitetsvekst og verdiskaping, og slik bidrar til å opprettholde velferdsnivået og legge grunnlaget for en bærekraftig økonomisk vekst. Tiltak i Digital agenda for Norge vil bli prioritert i departementets arbeid på IKT-politikkområdet.

Tiltakene vil omfatte arbeid i flere departementer. Digital agenda vil bli lagt frem som melding til Stortinget.

Bredbånd

Regjeringen vil fortsette arbeidet for å tilrettelegge for bredbånd med tilstrekkelig kapasitet til å møte framtidige behov innen skole, helse, næringsliv og husholdninger i hele landet. For 2013 foreslås det å sette av midler til utbygging av bredbånd over Kommunal- og regionaldepartementets budsjett, kap. 551 post 61. For nærmere informasjon om bredbåndsdekningen for landet som helhet og i de ulike fylker, se: http://www.regjeringen.no/nb/dep/fad/tema/ikt-politikk/bredband

Departementet vil i 2013 fortsatt prioritere tiltak som har som mål å legge til rette for størst mulig grad av markedsbasert utbygging av bredbånd med høyere kapasitet.

Digital deltakelse

Å kunne nå ut til store deler av befolkningen med et digitalt tjenestetilbud, både fra privat og offentlig sektor, er et viktig konkurransefortrinn for norsk økonomi. Å kunne bruke digitale tjenester og verktøy har også en verdi for den enkelte av oss, gitt utbredelsen av digitale løsninger i både offentlig og privat sektor.

Regjeringen vil legge til rette for at flest mulig av befolkningen er digitale deltakere. Innbyggere må ha forutsetninger og evne til å bruke tjenestene ved å tilegne seg kompetanse. Dette omfatter også digital dømmekraft som sikrer at Internettjenester kan brukes på en sikker og tillitvekkende måte.

Departementet vil følge opp dette gjennom tilskudd til foreningen Seniornett og til andre frivillige organisasjoner eller kommuner. Det vil også være behov for å følge utviklingen når det gjelder befolkningens deltakelse nøye, for å sikre at tiltak rettes inn på en mest mulig formålseffektiv måte.

Departementet vil fortsette arbeidet med forskrift om universell utforming av IKT-løsninger som forventes å tre i kraft i løpet av 2013.

Departementet vil også følge opp utvikling av funksjonelle krav, standarder og indikatorer, samt veiledning og kompetanseutvikling. Fordi området er under kontinuerlig utvikling, vil det være behov for at regelverket vurderes fortløpende.

Digitalt innhold og viderebruk av offentlige data.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har nedsatt et offentlig utvalg som skal identifisere utfordringer og eventuelle barrierer mot digital tjenesteutvikling, elektroniskhandel og verdiskaping basert på digitalt innhold. Departementet vil følge opp utvalgets innstilling med fokus på utfordringene ved nye forretningsmodeller og verdikjeder som oppstår i forbindelse med omsetning av digitalt innhold. Målet vil være å legge til rette for bærekraftige forretningsmodeller for lovlig bruk av digitalt innhold.

Viderebruk av offentlige data gir muligheter for innovasjon og nye tjenester med potensielt stor verdiskaping som resultat. Utviklingen i mobilmarkedet, den såkalte delekulturen på nettet, og fremveksten av nye internettjenester som sosiale nettverk, lokaliseringstjenester og delingsverktøy har bidratt til å aktualisere denne utviklingen. Det operative arbeidet med å kartlegge offentlige datakilder og veilede offentlig sektor er overført til Direktoratet for forvaltning og IKT. Departementet vil i samarbeid med berørte departementer vurdere tiltak for å legge bedre til rette for viderebruk av offentlige data med særlig høyt verdiskapingspotensial, som for eksempel trafikkdata, geografiske data og eiendomsdata.

Departementet vil hente ut erfaringer og spre kunnskap fra pilotprosjekter som er utviklet innenfor Nettskap 2.0-prosjektstipendordningen. Videre vil departementet vurdere virkemidler for stimulering av utvikling av nye applikasjoner med grunnlag i offentlige data. Departementet vil også undersøke hvordan Norge ligger an når det gjelder viderebruk av offentlige data sammenliknet med andre land.

Digitale forretningsprosesser og e-handel

Gode digitale løsninger i næringslivet gir raskere informasjonsflyt, og tettere og enklere dialog mellom tilbydere og de som etterspør tjenester. Gjenbruk av informasjon om varer og betaling i handelsprosessene, og færre fysiske dokumenter som skal transporteres, bidrar særlig til effektivitet. Tillit til e-handelsløsninger er en viktig forutsetning for vekst i digitaliseringen av forretningsprosesser og e-handel på tvers av landegrensene.

Norske forbrukere vil sannsynligvis handle mer globalt i tiden framover, ikke minst gjelder dette digitale tjenester som lagring av bilder og musikk i nettskyen, strømming av medieinnhold eller kjøp av digitalt innhold som e-bøker eller musikkfiler. Slike tjenester kan utfordre både personvern, immaterielle rettigheter og forbrukerrettigheter. Departementet vil følge opp denne utviklingen med tanke på å identifisere problemstillinger som går på tvers og der samordnet politikk bør utvikles.

Avansert IKT-kompetanse og IKT-forskning

Samfunnet blir stadig mer digitalisert og næringslivet kunnskapsintensivt. Mange virksomheter opplever allerede mangel på kompetent arbeidskraft, særlig innen teknologiske fag. IKT er en teknologi som muliggjør omstilling og effektivisering i alle sektorer. Dette gjør det nødvendig å sikre tilstrekkelig tilgang på kjernekompetanse innen IKT og å sikre at det IKT-faglige perspektivet kommer inn i alle relevante profesjonsutdanninger. Behovet for avansert IKT-kompetanse forventes å øke i årene framover. Derfor blir det å legge til rette for tilstrekkelig tilgang på slik kompetanse i norsk samfunns- og næringsliv en viktig del av regjeringens digitale agenda.

IKT-forskning er utpekt som ett av tre generiske FoU-områder regjeringen ønsker å lage særskilte strategier for. Målet er å sikre fremragende forskningsresultater og nasjonal kompetanse på høyt nivå. God forskning skal bringe frem ny kunnskap og danne grunnlag for nye næringer og innovasjon i eksisterende næringsliv. En evaluering fra 2012 viser at norsk IKT-forskning holder god kvalitet, men at det fortsatt er rom for forbedringer. Departementet forventer å legge fram strategien for IKT-forskning i innværende stortingsperiode.

IKT-bruk for energieffektivisering, herunder skytjenester og grønne datasentre

IKT kan anvendes innen mange sektorer for å effektivisere energibruken og redusere klimautslipp. Departementet vil bidra til bevisstgjøring og kompetansebygging på dette feltet. Overgang til grønne datasentre og skytjenester kan ha gevinster for det offentlige og samfunnet som helhet i form av økt fleksibilitet og stabilitet, bedre leveringsevne og mer effektiv bruk av både fysiske og økonomiske ressurser gjennom bl.a. lavere energiforbruk. IKT-bruk for energieffektivisering vurderes nærmere av departementet i forbindelse med utarbeidelsen av Digital agenda.

Digital fornying av offentlig sektor

Regjeringens digitaliseringsprogram som ble lagt fram i april 2012, peker ut viktige veivalg for fornying og effektivisering av offentlig sektor med IKT. Digitaliseringen omfatter bruk av digitale verktøy for å tilby digitale tjenester til brukerne og for å sette forvaltningen i stand til å løse sine oppgaver mer effektivt.

Departementet vil prioritere det videre arbeidet for digitalt førstevalg, slik at elektronisk kommunikasjon skal bli den foretrukne måten å kommunisere med offentlig sektor på. Felles krav til IKT-utvikling og bruk, samordning av IKT-bruken i kommunene samt bruk av felles løsninger som eID og e-signatur vil være viktige elementer i dette arbeidet.

Departementet har et samordningsansvar for statens arbeid med digitalisering og herunder følgende tre innsatsområder:

Felles tekniske løsninger

Ofte er det de samme tekniske løsningene som må lages for å understøtte de digitale tjenestene i forvaltningen. For å unngå at forskjellige deler av forvaltningen utvikler hver sin løsning for omtrent det samme behovet, er det behov for noen fellesløsninger. Slike fellesløsninger kalles felleskomponenter. Viktige felleskomponenter i dag er registrene med informasjon om personer (Folkeregisteret, under Finansdepartementets ansvarsområde), eiendom (Matrikkelen, under Miljøverndepartementet) og virksomheter (Enhetsregisteret, under Nærings- og handelsdepartementet) og andre fellesløsninger som Altinn (Nærings- og handelsdepartementet) og felles infrastruktur for elektronisk ID. Sistnevnte ligger under Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets ansvarsområde, og en rekke oppgaver på dette feltet er tillagt Direktoratet for forvaltning og IKT, jf. kap 1560.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet arbeider for at settet av felleskomponenter skal være tilpasset utfordringer og behov som de ulike delene av offentlig sektor har i sine digitaliseringstiltak. Dette har konsekvenser for hvordan felleskomponenter forvaltes og for hvilke løsninger som gjøres tilgjengelige som felleskomponenter. I 2013 vil departementet arbeide med å etablere en sikker, digital postkasse til bruk for forvaltningens kommunikasjon med innbyggerne. Departementet vil også arbeide med en felles ordning for digital kontaktinformasjon til brukerne, samt en reservasjonsløsning for innbyggere som ikke ønsker digital kommunikasjon med det offentlige.

Styring, organisering og finansiering av IKT-utviklingen

Departementet har ansvar for å samordne den samlede IKT-utvikling i offentlig sektor. Dette er grunnlaget for at IKT-utviklingen kan skje rasjonelt, at brukerne kan få helhetlige og gode tjenester og at ulike offentlige virksomheter kan samhandle elektronisk på en effektiv måte.

Departementet vil vurdere hvilke krav som skal stilles til forvalterne av IKT-felleskomponenter, slik at disse løsningene ivaretar offentlig sektors samlede behov. Departementet vil også vurdere den fremtidige organiseringen og finansieringen av slike løsninger.

Mye offentlig tjenesteyting skjer i regi av kommunene, og det er utstrakt elektronisk samhandling på tvers av forvaltningsnivåene. Departementet vil arbeide for et tettere samarbeid mellom staten og kommunal sektor.

Tilpasse regelverk til digital forvaltning

Det er en rekke bestemmelser i lover og forskrifter som begrenser offentlige virksomheters videreutvikling av digitale tjenester. Eksempelvis stiller forvaltningsloven krav om uttrykkelig godkjenning for å motta forhåndsvarsel og underretning og enkeltvedtak digitalt. Departementet vil arbeide for å tilpasse aktuelt regelverk for å legge til rette for digitalisering. I tillegg vil departementet bidra til å øke forståelsen for digitale metoder hos ulike regelverksansvarlige, slik at også fremtidig regelverk i større grad er tilpasset digitalisering.

Lover og forskrifter bør legge til rette for at informasjon som er levert til én offentlig virksomhet, i større utstrekning enn i dag kan gjenbrukes av andre offentlige virksomheter. Departementet vil vurdere tiltak for gjenbruk av informasjon innenfor rammer som ivaretar personvernet.

Forebyggende IKT-sikkerhet

Regjeringen skal legge fram Nasjonal strategi for informasjonssikkerhet i 2012. Regjeringen har i Meld. St. 29 (2011–2012) Samfunnssikkerhet orientert om at man i strategien vil vurdere syv strategiske prioriteringer:

ivareta informasjonssikkerheten på en mer helhetlig og systematisk måte

styrke IKT-infrastrukturen

sørge for en felles tilnærming til informasjonssikkerhet i statlig sektor

sikre samfunnets evne til å oppdage, varsle og håndtere alvorlige IKT-hendelser

sikre samfunnets evne til å forebygge, avdekke og etterforske datakriminalitet

kontinuerlig innsats for bevisstgjøring og kompetanseheving

høy kvalitet på nasjonal forskning og utvikling innenfor informasjonssikkerhet

Arbeidet med forebyggende IKT-sikkerhet i samfunnet vil fokusere på å følge opp Nasjonal strategi for informasjonssikkerhet med tilhørende handlingsplan. Primæransvaret for sikring av informasjonssystemer og nettverk ligger hos eieren. Iverksetting av større nasjonale sikkerhetstiltak skal skje i et tett samspill mellom virksomhetene, fagdepartementene og myndigheter og tilsyn som for eksempel Nasjonal sikkerhetsmyndighet og Post- og teletilsynet. Den nasjonale sikkerhetstilstanden er summen av alt IKT-sikkerhetsarbeidet som foregår i virksomhetene, i den enkelte sektor og på nasjonalt nivå. En god sikkerhetskultur i virksomhetene reduserer sjansen for at ansatte blir det svakeste ledd i sikkerhetsarbeidet.

Fagdepartementene har et overordnet sektoransvar for å ivareta sikringen av sin sektors IKT-infrastruktur, og at det forebyggende arbeidet med IKT-sikkerheten i sektoren er tilfredsstillende. Fagdepartementene skal i denne sammenheng vurdere hvilke forebyggende tiltak som er nødvendige, og kan på selvstendig grunnlag foreslå tiltak for vern av kritisk IKT-infrastruktur i sin sektor.

Departementet vil være en pådriver overfor fagdepartementene på IKT-sikkerhetsområdet, identifisere og følge opp sektorovergripende spørsmål, samt initiere og koordinere tiltak av tverrsektoriell karakter. Departementet vil prioritere arbeidet med samordning av forebyggende IKT-sikkerhet i statsforvaltningen gjennom opprettelse av et kompetansemiljø i Direktoratet for dorvaltning og IKT.

I departementets arbeid med forebyggende IKT-sikkerhet er tilskudd til foreningen Norsk senter for informasjonssikring (NorSIS) et virkemiddel. I tillegg har Direktoratet for forvaltning og IKT ansvaret for noen utvalgte tiltak rettet mot forvaltningen.

NorSIS og NorCERT (Norwegian Computer Emergency Response Team, en del av NSM) ble etablert i 2006 som ledd i et helhetlig konsept for å sikre varsling, rådgivning og bevisstgjøring i tilknytning til informasjonssikkerhet.

Budsjett 2013

Post 22 Samordning av IKT-politikken, kan overføres

Bevilgningen skal benyttes til politikkutvikling samt tverrsektorielle tiltak på IKT-politikkens område. Utgiftene er knyttet til drift, utvalgsvirksomhet, deltagelse i flere arbeidsgrupper, samt eksterne kjøp av utredninger, konsulenttjenester og analysekapasitet.

Blant annet skal bevilgningen dekke arbeid med digitalt førstevalg, samordning av IKT i kommunene, tiltak for å legge til rette for markedsbasert utbygging av bredbånd. Bevilgningen dekker arbeidet med viderebruk av offentlige data, oppfølging av tiltak rettet mot bedre rammebetingelser for digitalt innhold, utvikling av policy for klimavennlig bruk av IKT, tilrettelegging for digitale forretningsprosesser og forretningsdrift, samt sikring av digital deltakelse og avansert IKT-kompetanse. Bevilgningen skal også dekke arbeidet med samordning av forebyggende IKT-sikkerhet.

Post 71 Tilskudd til fri programvare

Tilskuddet gis som driftstilskudd til Nasjonalt kompetansesenter for fri programvare for å fremme kompetanse og informasjon om fri programvare i offentlig sektor og for å bidra til økt bruk av fri programvare. Senteret skal blant annet veilede og informere offentlige virksomheter om fri programvare. Senteret har i en oppstartperiode primært vært finansiert gjennom statlig tilskudd. I 2013 skal senteret etablere forretningsmodeller og strategier for egenfinansiering av driften.

Post 72 Tilskudd til forebyggende informasjonssikring

Tilskuddet er en grunnbevilgning som bidrar til å dekke løpende lønns- og driftsutgifter i Norsk senter for informasjonssikring (NorSIS).

NorSIS er en uavhengig forening for formidling av råd og veiledning vedrørende informasjonssikring. I følge foreningens vedtekter er NorSIS overordnede mål å bevisstgjøre om trusler, opplyse om tiltak og påvirke til gode holdninger innen informasjonssikkerhet. NorSIS er en viktig pådriver på informasjonssikkerhetsområdet.

NorSIS primære målgruppe er norske virksomheter i privat og offentlig sektor, herunder kommunene. NorSIS skal, så langt som mulig, også imøtekomme innbyggernes behov for informasjon. All NorSIS informasjon skal derfor være åpent tilgjengelig slik at alle samfunnsgrupper får anledning til å nyttiggjøre seg foreningens tjenester.

NorSIS skal opptre uhildet og nøytralt. Det er viktig at media samt private og offentlige virksomheter har en nøytral aktør med god kompetanse innen informasjonssikkerhet. NorSIS opplever en stadig økende etterspørsel etter senterets tjenester. Det er derfor viktig at senteret prioriterer sitt arbeid slik at de har tilstrekkelig kompetanse, spillerom og ressurser til å løse oppgavene innenfor sine økonomiske rammer.

Informasjons- og hjelpetjenesten slettmeg.no ble etter endt prosjektperiode i Datatilsynet 31. desember 2011 overført til NorSIS. Departementet vil at slettmeg.no i regi av NorSIS skal videreføres som et lavterskeltilbud til privatpersoner som har behov for hjelp og veiledning for å få slettet informasjon om dem, som er publisert på Internett. Formålet med tjenesten skal være å gi råd, veiledning og konkret bistand til dem som føler seg krenket på nett, eller som av andre grunner ønsker å få slettet, eller rettet opp, personopplysninger som er publisert på Internett. Svake grupper i samfunnet, som for eksempel barn og unge, skal prioriteres.

Finansieringen av NorSIS skjer gjennom et årlig statstilskudd og av egne inntekter i form av prosjektstøtte fra foreningens samarbeidspartnere, kurs, konferanser mv.

Post 73 Tilskudd til digital kompetanse

Midlene på posten skal tildeles Seniornett som driftstilskudd for 2013. Tilskuddet skal bidra til å styrke deltagelse i IKT-samfunnet og fremme digital kompetanse blant personer over 55 år.

Seniornett er en uavhengig, ideell organisasjon som arbeider for å styrke den digitale kompetansen blant seniorer gjennom opplærings- og informasjonstiltak. Arbeidet med å få flere over 55 år på nett gjøres både lokalt og nasjonalt, og i samarbeid med andre aktører.

Post 74 Tilskudd til IKT-standardisering (ny)

Formålet med bevilgningen er å støtte Standard Norge i sitt arbeid med IKT-standardisering. Standard Norge har ansvar for standardiseringsoppgaver på alle områder unntatt elektro-, post- og telestandardisering. Standard Norge har enerett på å fastsette og utgi Norsk Standard, og er det norske medlemmet i ISO og den europeiske standardiseringsorganisasjonen CEN.

Det fremmes forslag om å bevilge 0,5 mill. kroner over posten i 2013 til Standard Norges arbeid med IKT-standardisering generelt. Videre foreslås det bevilget 0,2 mill kroner til Standard Norges oppfølgingsarbeid innenfor IT-sikkerhetsstandardisering i 2013.

Rapport 2011

Digitalt førstevalg

Digitalt førstevalg innebærer at digital kommunikasjon skal være den primære kanalen mellom det offentlige og brukerne. En rapport fra Direktoratet for forvaltning og IKT i april 2011. (http://www.difi.no/filearchive/digitalt-forstevalg-status-difi-rapport-2011–2.pdf) viser at det blant de femten mest benyttede statlige tjenestene bare er to som ikke er tilrettelagt for at brukeren kan sende inn utfylte skjemaer digitalt.

Felles krav til IKT-utviklingen i offentlig sektor

IKT-utvikling i staten er gjennom egen forskrift underlagt åpne IKT-standarder. I tillegg forvalter departementet et sett arkitekturprinsipper som gir grunnleggende krav til IKT-løsninger i staten. For alle større, nye IKT-satsninger i staten vurderer departementet om disse kravene er etterlevd.

Samordning av IKT i kommunal sektor

Departementet har i 2011 samarbeidet med blant annet KS for å finne frem til gode modeller for IKT-samarbeid i kommunal sektor og mellom forvaltningsnivåene. I kommunal sektor er det økende forståelse for temaet, og det er skapt et grunnlag for beslutninger om samarbeidsmekanismer i 2012.

Elektronisk ID og e-signatur

MinID er tatt i bruk av 2,7 millioner innbyggere, og med dette har store deler av befolkningen tilgang på en offentlig utstedt elektronisk ID på mellomhøyt sikkerhetsnivå. e-ID med høyt sikkerhetsnivå i ID-porten har foreløpig relativt lav utbredelse blant brukere. Departementet og Direktoratet for forvaltning og IKT startet i 2011 forberedelsene til ny konkurranse om å levere eID på høyt sikkerhetsnivå til ID-porten. Departementet og Direktoratet for forvaltning og IKT har i 2011 arbeidet med et konsept for hvordan forvaltningen kan ta i bruk virksomhetssertifikater for å understøtte sikker elektronisk kommunikasjon.

Elektronisk faktura

Statlige virksomheter er med virkning fra 1. juli 2011 pålagt å kunne ta imot elektronisk faktura på standardformatet elektronisk handelsformat (EHF). Gjennom rundskriv av 25. oktober 2011 er statlige virksomheter pålagt å stille krav om elektronisk faktura på EHF-format i forbindelse med alle nye kontrakter etter 1. juli 2012.

Digital inkludering og kompetanse

Departementet tildelte i 2011 foreningen Seniornett 2 mill. kroner for å styrke eldres kompetanse og deltakelse på nett. Departementet har også støttet opp om Medietilsynets arbeid med trygg bruk av Internett. Digital kompetanse er også et tema departementet har satt fokus på gjennom arbeidet med IKT-strategien Digital agenda, hvor en politikk for bredbåndsutvikling i Norge også inngår.

Web 2.0 i tjenesteutvikling og innovasjon.

Departementet har lagt vekt på å følge utviklingen hva gjelder utbredelse og bruk av såkalt web 2.0-teknologi, også knyttet opp til viderebruk av offentlige data. Departementet har også synliggjort aktuelle prosjekter fra Nettskap-ordningen og iverksatt utredninger for å se nærmere på aktuelle problemstillinger, i form av en rapport om stedsbasert innrapportering til det offentlige.

Det offentlige utvalget som skal identifisere muligheter og barrierer for digital, Internettdrevet innovasjon (Digit-utvalget) vil også framskaffe viktig og aktuell kunnskap om dette feltet. Utvalgets innstilling ventes i 2012.

IKT og klima

Departementet har koordinert regjeringens politikk for grønne datasentre, blant annet gjennom arbeid knyttet til rammevilkår for private aktørers anbud til et mulig datasenter for CERN. Departementet deltok i arbeid i EU, blant annet knyttet til målemetodikk og standardutvikling i samarbeid med norsk og europeisk industri for energieffektiv IT. Departementet utførte og koordinerte forarbeider til ny politikk for regjeringen knyttet til Digital agenda.

Universell utforming av IKT-løsninger

Departementet har arbeidet med ytterligere avklaringer knyttet til utkast til forskrift om universell utforming av IKT-løsninger. Arbeidet med forskriften er et nybrottsarbeid, også sett i internasjonal sammenheng, og har derfor krevd mer ressurser og tid enn først antatt. Derfor har arbeidet med tilsyn og klageinstans i henholdsvis direktoratet og departementet også blitt forskjøvet i tid.

IKT-forskning

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet fortsetter arbeidet med å utvikle en overordnet strategi for IKT-forskningen i Norge.

Arbeidet med IKT-forskningsstrategien har tatt utgangspunkt i forskningsmeldingen (St.meld. nr. 30 (2008–2009) Klima for forskning) der det heter at regjeringen vil legge frem forskningsstrategier på de tre generiske områdene, bio-, nano- og informasjons- og kommunikasjonsteknologi (IKT). Forskningsstrategier for bio- og nanoteknologi er lagt frem av henholdsvis Kunnskapsdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet. Arbeidet med IKT-strategien har pågått parallelt med disse, men har også blitt koordinert med arbeidet med Digital agenda.

IKT-forskningsstrategien vil ses i sammenheng med de to øvrige forskningsstrategiene.

Viderebruk av offentlige data

Departementet satte i 2010 i gang et prosjekt som har til formål å legge bedre til rette for tilgjengeliggjøring av offentlig informasjon. I 2011 ble nettstedet data.norge.no etablert med en katalog over offentlige data som kan viderebrukes. Departementet utarbeidet også en standardisert, norsk lisens for offentlige data (NLOD) som skal bidra til å forenkle og klargjøre vilkårene for viderebruk. Departementet har utarbeidet retningslinjer ved tilgjengeliggjøring av offentlige data, og Direktoratet for forvaltning og IKT har lansert en veileder for offentlige virksomheter som ønsker å tilgjengeliggjøre data.

Digitalt innhold

Internett er i dag en av de største driverne for innovasjon og skaperkraft. Departementet ønsker å fremme kreativitet og verdiskaping basert på digitalt innhold og har derfor nedsatt et utvalg – Digit-utvalget – som skal se nærmere på rammebetingelser og eventuelle barrierer for utvikling, formidling og bruk av ulike typer digitale produkter. Digit-utvalget ble oppnevnt av regjeringen 22. juni 2011 og skal levere sin rapport 15. desember 2012, etter å ha fått utsatt frist fra 1. september 2012.

Bredbånd

Norge har tilnærmet full dekning for grunnleggende bredbånd (regnet som mer enn 0,64 Mbit/s nedstrømshastighet). Kapasitetsbehovet er stadig økende, og de fleste husholdninger og virksomheter som er tilknyttet bredbåndsnett, har i dag langt høyere kapasiteter på sitt bredbånd.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet etablerte i 2011 midlertidig støtteordning for bredbåndsutbygging med en ramme på 15 mill. kroner. Støtteordningen er rettet mot kommuner og fylkeskommuner og ble utlyst av Forskningsrådet under navnet Høykom Infrastruktur 2011. Ordningen skal bidra til utbredelse av bredbånd i områder som i dag ikke er kommersielt lønnsomme å bygge ut.

Videre fikk Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2011 utarbeidet en oversikt over bredbåndsdekning i Norge. Oversikten inneholder anslag på bredbåndsdekningen for ulike teknologier og hastighetsklasser. Oversikten omfatter i tillegg oversikt over konkurransesituasjonen i bredbåndsmarkedet og indikatorer på status for fiberbasert stamnettutbygging i Norge.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet gjennomførte i 2011 flere samråd med bredbåndsbransjen. Hensikten med samrådene var blant annet å identifisere hindringer for videre markedsbasert utbygging av høyhastighets bredbånd.

Fri programvare og nasjonalt kompetansesenter

Departementet har gjennom arbeidet til Nasjonalt kompetansesenter for fri programvare formidlet kunnskap og bistått initiativer. Senteret har i 2011 blant annet bidratt til realisering av nettstedet fiksgatami, gjennomført konferansen GoOpen 2011, deltatt i referansegruppen for eValgs-prosjektet, arbeidet med en veileder om åpne data og bidratt som studentveiledere ved ulike utdanningsinstitusjoner i Norge. Departementet har fulgt opp senterets arbeid gjennom rapportering og dialog.

Norsk senter for informasjonssikring (NorSIS)

NorSIS har i perioden gjennomført flere ulike tiltak for å forbedre informasjonssikkerheten i målgruppen. Oppslag og nyheter i norske medier, foredrag på seminarer og internt hos bedrifter samt utvikling av veiledninger og nyheter på nettstedet www.norsis.no er noen av virkemidlene som er benyttet. NorSIS har også arrangert flere konferanser, alene og sammen med ulike samarbeidspartnere, som ledd i å øke norske virksomheters kompetanse om informasjonssikkerhet.

Kap. 1562 Internasjonalt IKT-samarbeid og utviklingsprogram

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

4 335

4 269

4 430

70

Tilskudd til internasjonale program, kan overføres

21 321

29 906

33 753

Sum kap. 1562

25 656

34 175

38 183

Innledning

IKT-politikken er internasjonalt orientert og er et viktig område for internasjonalt samarbeid og koordinering. Norges innsats er særlig rettet mot EU og OECD. Utfordringene ligger blant annet i å tilpasse regelverk, løsninger og strategier til utviklingstrekk som sammensmelting av teknologier (konvergens), framveksten av nye, brukerskapte tjenester og det at tjenester, næringer og arbeidskraft blir mer grenseoverskridende. Informasjonsteknologien spiller også en viktig rolle for å møte den globale miljøutfordringen.

EU la i mai 2010 fram sin IKT-strategi for de neste ti årene, kalt Europeisk digital agenda. Strategien er en sentral del av EUs nye strategi for Europa 2020. EU legger stor vekt på IKT som driver av bærekraftig økonomisk vekst, innovasjon og jobbskaping. EU-kommisjonen mener IKT er grunnlag for nesten 50 pst. av produktivitetsveksten i EU. Digital agenda inneholder sju hovedsatsingsområder, herunder blant annet utvikling av et digitalt indre marked, økt utbredelse av bredt bredbånd, økt satsing på interoperabilitet og standarder, sikkerhet og tillit.

Norge deltar aktivt i ulike fora for å iverksette og videreutvikle Europeisk digital agenda.

Forslaget til bevilgning gjelder programmer i regi av EU som Norge tar del i etter EØS-avtalen, og som er knyttet til utviklingen av informasjonssamfunnet og elektronisk forvaltning. Bevilgningsforslaget dekker programkontingenter og andre utgifter til følgende EU-program:

CIP-IKT (rammeprogram for konkurranseevne og innovasjon)

ISA (elektroniske tjenester mellom forvaltning, næringsliv og innbyggere)

ENISA (Europeisk nettverks- og informasjonssikkerhetsbyrå)

Safer Internet Programme (program for trygg bruk av internett for barn og unge).

Norges deltakelse i det omfattende europeiske samarbeidet på IKT-området, herunder statistisk samarbeid og politiske samarbeidsarenaer, er i hovedsak knyttet til disse programmene og oppfølging av Europeisk digital agenda. Bevilgningene dekker også tilskudd til nasjonale oppfølgingsaktiviteter og utgifter til nasjonale eksperter i EU-kommisjonen. De norske nasjonale ekspertene innen IKT-politikken er knyttet til arbeidet med eGovernment, eInclusion og arbeidet med utforming og samordning av IKT-politikken i EU (Digital agenda).

Direktoratet for forvaltning og IKT er nasjonalt kontaktpunkt for programmene CIP-IKT og ISA. Direktoratet skal gjennom denne rollen medvirke til at aktuelle norske miljøer kan dra nytte av programmene CIP-IKT og ISA og få uttelling i form av erfaringsutveksling, påvirkningsmuligheter og prosjektbevilgninger.

OECD er et forum for globalt samarbeid om viktige prinsipper i blant annet IKT-politikken. Norge deltar aktivt i OECDs arbeid med å utforme politikk innenfor områder som elektronisk kommunikasjon, sikkerhet, personvern og informasjonsøkonomi.

Mål og prioriteringer 2013

Norge skal bidra i det internasjonale arbeidet på IKT-området. Det er et mål at norsk næringsliv og norske fagmiljøer drar nytte av den norske deltakelsen i EU-programmer og at de kan delta i prosjekter og få internasjonal eksponering. Dette krever at Norge deltar aktivt, koordinert og målrettet.

CIP – EUs rammeprogram for konkurranseevne og innovasjon – IKT-politisk støtteprogram (2007–2013).

CIP-programmet omfatter flere politikkområder og tre selvstendige delprogrammer med egne budsjetter og styringsgrupper:

entreprenørskaps- og innovasjonsprogrammet (hovedansvar Nærings- og handelsdepartementet)

energiprogrammet (hovedansvar Olje- og energidepartementet)

IKT-programmet (hovedansvar Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet).

Det er etablert mekanismer for nasjonal samordning av delprogrammene.

IKT-programmet er særlig innrettet mot finansiering av større pilotprosjekter som tar sikte på å utvikle felles europeiske elektroniske løsninger. I tillegg til de større transnasjonale pilotene, blir det etablert en rekke tematiske nettverk. Programmet finansierer også samarbeid om statistikk og analyser av IKT-utviklingen.

Gjennom å delta i programmet får Norge delta i vesentlige deler av det IKT-politiske samarbeidet i EU. For næringslivet gir norsk deltakelse anledning til å vise fram produktene sine i en europeisk sammenheng og å nå nye markeder.

Som del av programdeltakelsen dekker Norge også oppfølgingsaktiviteter nasjonalt og tre nasjonale eksperter i Europakommisjonens generaldirektorat for kommunikasjonsnettverk, innhold og teknologi (DG CONNECT).

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har det overordnede ansvaret for å koordinere norsk deltakelse i CIP-IKT og er nasjonal representant i styringskomiteen for IKT-programmet. Direktoratet for forvaltning og IKT er nasjonalt kontaktpunkt for CIP-IKT.

Norsk deltakelse i CIP-programmet ble i 2011 evaluert på oppdrag av Nærings- og handelsdepartementet, Olje- og energidepartementet og Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. Evalueringen konkluderer med at Norge gjennom deltakelse i CIP-programmet får tilgang til nettverk og informasjon samt medvirkningsmuligheter mot EU-systemet som Norge ellers ikke ville ha hatt. Innenfor IKT-området er Norge relativt godt representert i prosjekter finansiert av CIP.

CIP-programmet opphører 31. desember 2013. De ulike aktivitetene i CIP vil videreføres delvis i rammeprogrammet for forskning og innovasjon – Horizon 2020 og delvis i den integrerte ordningen for investeringer i transport-, energi- og telekommunikasjons infrastruktur innen EU kalt for Connecting Europe Facilities (CEF).

ISA – EUs program for felles elektroniske løsninger for europeisk forvaltning (2010–2015)

Programmet Interoperability Solutions for European Public Administrations (2010–2015) (ISA) erstattet fra 2010 IDABC (Interoperable Delivery of European eGovernment Services to public Administrations, Businesses and Citizens). ISA-programmet skal bidra til at elektroniske løsninger understøtter samhandling mellom europeiske forvaltningsorganer. Programmet skal legge til rette for utveksling av erfaringer og utvikling og vedlikehold av felles spesifikasjoner, standarder og løsninger. Programmet åpner dessuten for at norske offentlige etater kan benytte felles elektroniske løsninger på lik linje med EUs medlemsland uten merkostnader eller mer administrasjon.

Norsk deltakelse i ISA-programmet ble vedtatt av Stortinget i mai 2009, jf. Prop. 110 S (2009–2010) Samtykke til deltaking i ei avgjerd i EØS-komiteen om innlemming i EØS-avtala av EU-programmet om samverknadsløysingar for europeisk offentleg forvalting ISA (2010–2015) og Innst. 260 S (2009–2010).

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har det overordnede ansvaret for å koordinere norsk deltakelse i programmet. Direktoratet for forvaltning og IKT er nasjonalt kontaktpunkt for ISA og har det operative ansvaret for norsk deltakelse i programmet. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet dekker 50 pst. av utgiftene til programmet mens ti andre berørte departementer dekker resterende 50 pst. med like deler.

ENISA

ENISA (European Network and Information Security Agency) er EUs byrå for nettverks- og informasjonssikkerhet. ENISA ble etablert for å bedre EUs, medlemsstatenes og næringslivets evne til å forhindre, avdekke og respondere på problemer innen nettverks- og informasjonssikkerhet.

Kommisjonen fremmet 30. september 2010 nytt forslag til forordning om styrking og modernisering av ENISA og om å etablere et nytt og utvidet mandat for byrået. Kommisjonen har besluttet å forlenge det eksisterende mandatet for ENISA med 18 måneder (til 13. september 2013) for å sikre tilstrekkelig tid til debatt og prosess rundt ENISAS framtidige rolle.

Norge deltar i ENISAs Management Board med representanter fra Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og Samferdselsdepartementet. De to departementene deler de årlige kostnadene for å delta i ENISA likt mellom seg.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Posten dekker utgifter til lønn og drift for nasjonale eksperter til EU-kommisjonen som del av deltakelse i EU-programmene.

Post 70 Tilskudd til internasjonale program, kan overføres

Bevilgningen skal dekke norsk deltakelse i programmene CIP-IKT, ISA, Safer Internet Plus og EU-byrået ENISA. Bevilgningen dekker også noe etterslep fra avsluttede programmer slik som IDABC.

Rapport 2011

CIP – EUs rammeprogram for konkurranseevne og innovasjon. (IKT-politisk støtteprogram 2007–2013)

CIP-programmet skal legge til rette for nye IKT-satsinger og stimulere til bred bruk av IKT blant innbyggere, næringsliv og offentlig forvaltning. Programmet skal i første rekke gjennomføre pilotprosjekter for å utvikle og iverksette felles europeiske IKT-løsninger. I 2011 var programmet rettet mot blant annet IKT for helse og inkludering, digital innhold, IKT-løsninger for innovativ forvaltning og offentlige tjenester, IKT for lavkarbonøkonomi og smart mobilitet og åpen innovasjon for internettbaserte tjenester.

Som nasjonalt kontaktpunkt for programmet har Direktoratet for forvaltning og IKT gjennomført enkelte informasjonstiltak, foredrag og møter med potensielle søkermiljøer for å stimulere til norsk deltakelse. Det har vært dialog med Norges forskningsråd for å skape synergi mellom IKT-delen av CIP og IKT-delen av det syvende rammeprogram for forskning. Resultatet fra utlysingene i CIP har så langt vært positive for Norge, inkludert 2011. Norge er med i flere tematiske nettverk og prosjekter.

ISA – EUs program for felles elektroniske løsninger for europeisk forvaltning (2010–2015)

Direktoratet for forvaltning og IKT er koordinator for den norske deltakelsen i ISA. Videre bemanner Direktoratet for forvaltning og IKT programmets ekspertgrupper med norske deltakere som for eksempel ekspertgruppene for elektronisk signatur, standardisering og semantikk. Deltakerne i ekspertgruppene har felles interesser i å styrke elektronisk kommunikasjon på tvers av landegrensene. Gruppene er viktige arenaer for erfaringsutveksling og påvirkning.

ENISA

ENISA har i 2011 fokusert spesielt på:

bedre beskyttelse av kritisk informasjonsinfrastruktur i Europa, blant annet gjennom støtte til implementering av EUs handlingsplan for CIIP (Critical Information Infrastructure Protection)

identitet, personvern og tillit, herunder arbeid med eID

anvendt sikkerhet

metoder og verktøy for sikre tjenester, i første rekke metoder for å avdekke og respondere på sårbarheter på applikasjonsnivå

arbeid for å fremme bevissthet rundt informasjonssikkerhet, og kartlegging av økonomiske barrierer for nettverks- og informasjonssikkerhet

En rekke rapporter er utarbeidet og foreligger på ENISAs hjemmeside. Det er avholdt konferanser, kurs og utdanningstilbud. ENISA ajourfører oversikter over myndigheter og aktører og deres ansvar i de enkelte landene.

ENISA har kontaktflater mot EU-kommisjonen, deltakerlandene og internasjonale organisasjoner som arbeider i feltet. Norsk senter for informasjonssikring (NorSIS), NorCERT og Post- og teletilsynet har siden oppstarten av ENISA deltatt aktivt i og medvirket til byråets faglige aktiviteter. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og Samferdselsdepartementet har vekslet på å møte som observatør i ENISAs Management Board.

Programkategori 01.70 Personvern

Utgifter under programkategori 01.70 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1570

Datatilsynet

34 224

35 014

37 753

7,8

1571

Personvernnemnda

1 092

1 773

1 833

3,4

Sum kategori 01.70

35 316

36 787

39 586

7,6

Inntekter under programkategori 01.70 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4570

Datatilsynet

1 525

Sum kategori 01.70

1 525

Innledning

Personvern er et sektorovergripende politikkområde. På alle områder der det behandles personopplysninger vil personvernhensyn og personvernregelverket gjøre seg gjeldende. Personvernreglene skal beskytte enkeltindividets personlige integritet og privatliv. Internasjonalt regelverk gir grunnleggende vern om denne retten og setter grenser for inngrep i den enkeltes personvern. FNs verdenserklæring om menneskerettigheter, Den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK) og EUs personverndirektiv gir rammer for vårt nasjonale personvernregelverk. I EMK artikkel 8 er det også oppstilt overordnede vilkår for inngrep i personvernet. Inngrep i personvernet må være nødvendige og forholdsmessige i et demokratisk samfunn. I den konkrete sak må inngrepet i personvernet for den enkelte veies mot behovet for å ivareta andre samfunnsinteresser. Personverninngrep må være nødvendige, formålsmessige og proporsjonale. Alternative og mindre inngripende tiltak som kan føre til måloppnåelse, skal alltid vurderes, og vurderingene må dokumenteres. Gode og tidsriktige avveininger av ulike hensyn gir de beste resultatene, og hindrer at det gjøres unødige inngrep i innbyggernes personvern.

Personvern omfatter både personopplysningsvern, som personopplysningsloven søker å ivareta, og vern om den personlige integriteten. Integritetsvernet oppfattes av mange som noe mer enn personopplysningsvernet, ved at integritetsvernet blant annet også beskytter den enkeltes rett til privatliv og familieliv. Dette er verdier som de fleste opplever som helt grunnleggende og nødvendige i et demokratisk samfunn.

Men personvern er ikke bare en rettighet for enkeltindividet. Som samfunn har vi også behov for et godt personvern. Samfunnet er avhengig av innbyggernes tillit for å fungere godt. Innbyggerne må stole på at informasjon de gir fra seg, behandles i samsvar med lover og regler som bygger på anerkjente personvernprinsipper. Innbyggerne må oppleve trygghet for at opplysninger ikke brukes til andre formål enn innsamlingsformålet uten særskilt hjemmel, og de må ha trygghet for at det ikke samles inn og behandles flere opplysninger enn det faktisk er bruk for i den offentlige myndighetsutøvelsen. Det er et kjennetegn ved et demokratisk samfunn at det har et moderat overvåkingsnivå. Innbyggerne må dessuten oppleve en robust forvaltning. I en tid da innbyggernes kommunikasjon med forvaltningen i stadig økende grad foregår elektronisk, og stadig flere avgjørelser fattes av elektroniske systemer, må innbyggerne ha tillit til at disse systemene er stabile og pålitelige. Uten tillit vil innbyggerne kunne vegre seg mot elektronisk samhandling med forvaltningen og næringslivet.

Personopplysningsloven implementerer EUs personverndirektiv fra 1995, og vår nasjonale lovgivning på området har derfor mange likhetstrekk med personvernlovgivningen i EUs medlemsstater. Et så enhetlig regelverk som mulig er særlig viktig for behandlingsansvarlige som er etablert og driver virksomhet i flere land.

Inngrep i enkeltindividets personlige integritet skal som hovedregel enten være hjemlet i lov eller være basert på samtykke fra den registrerte. Inngrep overfor den enkelte må kunne forsvares ut fra behovet for opplysningene relatert til det konkrete bruksformålet. I valget mellom ulike alternativer, skal det minst personverninngripende tiltaket som kan oppfylle formålet, velges. Noen prinsipper står sentralt i oppbyggingen og etterlevelsen av personvernlovgivningen:

det skal være saklige grunner for innsamling og bruk av personopplysninger, opplysningene skal samles inn til klart definerte formål og kan ikke brukes utover dette

registrering av personopplysninger skal i størst mulig grad være basert på frivillig og informert samtykke. Opplysninger i offentlige registre, der registrering er pliktig, skal ha hjemmel i lov

ved innhenting av personopplysninger har alle rett til å få opplyst om det er frivillig eller obligatorisk å gi fra seg personopplysningene, hvilket formål opplysningene skal brukes til, og om de vil bli utlevert til andre

den som er ansvarlig for å forvalte de registrerte personopplysningene, skal informere og bistå de registrerte i å få innsyn i opplysningene som er lagret, hva de skal brukes til, og hvor de er hentet fra

registrerte personopplysninger skal være korrekte. Uriktige opplysninger skal rettes, slettes eller sperres. Overskuddsinformasjon og opplysninger som ikke lenger er nødvendige for formålet med registreringen, skal slettes

informasjonssikkerhet skal ivaretas. Systemer og rutiner for ivaretakelse av personvernregelverket skal dokumenteres (internkontroll)

når nye teknologiske løsninger utvikles og tas i bruk, skal det legges vekt på personvernvennlige alternativer

Utfordringer og utviklingstrekk

Nødvendighet og forholdsmessighet

I svært mange av våre daglige gjøremål etterlater vi mer eller mindre detaljerte personopplysninger. Det er rimelig og enkelt å ta vare på opplysningene. Ofte koster det mer å gjennomgå, sortere og slette unødvendig informasjon enn å lagre alle data som genereres i forbindelse med ulike aktiviteter. Dette kan føre til at det lagres betydelige mengder overskuddsinformasjon om hver enkelt av oss – informasjon som kan sammenstilles og analyseres for ulike formål. I personvernsammenheng er dataminimalitet et sentralt prinsipp. Dataminimalitet er et uttrykk for prinsippene om nødvendighet og forholdsmessighet, og innebærer at det ikke skal samles inn og behandles flere opplysninger enn nødvendig for innsamlingsformålet. Prinsippet utfordres når svært mye informasjon om oss genereres automatisk fordi vi bruker teknologi i ulike sammenhenger, og det samtidig er lite kostnadskrevende å ta vare på denne informasjonen.

I mange sammenhenger ser man at det ikke foretas analyser av personvernkonsekvenser av tiltak i utredningsfasen. Mangel på analyser gjør at det heller ikke vurderes alternative tiltak for å nå målet – tiltak som kunne redusert omfanget av lagrede personopplysninger. Regjeringen ønsker å rette oppmerksomheten mot behovet for å foreta og dokumentere nødvendighets- og proporsjonalitetsvurderinger på et tidlig stadium i utredningsfasen.

Teknologi og personvern

Den teknologiske utviklingen går stadig raskere, og vi bruker teknologi hyppig i dagliglivet. Våre daglige gjøremål etterlater betydelige mengder elektroniske spor – ofte uten at vi tenker over det. Sporene sier når vi var hvor, og til dels hva vi gjorde. Kombinert med andre opplysninger kan sporene gi grunnlag for å utlede ny informasjon om oss.

Ikke alle slike spor er belagt med tilfredsstillende slette- og tilgangsregulering, og bruken av sporene til nye formål er til dels mangelfullt regulert.

Men teknologiutviklingen representerer ikke bare en utfordring for personvernet, den gir også muligheter for å ivareta personvernet på nye måter. Innebygget personvern og bruk av personvernfremmende teknologi kan bidra til å legge til rette for ivaretakelse av personvernet. Innebygget personvern er likevel mer enn bare teknologi. Det representerer en måte å tenke på og å integrere personvern i prosesser på samme måte som man integrerer ivaretakelse av samfunnsansvar i alle virksomhetens aktiviteter. Personvernhensyn kan også ivaretas gjennom «privacy by default», som innebærer at de personvernvennlige løsningene er bygget inn som fast forvalg i nye løsninger og ny teknologi. Regjeringen vil være en pådriver på dette området, og oppfordrer til aktiv bruk av personvernfremmende teknologi.

Personvernutfordringenes internasjonale karakter

Den internasjonale samhandlingen og informasjonsutvekslingen øker kraftig. Mange av de tjenestene innbyggerne bruker daglig er ikke etablert i Norge, og er ikke underlagt norsk rett. Både private og næringsdrivende benytter i stadig større grad nettskytjenester for lagring av informasjon. Informasjonen kan befinne seg hvor som helst i verden, uten at den behandlingsansvarlige kjenner det nøyaktige lagringsstedet. Fordelen er at informasjonen alltid er tilgjengelig uten at brukeren selv trenger å gjøre store, teknologiske investeringer. Men bruk av nettskyen som lagringssted reiser også mange personvernutfordringer. Som en følge av økende internasjonal samhandling blir personvernspørsmål i stadig større grad internasjonale i sin karakter.

Internasjonaliseringen av personvernet og personvernutfordringer gjør samarbeid mellom landene om personvern viktigere enn noen gang. De grenseoverskridende personvernutfordringene kan ikke løses av det enkelte land. Både i EU, OECD og Europarådet pågår revisjon av de internasjonale personvernregelverkene. Særlig fremveksten av internett og den enorme betydningen denne teknologien etter hvert har fått for oss og våre daglige gjøremål, har medført behov for en viss oppdatering av de internasjonale regelverkene. EU-kommisjonen har lagt fram forslag til en generell forordning om personvern som skal erstatte det gjeldende EU-direktivet om personvern. Direktivet, som snart er 20 år gammelt, ble til i en tid da internett ennå ikke var en del av folks hverdag. Den teknologiske utviklingen nødvendiggjør en tilpasning av regelverket, slik at det bedre kan anvendes på den virkeligheten det eksisterer i. For å styrke personvernet har EU-kommisjonen også anbefalt at de nye reglene vedtas som forordning. Dette innebærer at de landene som forpliktes av regelverket, må gjennomføre reglene direkte i nasjonal lovgivning. Færre ulike regelverk å forholde seg til kan lette etterlevelsen for behandlingsansvarlige som driver virksomhet i flere land, og dermed gi bedre personvern for de registrerte.

Mål og strategier

Hovedmålet på personvernområdet er at alle skal ha personvernbeskyttelse i tråd med gjeldende personopplysningsregelverk. Regelverket, Datatilsynets virksomhet og Personvernnemnda som uavhengig overprøvingsinstans for Datatilsynets vedtak, skal sikre en forsvarlig ivaretakelse av personvernet. Alle virksomheter, både private og offentlige, har ansvar for at deres virksomhet er i samsvar med gjeldende lovgivning på personvernområdet. Det er derfor viktig at disse har god kjennskap til gjeldende regelverk på området. Datatilsynet har et særskilt ansvar for å følge opp og sikre et helhetlig personvernarbeid. Siden personvern er et tverrsektorielt rettsområde, er Datatilsynets arbeid sektorovergripende og krevende.

EU-kommisjonen har foreslått at nye generelle personvernregler skal vedtas som forordning. Dersom en eventuell forordning vedtas som EØS-relevant, vil den bli bindende for Norge. Regjeringen følger arbeidet med personvernforordningen. Særlig er det viktig å arbeide for at norske personvernmyndigheter framover skal gis anledning til å delta i relevant personvernarbeid i EU-sammenheng, siden arbeidet der vil få betydning også i Norge.

Kap. 1570 Datatilsynet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

34 224

35 014

37 753

Sum kap. 1570

34 224

35 014

37 753

Innledning

Datatilsynets oppgaver følger av personopplysningsloven pgf. 42, og hovedoppgaven er å følge opp etterlevelse av personopplysningsregelverket for å forhindre at personverninteressene til den enkelte krenkes gjennom behandling av personopplysninger.

Datatilsynet skal blant annet føre tilsyn med etterlevelse av personopplysningsloven, helseregisterloven og helseforskningsloven. Det er ventet at både politiregisterloven og ekomlovens bestemmelser om lagringsplikt for data fra elektronisk kommunikasjon vil tre i kraft i 2013. Datatilsynet får tilsyns- og vedtakskompetanse etter begge disse regelverkene.

I tillegg til å behandle enkeltsaker og drive tilsynsarbeid skal Datatilsynet identifisere farer for personvernet og gi råd om hvordan de kan unngås eller begrenses. Tilsynet skal også holde seg orientert og informere om den nasjonale og internasjonale utviklingen i behandlingen av personopplysninger, og om de problemene som knytter seg til slik behandling. Tilsynet har også en viktig ombudsrolle og skal delta aktivt i personverndebatten og bidra med kunnskap til en opplyst debatt om sentrale personvernspørsmål.

Mål og prioriteringer 2013

Formålet med Datatilsynets virksomhet er å bidra til at personvernlovgivningen etterleves. Hovedmålet er at alle skal ha personvernbeskyttelse i tråd med gjeldende personopplysningsregelverk.

Datatilsynet er en relativt liten organisasjon. Det er krevende å holde seg ájour med den teknologiske utviklingen på hele det området tilsynet skal dekke. Datatilsynet må foreta prioriteringer i valg av fokusområder for å utnytte ressursene best mulig. Det er viktig å foreta grundige vurderinger av hvilke virkemidler som benyttes i arbeidet. I noen saker kan rådgivning og dialog være effektivt, mens vedtak og pålegg kan være nødvendig virkemiddelbruk i andre situasjoner.

I 2013 skal Datatilsynet prioritere følgende områder:

øke kjennskapen til plikter og rettigheter etter lovgivningen både i befolkningen og i virksomheter

stimulere til personvernfremmende bruk av teknologi og til at personvernhensyn blir ivaretatt tidlig ved utvikling av nye løsninger eller regelverk

gjennomføre risikobasert tilsyn innen prioriterte områder. Systematisere og kommunisere funn fra tilsynene til aktuelle målgrupper, samt følge opp etterlevelse av pålegg

alene og i samarbeid med andre aktører skape oppmerksomhet om personvernet og medvirke til at personvernhensyn blir ivaretatt

delta aktivt i internasjonalt personvernarbeid

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningsforslaget dekker lønns- og driftsutgifter for Datatilsynet. I forbindelse med at regler i ekomloven om lagringsplikt for data fra elektronisk kommunikasjon trer i kraft, får Datatilsynet nye tilsynsoppgaver. Budsjettforslaget er styrket med 1,5 mill. kroner for å ivareta disse oppgavene.

Rapport 2011

Økt kjennskap til rettigheter og plikter

I 2011 var det et mål at kjennskapen til rettigheter og plikter etter lovgivningen skulle øke både i befolkningen og i virksomheter. Resultatet er vanskelig målbart, men måloppnåelse vurderes ut fra resultater på aktiviteter som har til hensikt å øke kjennskapen til personvern. Eksempler på slik aktivitet er veiledning, utarbeidelse og distribusjon av informasjonsmateriell, foredragsvirksomhet og deltakelse i offentlig debatt. Datatilsynet er generelt aktive i bruk av virkemidler for å øke kjennskapen til lovgivningens rettigheter og plikter. Dette gjaldt også for 2011, og målet vurderes oppnådd. Av aktivitetene i 2011 utmerket tjenesten Slettmeg.no seg særlig ved at 6100 personlige henvendelser ble håndtert.

Personvernfremmende bruk av teknologi

I 2011 skulle Datatilsynet arbeide særlig for å stimulere til bruk av personvernfremmende teknologi. Måloppnåelsen vurderes ut fra aktiviteten i løpet av året. Datatilsynet har i 2011 deltatt på mange arenaer og variert virkemidlene for å stimulere til bruk av personvernfremmende teknologi. Arbeidet har bl.a. foregått i internasjonale fora, nasjonale utviklingsmiljøer, i standardiseringsgrupper og i dialog med Facebook. Sentrale prosjekter i 2011 har vært arbeidet med bransjenorm for elektronisk billettering, prinsipper for utvikling av elektronisk kjernejournal og utviklingen innenfor omsorgsteknologi. Målet vurderes oppnådd.

Tilsyn

Målet for 2011 var å gjennomføre risikobaserte tilsyn innenfor prioriterte områder for å redusere antallet lovbrudd. I 2011 foretok Datatilsynet tilsyn innen ti ulike bransjer, og det ble gjennomført 38 tilsyn. Av disse ble 36 gjennomført som stedlige kontroller. I tillegg ble det sendt vedtaksbrev til 57 kommuner. I 2011 var IKT/telekom/sosiale medier, justis og politi, samferdsel, økonomi og finans, og arbeidsliv prioriterte områder for Datatilsynet. Kontrollvirksomheten medførte 71 varsler om vedtak, hvorav 11 førte til endelig vedtak. Av de forhold som ledet til reaksjon, ble 6 forhold karakterisert som alvorlige. Målet for tilsynsvirksomheten er delvis innfridd. Datatilsynet skal videreutvikle metodikken for utvelgelse av sektorer og tilsynsobjekter. Større grad av risikobaserte tilsyn vil gi bedre treffsikkerhet og effektivitet i tilsynsarbeidet. Tilsynsvirksomheten i 2011 har ikke i tilstrekkelig grad vært basert på risikovurderinger.

Fremme ivaretakelse av personvernhensyn

Datatilsynet skulle i 2011 utvikle gode samarbeidsrelasjoner med andre aktører, skape oppmerksomhet om personvernet og medvirke til at personvernhensyn ble ivaretatt. Måloppnåelsen vurderes ut fra aktiviteten i løpet av året. Resultatene viser at Datatilsynet deltok i 22 ulike råd og utvalg i 2011. Av disse har tilsynet vært særlig aktivt i Artikkel 29-gruppen med undergrupper. Artikkel 29-gruppen er samarbeidsorganet for EU-/EØS-landenes personvernmyndigheter. Datatilsynet mottok i alt 125 høringssaker til uttalelse i 2011, og hadde merknader til ivaretakelse av personvernet i mer enn halvparten av sakene. Målet for 2011 vurderes som oppnådd.

Fullføring av prosjekter

Prosjektene som ble startet opp i 2009 om etablering av Slettmeg.no og Internkontroll, informasjonssikkerhet og personvernombud, ble fullført i 2011.

Kap. 4570 Datatilsynet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsinntekter

670

16

Refusjon foreldrepenger

581

18

Refusjon sykepenger

274

Sum kap. 4570

1 525

Kap. 1571 Personvernnemnda

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

1 092

1 773

1 833

Sum kap. 1571

1 092

1 773

1 833

Innledning

Personvernnemnda er klageorgan for vedtak fattet av Datatilsynet etter personopplysningsloven, helseregisterloven, helseforskningsloven og SIS-loven. I 2013 vil nemnda også ha kompetanse til å behandle klager over Datatilsynets vedtak fattet med hjemmel i politiregisterloven. Personvernnemnda har sju medlemmer som er oppnevnt for fire år. Leder og nestleder oppnevnes av Stortinget, mens de øvrige medlemmer oppnevnes av Kongen i statsråd. Den sittende Personvernnemndas funksjonstid utløper ved utgangen av 2012. Departementet arbeider med sammensetningen av ny nemnd for perioden 2013–2016. I arbeidet legges det vekt på å sikre nemnda bred kompetanse slik at den er godt rustet til å foreta krevende avveininger mellom personvern og andre viktige samfunnshensyn.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningsforslaget dekker lønns- og driftsutgifter til sekretariatet for nemnda, dvs. én stilling og godtgjørelse for medlemmene.

Rapport 2011

Antall klagesaker til behandling i Personvernnemnda de siste årene har vært stabilt. I 2011 har Personvernnemnda mottatt 13 klagesaker fra Datatilsynet. 14 saker er ferdigbehandlet i meldingsåret; seks saker fra 2010, og åtte saker fra 2011. Alle Personvernnemndas vedtak publiseres på Personvernnemndas nettsider, www.personvernnemnda.no. Vedtakene publiseres også på Lovdata. Datatilsynets vedtak ble omgjort i seks av de 14 behandlede sakene. Til tross for at nesten halvparten av klagesakene som oversendes nemnda ender med omgjøring, er omgjøringsandelen meget lav i forhold til de ca. 400 vedtakene Datatilsynet fattet i meldingsåret.

I 2011 behandlet nemnda flere saker om behandling av personopplysninger i samferdselssektoren, samt en rekke saker om behandling av personopplysninger i arbeidslivet. Bruk av elektroniske spor var tema i mange av de sakene nemnda behandlet. Stadig flere av de sakene Personvernnemnda behandler er prinsipielle og sammensatte. Nemnda fatter enkeltvedtak med virkning i den enkelte konkrete saken, men påpeker at den ser behov for en overordnet rettspolitisk debatt på flere områder.

Programkategori 01.80 Bygge- og eiendomspolitikk

Utgifter under programkategori 01.80 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1580

Byggeprosjekter utenfor husleieordningen

591 105

548 840

477 740

-13,0

1581

Eiendommer til kongelige formål

59 623

84 052

72 879

-13,3

1582

Utvikling av Fornebuområdet

3 754

3 800

5 300

39,5

1584

Eiendommer utenfor husleieordningen

19 972

18 791

34 258

82,3

2445

Statsbygg

2 318 544

2 089 276

1 779 324

-14,8

Sum kategori 01.80

2 992 998

2 744 759

2 369 501

-13,7

Inntekter under programkategori 01.80 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4581

Eiendommer til kongelige formål

118

143

148

3,5

4584

Eiendommer utenfor husleieordningen

4 001

2 938

3 035

3,3

5445

Statsbygg

952 699

924 594

924 594

0,0

5446

Salg av eiendom, Fornebu

15 272

200

200

0,0

Sum kategori 01.80

972 090

927 875

927 977

0,0

Innledning

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har et overordnet ansvar for statens bygge- og eiendomspolitikk.

Departementet koordinerer arbeidet med statens byggeprosjekter og har ansvar for en samlet budsjettmessig oppfølging av disse. Departementet har også det overordnede ansvaret for den eiendomsforvaltning som skjer i regi av Statsbygg.

Departementet har dessuten ansvar for utforming og oppfølging av retningslinjer for håndtering av bygge- og eiendomssaker internt i statsforvaltningen. Departementet leder arbeidet med gjenoppbygging og rehabilitering av regjeringskvartalet etter angrepet 22. juli 2011.

Statsbygg er en stor og viktig aktør i det norske bygge- og eiendomsmarkedet. I tillegg til å håndtere egne prosjekter og eiendomsportefølje, skal Statsbygg bidra med råd og fagkunnskap til andre statlige virksomheter i saker som omhandler bygg og eiendom.

Utfordringer og utviklingstrekk

Klimautfordringen gjør det nødvendig å fokusere på klimaeffektivitet gjennom hele verdikjeden, fra beslutning om lokalisering av en virksomhet, gjennom hele plan-, prosjekterings- og byggeprosessen, til drift- og forvaltningsfasen og til avhending eller destruering. Det er avgjørende å begrense bruk av byggeprodukter som inneholder helse- og miljøfarlige stoffer, samt å øke arealeffektiviteten.

Både nasjonalt og internasjonalt stilles det stadig strengere miljø- og energikrav til bygninger. Statsbygg skal ligge langt framme i dette arbeidet. Ved nybygging stiller departementet krav om 5 pst. lavere energibruk enn det som følger av teknisk forskrift. Det er imidlertid i den eksisterende bygningsmassen at energiutfordringene er størst. Fordi staten i mange år har oppført bygg med energifleksible varmesystemer (i hovedsak radiatoranlegg), kan Statsbygg koble sine bygg til fjernvarmeanlegg der slike bygges ut. Statsbygg benytter derfor i liten grad fossile brenselsstoffer til oppvarming. Olje til oppvarming utgjorde i 2011 kun 3 pst. av energibruken i de eiendommene som Statsbygg forvalter. Det må jobbes kontinuerlig med å holde energibruken i bygningsmassen på et så lavt nivå som mulig. Dette krever nært samarbeid mellom Statsbygg som utleier og de ulike leietakerne som bruker bygningene. Meld. St. 21 (2011–2012) Norsk klimapolitikk gir føringer for Statsbyggs videre arbeid på området.

Regjeringen har avgitt Meld. St. 28 (2011–2012) Gode bygg for eit betre samfunn. Her understrekes blant annet de offentlige aktørenes rolle som pådriver og forbilde på en rekke områder innen bygningspolitikken. Innovasjon og utvikling, samt dreining av hele byggebransjen i en mer miljøvennlig retning, står sentralt. Meldingen om en framtidsrettet bygningspolitikk gir viktige føringer for Statsbyggs arbeid.

Bygg- og anleggsbransjen blir i økende grad digitalisert. Det er en rask utvikling i retning av nye digitale systemer for blant annet prosjektgjennomføring og eiendomsforvaltning. Statsbygg skal ligge i front av denne utviklingen, og samarbeider også internasjonalt på området. Alle større byggeprosjekter i regi av Statsbygg skjer nå i digitale systemer som innebærer at alle medvirkende kan utveksle standardisert informasjon knyttet til samme bygningsmodell (buildingSMART-teknologien).

Regjeringen har ved kgl.res. av 20. januar 2012 vedtatt instruks om håndtering av bygge- og leiesaker i statlig sivil sektor. Instruksen regulerer departementenes arbeid med slike saker. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet er ansvarlig for instruksen, mens det enkelte departement skal påse at denne følges på deres område.

Staten er også en stor leietaker i privatmarkedet. Denne posisjonen må i enda sterkere grad benyttes til å stille krav til private utleiere, ikke minst gjelder dette krav til lokalenes miljøvennlighet og energieffektivitet. Det er et mål at hele statens byggportefølje skal være i tråd med gjeldende krav til miljø og universell utforming, både når det gjelder eide og leide bygg.

Statsbygg skal gi råd til statlige virksomheter om lokalisering, planlegging, bygging og forvaltning av miljøriktige og universelt utformede bygg og utearealer. Statsbygg skal være statens kompetansesenter på miljøkrav i bygg, og fungere som rådgiver for resten av staten på dette feltet, jf. Instruks om håndtering av bygge- og leiesaker i statlig sektor.

Angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011 stilte Statsbygg overfor store utfordringer. I tillegg til at Statsbyggs ansatte i kvartalet ble direkte berørt, ga ødeleggelsene omfattende merarbeid for Statsbygg og behov for å foreta omprioriteringer internt i virksomheten. Det ble raskt etablert et opprydnings- og sikringsprosjekt. Dette er i all hovedsak sluttført. Arbeidet med utbedringer og reparasjoner i lettere skadede bygg i regjeringskvartalet vil pågå inn i 2013. Statsbygg har også ledet arbeidet med å finne erstatningslokaler for berørte departementer, og står som leietaker på vegne av staten i de fleste av disse leieforholdene. Det gjennomføres egne sikringstiltak i de leide lokalene. Arbeidet med konseptvalgutredning for gjenoppbygging og utvikling av regjeringskvartalet er startet opp og vil pågå i 2013.

Mål og strategier

Statsbygg skal innenfor rammen av sitt samfunnsansvar drive kostnadseffektivt og målrettet. Som byggherre og eiendomsforvalter skal Statsbygg ligge i forkant på en rekke områder. Blant annet gjelder dette miljø og energi, universell utforming, arkitektur, stedsutvikling og kulturminnevern. Gjennom de krav Statsbygg stiller i sine anbud, skal virksomheten bidra til en positiv utvikling i byggenæringen og motvirke sosial dumping.

Statsbygg forvalter store eiendomsverdier. Den statlige husleieordningen danner grunnlaget for at Statsbygg kan gjennomføre et verdibevarende vedlikehold av bygningsmassen.

Under kap. 2445 Statsbygg omtales flere mål. Nedenfor omtales hovedmål for prosjektgjennomføringen og eiendomsforvaltningen. Målformuleringene skal ligge fast over tid, slik at utviklingen kan følges over noen år.

Hovedmål 1

Byggeprosjektene blir gjennomført i tråd med godkjente økonomiske rammer til avtalt tid.

Strategi

For å nå hovedmål 1 er det viktig med gode prosjektstyringssystemer og dyktige prosjektledere. Markedet må utnyttes godt. Det skal være høy kvalitet på anbudsprosessene ved kjøp av både konsulent- og entreprenørtjenester. Gjennomført forprosjekt ligger til grunn for beregning av kostnadsrammene som kvalitetssikres av eksterne. Dette skal sikre at prosjektene er godt gjennomarbeidet når en gjør vedtak om oppstart, slik at risikoen for avvik blir redusert.

Hovedmål 2

Eiendomsforvaltningen er kostnadseffektiv.

Strategi

For å nå hovedmål 2 må bygningene sikres et verdibevarende vedlikehold. Dette krever gode rutiner for forvaltning, drift og vedlikehold. Hoveddelen av eiendommene som Statsbygg forvalter, inngår i den statlige husleieordningen. Husleieinntektene danner det økonomiske grunnlaget for et regelmessig vedlikehold. Riktige vedlikeholdstiltak til rett tid krever god oversikt over tilstanden i den samlede eiendomsporteføljen, slik at tiltak gjøres i prioritert rekkefølge og de ulike arbeidene samordnes på en mest mulig optimal måte. Effektivitet og kvalitet i eiendomsforvaltningen skal sikres gjennom en kombinasjon av innkjøpte vedlikeholdstjenester og eget driftspersonell med inngående kjennskap til bygningene.

Hovedmål 3

Lokalanskaffelser i statlig sivil sektor gjennomføres med tydelig styring og god saksforberedelse, og med et særskilt fokus på miljøvennlige anskaffelser.

Strategi

For å nå hovedmål 3 må Instruks om håndtering av bygge- og leiesaker i statlig sivil sektor, gitt ved kgl.res. av 20. januar 2012, følges. Statsbygg er statens rådgiver i eiendoms-, bygge- og leiesaker. I følge instruks om håndtering av bygge- og leiesaker i statlig sivil sektor skal det blant annet utarbeides en funksjonsbeskrivelse for lokalanskaffelsen, der det tas hensyn til det lov- og regelverk og de politiske føringer som til enhver tid foreligger, for eksempel innen miljø, energi og universell utforming.

Kap. 1580 Byggeprosjekter utenfor husleieordningen

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

30

Prosjektering av bygg, kan overføres

132 599

57 000

57 000

31

Igangsetting av byggeprosjekter, kan overføres

32 306

30 000

18 500

33

Videreføring av byggeprosjekter, kan overføres

397 179

395 600

388 400

36

Kunstnerisk utsmykking, kan overføres

16 990

13 840

13 840

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

12 031

52 400

Sum kap. 1580

591 105

548 840

477 740

Innledning

Bevilgningene på kapitlet gjelder byggeprosjekter utenfor den statlige husleieordningen. Statsbygg er byggherre for disse prosjektene, men det er oppdragsgiverne som har ansvaret for eiendomsforvaltningen etter at prosjektene er ferdigstilt.

Mål og prioriteringer 2013

Målet er at byggeprosjektene på kap. 1580 blir gjennomført i tråd med godkjente økonomiske rammer til avtalt tid. Det foreslås oppstart av restaurering av Urbygningen ved Universitetet for miljø- og biovitenskap i Ås, se omtale under post 31 Igangsetting av byggeprosjekter.

Følgende prosjekter på kap. 1580 har tidligere fått startbevilgning og er under arbeid i 2013, jf. bevilgningen på post 33 Videreføring av byggeprosjekter:

Byggeprosjekter som pågår under kap. 1580 (kostnadsrammer og bevilgningsforslag i mill. kroner)

Oppstart

Avtalt ferdigstillelse

Kostnads- ramme per 1.7.2013

Forslag 2013

Prosjekt under KD:

UiO, Domus Media (sentrumsbygningene)¹, fase 1

2008

2014

545,3

50,0

UiO, Domus Media (sentrumsbygningene), fase 2

2011

2014

397,4

92,0

UiB, Nytt Odontologibygg

2009

2012

852,9

30,0

UiT, Nytt Teknologibygg

2012

2014

443,9

190,0

Prosjekter i reklamasjonsfase

26,4

Samlet forslag post 33

388,4

¹ Tidligere omtalt kun som Domus Media. Prosjektet berører imidlertid alle sentrumsbygningene, ikke bare Domus Media (Aulaen).

Statsbygg kan fordele midlene på posten mellom de ulike prosjektene, avhengig av framdrift og likviditetsbehov for det enkelte prosjekt i 2013.

Fase 1 i restaureringen av Domus Media og de øvrige sentrumsbygningene ved Universitetet i Oslo er i gang. Aulaen var ferdig til 200-årsjubileet og ble gjenåpnet i juni 2011. Avtalt ferdigstillelse av resterende arbeider i fase 1 er første halvår 2014.

Fase 2 i restaureringen av sentrumsbygningene ved Universitetet i Oslo omfatter utvendige arbeider, istandsetting av Professorboligen og enkelte arbeider i Gymnastikkbygningen. Fase 2 ble startet opp første halvår 2011. Forventet ferdigstillelse er første halvår 2014.

Nytt Odontologibygg ved Universitetet i Bergen er et kombinasjonsbygg som skal inneholde universitetsfunksjonene innenfor odontologi og være et vestnorsk kompetansesenter på området. Bygget ble tatt i bruk til semesterstart høsten 2012.

Nytt Teknologibygg ved Universitetet i Tromsø vil samle universitetets realfagmiljø på campus i Breivika. Det innebærer at ingeniørutdanningen flyttes fra dagens leide lokaler. Planlagt byggestart er sent i 2012, og forventet ferdigstillelse er våren 2014.

Budsjett 2013

Post 30 Prosjektering av bygg, kan overføres

Posten inneholder bevilgninger til prosjektering av prioriterte byggesaker. I 2013 videreføres prosjekteringen av nytt vitenskapssenter på Kalvskinnet for NTNU i Trondheim og Tromsø Museum sitt magasinbygg ved Universitetet i Tromsø. Bevilgningen skal dessuten dekke prosjektering av rehabilitering av Nationaltheatret. Innenfor foreslått bevilgning er det også avsatt midler til oppstart av prosjektering av blant annet midt- og nordfløy for universitetsmuseet i Bergen.

Post 31 Igangsetting av byggeprosjekter, kan overføres

Posten inneholder bevilgninger til oppstart av nye byggeprosjekter. Det foreslås 18,5 mill. kroner til oppstart av restaureringen av Urbygningen ved Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) i Ås. Urbygningen er fra 1901. Bygget har behov for omfattende restaurering og oppgradering. Bygningen har høy verneverdi. Planlagt ferdigstillelse er studiestart høsten 2015. Forslag til kostnadsramme er 368,6 mill. kroner i prisnivå per 1. juli 2013, se også omtale av prosjektet i Prop. 1 S (2012–2013) Kunnskapsdepartementet.

Post 33 Videreføring av byggeprosjekter, kan overføres

Posten inneholder bevilgninger til videreføring av byggeprosjekter som Stortinget tidligere har vedtatt å starte opp. Bevilgningen skal sikre optimal framdrift i de prosjektene som pågår. Prosjektene er listet i egen tabell over.

Post 36 Kunstnerisk utsmykking, kan overføres

Posten inneholder bevilgninger til kunstnerisk utsmykking i statlige bygg. Ettersom kostnader til kunstnerisk utsmykking ikke tas inn i grunnlaget for husleieberegningen, gjelder bevilgningen også byggeprosjekter som blir finansiert over kap. 2445 Statsbygg. Bevilgningene til kunstnerisk utsmykking beregnes i henhold til eget regelverk gitt ved kongelig resolusjon, der avsetningen til formålet varierer mellom 0,5 og 1,5 pst. av kostnadsrammen i det enkelte byggeprosjektet, avhengig av bygningstype. Utsmykkingsprosjektene ledes av statens fagorgan Kunst i offentlige rom (KORO).

Rapport 2011

For 2011 ble det bevilget 145 mill. kroner til prosjektering av nye prosjekter. Statsbygg arbeidet med prosjektering av samtlige prosjekter omtalt i Prop. 1 S (2010–2011) Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, med unntak av Life Science senter i Gaustadbekkdalen, rehabilitering av Tunbygningene ved Universitetet for miljø- og biovitenskap og magasin ved Naturhistorisk museum i Oslo. Disse prosjektene ble i 2011 utredet av Kunnskapsdepartementet.

Følgende byggeprosjekter under dette budsjettkapitlet ble ferdigstilt i 2011:

Universitetet i Oslo, Institutt for informatikk II

Institutt for informatikk II i Gaustadbekkdalen var klart for innflytting for universitetet andre halvår 2010 og ble tatt i bruk ved årsskiftet 2010/2011. Prosjektet var dermed ikke ferdig til avtalt tid som var første halvår 2010. Det forventes at sluttkostnaden vil bli lavere enn den reviderte kostnadsrammen på 1357,5 mill. kroner (kroneverdi 1.7.2009), jf. St.prp. nr. 87 (2008–2009) Om nytt informatikkbygg ved Universitetet i Oslo (IFI2).

Kap. 1581 Eiendommer til kongelige formål

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

23 330

23 484

24 128

30

Større rehabiliteringsprosjekter, kan overføres

24 075

50 000

37 940

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

12 218

10 568

10 811

Sum kap. 1581

59 623

84 052

72 879

Innledning

H.M. Kongen har disposisjonsrett til Det kongelige slott, hovedhuset på Bygdø kongsgård med sidebygning og omkringliggende park og Oscarshall slott, alle i Oslo, i tillegg til Stiftsgården i Trondheim og Gamlehaugen i Bergen. Ved Stiftsgården og Gamlehaugen har staten ved Statsbygg ansvaret for bygninger, interiører og utomhusarealer. Ved eiendommene i Oslo har Statsbygg ansvaret for ytre vedlikehold, tekniske installasjoner og større vedlikeholdsarbeider, mens Det kongelige hoff har ansvar for innvendig vedlikehold og parkanlegg. Ansvarsdelingen er stadfestet i egne forvaltningsavtaler mellom Statsbygg og Det kongelige hoff.

Eiendommene har høy kulturhistorisk verdi og skal uavhengig av vernestatus behandles som om de er fredet. Dette stiller særskilte krav til forvaltningen av dem. Alle bygningsmessige tiltak skjer i nært samarbeid med Riksantikvaren.

Mål og prioriteringer 2013

Statsbygg skal forestå god forvaltning, drift og vedlikehold av de kongelige eiendommene, i henhold til inngåtte avtaler og antikvariske prinsipper. Byggeprosjektene skal gjennomføres i tråd med godkjente økonomiske rammer til avtalt tid.

I 2013 videreføres rehabiliteringen av taket på Det kongelige slott, se omtale under post 30.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke Statsbyggs kostnader til forvaltning, drift og vedlikehold av statlige eiendommer som H.M. Kongen har disposisjonsrett til.

Post 30 Større rehabiliteringsprosjekter, kan overføres

Bevilgningen skal dekke rehabilitering av taket på Det kongelige slott. Arbeidene startet opp i første halvår 2011. Planlagt ferdigstillelse er andre halvår 2012. Utomhusarbeider ferdigstilles første halvår 2013. Kostnadsrammen er på 120,7 mill. kroner i prisnivå per 1. juli 2013.

Post 45 Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

Bevilgningen skal dekke bygningsmessige arbeider av investeringsmessig karakter. Tiltak i forvaltningsplanene for eiendommene blir prioritert.

Rapport 2011

Sæterhytten, rehabilitering

Rehabiliteringen av Sæterhytten med tilliggende bygninger og utomhusareal på Dronningberget på Bygdø kongsgård ble ferdigstilt i mai 2011 og offisielt åpnet av H.M. Dronningen. Sluttkostnad for prosjektet ble 27,8 mill. kroner, 2,9 mill. kroner lavere enn kostnadsrammen.

Oscarshall slott, kyststi og utomhusarealer

Utomhusarealene ved Oscarshall slott ble oppgradert. Første etappe av ny kyststi ble etablert langs sjøsiden. Arbeidene ble ferdigstilt første halvår 2011 til en kostnad på 7,7 mill. kroner.

Rehabilitering av taket på Det kongelige slott

Takprosjektet ble startet opp i første halvår 2011.

Kap. 4581 Eiendommer til kongelige formål

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Ymse inntekter

118

143

148

Sum kap. 4581

118

143

148

Post 01 Ymse inntekter

Posten omfatter publikumsinntekter fra omvisninger på Gamlehaugen.

Kap. 1582 Utvikling av Fornebuområdet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

434

300

300

30

Investeringer, Fornebu, kan overføres

3 320

3 500

5 000

Sum kap. 1582

3 754

3 800

5 300

Innledning

Som stor eiendomsbesitter på den tidligere hovedflyplassen på Fornebu i Bærum kommune, har staten deltatt i utviklingen av området til boligformål, næringsvirksomhet, offentlige formål og rekreasjon. Statens oppgaver er for det meste gjennomført, og behovet for bevilgninger over kap. 1582 er derfor redusert. Staten ved Statsbygg vil kun ha utgifter til administrasjon og mindre prosjekter i 2013. Utviklingen skjer i samarbeid med Oslo kommune, som var den andre store eiendomsbesitteren på Fornebu. Kostnadene fordeles i tråd med inngått avtale mellom staten og Oslo kommune. Det meste av overordnet teknisk infrastruktur og opparbeidelse av grøntområder på Fornebu er ferdigstilt, men som følge av endret fremdrift hos andre utbyggere er en del gjenværende arbeider blitt forskjøvet i tid.

Mål og prioriteringer 2013

Målet er å sikre nødvendig oppfølging av eiendomsutviklingsprosjektet på Fornebu, i tråd med føringene som er lagt. I 2013 vil det i hovedsak være arbeid med oppfølging av kjøpekontrakter og fradeling og overskjøting av eiendommer, etter hvert som områdene blir ferdig regulert. I tillegg vil det være arbeider med vann og avløp og grøntområder.

Budsjett 2013

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Bevilgningen skal dekke Statsbyggs administrative utgifter i arbeidet med utviklingen av Fornebu.

Post 30 Investeringer, Fornebu, kan overføres

Bevilgningen skal dekke statens del av investeringer i infrastruktur og grøntområder på Fornebu, og kostnader ved fradeling av tomter etter regulering.

Rapport 2011

Statens eiendommer på Fornebu ble i hovedsak solgt i perioden 1997–2005 uten vedtatte reguleringsplaner. I 2011 arbeidet Statsbygg med fradeling av områder som først i senere tid er regulert, samt oppfølging av kjøpekontrakter. Arbeidene med tverrveien ved senterområdet (Dagny Bergers vei) samt grøntområdet langs denne ble ferdigstilt.

Kap. 1584 Eiendommer utenfor husleieordningen

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

19 972

18 791

19 258

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

15 000

Sum kap. 1584

19 972

18 791

34 258

Innledning

Budsjettkapitlet omfatter eiendommer som forvaltes av Statsbygg, men som ikke gir leieinntekter av betydning, såkalte ikke-inntektsgivende eiendommer.

Dette er kulturhistorisk verdifulle eiendommer som Håkonshallen og Rosenkrantztårnet, Munkholmen, Austråttborgen, Grotten, Bjørgan Prestegård, Blaker Skanse, Villa Stenersen, Stavern Fort (Citadelløya), Sjømennenes minnehall, Bygdø kongsgård (unntatt hovedhuset og Oscarshall som hører inn under kap.1581 Eiendommer til kongelige formål) og fjell- og ødestuer. Det er behov for tiltak utover rent vedlikehold på flere av bygningene.

Statsbygg har ansvar for drift og vedlikehold av eiendommene. Samlet bygningsareal er om lag 27 000 kvm.

Mål og prioriteringer 2013

Statsbygg skal gjennomføre et faglig godt vedlikehold i nært samarbeid med antikvariske myndigheter. Taket på Håkonshallen skal utbedres.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke løpende drift og vedlikehold av bygningsmassen.

Post 45 Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres (ny)

Bevilgningen skal dekke kostnader til rehabilitering av eiendommene. Det foreslås fullmakt til å omdisponere fra post 01 til post 45, jf. forslag til romertallsvedtak. Det foreslås en bevilgning på 15 mill. kroner til utbedring av taket på Håkonshallen i Bergen. Taket har løse partier og er delvis punktert. Arbeidene omfatter etterisolering og legging av nytt kobbertak.

Kap. 4584 Eiendommer utenfor husleieordningen

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

02

Ymse inntekter

3 727

2 938

3 035

15

Refusjon arbeidsmarkedstiltak

15

18

Refusjon sykepenger

259

Sum kap. 4584

4 001

2 938

3 035

Post 02 Ymse inntekter

Posten omfatter billettinntekter, samt andre mindre inntekter på eiendommer utenfor husleieordningen.

Kap. 2445 Statsbygg

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

24

Driftsresultat

19 001

-433 999

-37 224

30

Prosjektering av bygg, kan overføres

224 876

205 750

138 100

32

Prosjektering og igangsetting av kurantprosjekter, kan overføres

93 515

168 350

178 900

33

Videreføring av ordinære byggeprosjekter, kan overføres

1 227 253

1 356 000

735 100

34

Videreføring av kurantprosjekter, kan overføres

552 005

653 175

624 448

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

102 704

70 000

70 000

49

Kjøp av eiendommer, kan overføres

99 190

70 000

70 000

Sum kap. 2445

2 318 544

2 089 276

1 779 324

Innledning

Statsbygg skal som statens byggherre og eiendomsforvalter sørge for sikre, kostnadseffektive og funksjonelle lokaler for statlige virksomheter. Statsbygg skal i tillegg til rollen som byggherre og eiendomsforvalter ha en utviklings- og rådgivningsfunksjon overfor statlige virksomheter i spørsmål om lokalbruk, lokalisering, arealplanlegging og utvikling av eiendommer. Statsbygg skal også tilby bistand til statlige virksomheter som skal inngå leieavtaler i markedet.

Statsbygg skal ha et sterkt miljøfokus både i prosjektgjennomføringen og eiendomsforvaltningen, sørge for tilgjengelighet for alle gjennom universelt utformede lokaler, skape prosjekter med arkitektonisk kvalitet og bidra positivt i by- og stedsutviklingen. Statsbygg forvalter store nasjonale verdier på vegne av staten. De kulturhistoriske verdiene ved flere av eiendommene er uerstattelige og må derfor behandles med høy faglig kompetanse, i nært samarbeid med antikvariske myndigheter.

Statsbygg er organisert som forvaltningsbedrift og forvalter 2,7 millioner kvm bygningsmasse fordelt på 2350 bygninger. Virksomheten har om lag 830 ansatte, hovedkontor i Oslo og fem regionkontorer.

Kap. 2445 Statsbygg omfatter driftsbudsjett, som inkluderer administrasjon, drift og vedlikehold av de eiendommene Statsbygg forvalter. Inntektene, i overkant av 3,7 mrd. kroner, består i hovedsak av leieinntekter fra eiendommene. I tillegg inneholder kapitlet investeringsbudsjett med bevilgninger til byggeprosjekter som skal inngå i den statlige husleieordningen, og bevilgninger til kjøp av eiendommer. Statsbyggs anskaffelser har betydning for byggenæringen i alle deler av landet. De krav Statsbygg stiller gjennom sine anskaffelser er med på å sette standard for næringen. I byggeprosjektene blir mer enn 95 pst. av innsatsfaktorene kjøpt etter konkurranse i markedet. Innen eiendomsforvaltningen blir ca. 70 pst. av de utførte tjenestene kjøpt i markedet. Egenproduksjonen som utgjør ca. 30 pst., omfatter eget driftspersonell med ansvar for den daglige driften på eiendommene.

Statsbygg organiserer, planlegger og gjennomfører for tiden om lag 160 større og mindre prosjekter i ulike faser. Byggeprosjektene innenfor husleieordningen blir finansiert etter to ulike modeller; ordinære byggeprosjekter og kurantprosjekter. Ordinære byggeprosjekter fremmes enkeltvis for Stortinget, med forslag til kostnadsramme per prosjekt og mulighet for hel eller delvis husleiekompensasjon for leietakeren (brukeretaten). Kurantprosjektene er prosjekter der de statlige oppdragsgiverne (leietakerne) selv dekker husleiekostnadene innenfor sin eksisterende budsjettramme. Disse blir derfor behandlet etter forenklede prosedyrer, innenfor rammene av en egen fullmakt fra Stortinget.

Som hovedprinsipp blir kostnadsrammene for alle prosjektene beregnet med basis i et gjennomført forprosjekt. Det nedlegges et grundig prosjekteringsarbeid før sakene fremmes for Stortinget. Kostnadsrammene er fastsatt på et nivå som innebærer at man med 85 pst. sannsynlighet skal klare å holde dem. Kostnadsrammene er kvalitetssikret i egne usikkerhetsanalyser og inkluderer en usikkerhetsavsetning som kan utløses ved behov. I styringsdialogen mellom departementet og Statsbygg er det imidlertid et mål at prosjektene samlet sett skal gjennomføres uten å ta i bruk usikkerhetsavsetningene. Det innebærer at bruk av usikkerhetsavsetningen i et prosjekt må oppveies av tilsvarende innsparinger i andre prosjekter for at målet skal nås.

Statsbygg skal bidra positivt til utvikling og innovasjon i bygge- og anleggsnæringen. Statsbygg setter hvert år av ressurser til FoU-arbeid for å utvikle egen virksomhet og derigjennom også bidra til utviklingen av byggenæringen.

Mål og prioriteringer 2013

Statsbygg skal utvikle kostnadseffektive og funksjonelle lokaler for statlige virksomheter, der miljøhensyn, sikkerhet, universell utforming, arkitektoniske og tekniske kvaliteter, samt arealeffektivitet står sentralt. Som statlig virksomhet må Statsbygg følge særskilte regler og prosedyrer i sitt arbeid, og en rekke hensyn må ivaretas. Innenfor disse rammene skal Statsbygg være konkurransedyktig og forme bygg som skaper høy kundeverdi med hensyn til funksjonalitet og holdbarhet.

Statsbygg skal være serviceinnstilt, leveransedyktig og kostnadsbevisst. Gode prosesser og avklaringer med oppdragsgivere og leietakere er avgjørende for å få iverksatt riktig prosjekt til avtalt kostnad, tid og kvalitet. Det er vesentlig å se investeringer og etterfølgende drift i sammenheng. Vurdering av levetidskostnader står derfor sentralt. For å levere gode byggeprosjekter er Statsbygg avhengig av samspillet mellom alle prosjektets aktører; arkitekter, prosjektledere, konsulenter innen alle bygningsfag og ulike entreprenører.

I tråd med Instruks om håndtering av bygge- og leiesaker i statlig sivil sektor skal departementene ved utredning av lokalbehov blant annet legge til grunn en funksjonsbeskrivelse der det framgår hvilke krav som må stilles til lokalenes funksjon, størrelse, beliggenhet og kvalitet for at virksomheten skal kunne ivareta sine oppgaver på en god måte. Statsbygg tilbyr rådgivning og bistand til departementer og statlige virksomheter i arbeidet med slike funksjonsbeskrivelser, i tillegg til annen ønsket dokumentasjon i saker om lokalanskaffelser.

Utredning av ulike konsepter for utvikling av regjeringskvartalet etter angrepet 22. juli 2011 vil pågå inn i 2013 i regi av eksterne konsulenter. Regjeringen har lagt til grunn en konsentrert løsning, der hovedtyngden av departementene skal ha tilhold i det nåværende regjeringskvartalet med tilgrensende områder. Utredningen skal omfatte alternativer med eller uten riving av ett eller flere av de skadede byggene. Det skal også vises alternativer som gjør det mulig å flytte Utenriksdepartementet og Miljøverndepartementet til regjeringskvartalet.

De overordnede målene for Statsbygg gjelder de tre funksjonsområdene byggherre, eiendomsforvaltning og utvikling- og rådgivning. Målene som gjengis i proposisjonen, er i styringsdialogen mellom departementet og Statsbygg gjenstand for ytterligere detaljering og blir supplert med tilhørende resultatkrav.

Mål:

Byggherrefunksjonen:

byggeprosjektene blir gjennomført i tråd med godkjente økonomiske rammer til avtalt tid

nybygg overoppfyller krav til energibruk i lov og forskrift

nybygg oppfyller kravene til universell utforming i lov og forskrift

oppdragsgiverne er tilfredse med Statsbygg som byggherre

Eiendomsforvaltningsfunksjonen:

eiendomsforvaltningen er kostnadseffektiv og miljøvennlig

leietakerne er tilfredse med Statsbyggs forvaltning av eiendommene

bygningene som Statsbygg forvalter er universelt utformet innen 2025

Utviklings- og rådgivningsfunksjonen:

Statsbygg tilbyr rådgivning til alle statlige virksomheter, slik at blant annet føringer for energibruk og universell utforming ivaretas i hele statens byggportefølje, både eide og leide bygg

Prioriteringer:

Det er ikke foreslått oppstart av nye ordinære byggeprosjekter i 2013 under kap. 2445 Statsbygg. Kurantprosjekter vil bli gjennomført med bakgrunn i bestillinger fra departementer og virksomheter, innenfor de fullmakter og retningslinjer som gjelder.

Stortinget har tidligere gitt startbevilgning til følgende prosjekter på kap. 2445 som vil være under arbeid i 2013, jf. bevilgningen på post 33 Videreføring av ordinære byggeprosjekter:

Byggeprosjekter som pågår under kap. 2445 (kostnadsrammer og bevilgningsforslag i mill. kroner)

Prosjekt

Oppstart

Avtalt ferdig-stillelse

Kostnads-

ramme per

1.7.2013

Forslag

2013

Bygg under KUD:

Eidsvollsbygningen, restaurering

2011

2014

381,6

109,0

Bygg under KD:

Høgskolen i Oslo, sykepleieutdanningen

2009

2012

776,6

48,5

Høgskolen i Bergen, samlokalisering

2009

2014

2 564,9

520,0

Høgskolen i Sogn og Fjordane, sentralbygg i Sogndal

2009

2012

384,0

10,0

Bygg under JD:

Oslo fengsel, aktivitetsbygg

2009

2013

162,5

40,0

Bygg under FAD:

Regjeringskvartalet, R6

2008

2012

1 109,3

3,0

Prosjekter i reklamasjonsfasen

4,6

Samlet forslag post 33

735,1

Statsbygg kan fordele midlene på posten mellom de ulike prosjektene, avhengig av framdrift og likviditetsbehov for det enkelte prosjekt i 2013.

Det gjøres oppmerksom på at prosjektene også kan være omtalt i budsjettproposisjonene til de respektive fagdepartementene.

Restaurering av Eidsvollsbygningen innebærer tilbakeføring til 1814-utseendet av hovedbygningen med kjeller og paviljongene, samt oppgradering av tekniske anlegg. I tillegg skal publikumsfunksjonene i hovedbygningen utbedres, og det skal gjennomføres tiltak for å tilfredsstille krav til universell utforming. Forventet ferdigstillelse er første halvår 2014.

Høgskolen i Oslo, sykepleieutdanningen, omfatter ombygging og rehabilitering av det tidligere Patologibygget ved det gamle Rikshospitalet i Pilestredet Park. Bygget inneholder nye lokaler for sykepleieutdanningen. Lokaler for administrasjonen ble tatt i bruk sommeren 2012. Øvrige deler av prosjektet ferdigstilles ultimo 2012 og tas i bruk til semesterstart i januar 2013.

Høgskolen i Bergen, samlokalisering, omfatter nybygging på Kronstad for å samle høgskolen i ett anlegg. Den nye høgskolen skal tas i bruk til semesterstart 2014.

Ved Høgskolen i Sogn og Fjordane, Sogndal, oppføres nytt sentralbygg for å samle høgskolens aktiviteter i Sogndal på Fosshaugane Campus. Bygget ferdigstilles andre halvår 2012.

Det skal oppføres nytt aktivitetsbygg ved Oslo fengsel, med skolelokaler, gymsal, undervisningsrom, butikk for innsatte og musikk- og dramarom. Planlagt ferdigstillelse er andre halvår 2013.

Utvidelsen av regjeringskvartalet, R6, inneholder nye lokaler for Helse- og omsorgsdepartementet og Landbruks- og matdepartementet. Prosjektet ble ferdigstilt sommeren 2012.

Budsjett 2013

Post 24 Driftsresultat

(i 1 000 kr)

Underpost

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

24.1

Driftsinntekter

-3 656 056

-3 686 291

-3 747 018

24.2

Driftsutgifter

1 418 510

1 603 149

2 035 148

24.3

Avskrivninger

1 140 207

691 663

692 000

24.4

Renter av statens kapital

39 769

56 134

81 300

24.5

Til investeringsformål

952 699

924 594

924 594

24.6

Til reguleringsfondet

123 872

-23 248

-23 248

Sum post 24

19 001

-433 999

-37 224

Resultatregnskapet omfatter bare den delen av driften som faller inn under kap. 2445 Statsbygg i statsregnskapet. På samme måte omfatter balansen bare de bygningene som Statsbygg forvalter innenfor statens husleieordning.

I 2013 vil Statsbygg dekke 924,6 mill. kroner av samlede investeringer på 1,8 mrd. kroner over eget driftsbudsjett, jf. post 24.5 Til investeringsformål. Det er budsjettert med et driftsresultat på 37,2 mill. kroner, som føres til inntekt i statskassen.

Underpost 24.1 Driftsinntekter

Inntektene består av husleie fra leietakerne og salg av eiendom.

Underpost 24.2 Driftsutgifter

Driftsutgiftene består i hovedsak av administrasjon og lønn, samt forvaltning, drift og vedlikehold av eiendomsmassen.

I driftsutgiftene er det tatt høyde for leie av lokaler til berørte departementer, der Statsbygg står som leietaker på vegne av staten. Videre er det tatt høyde for dekning av kostnader til sikrings- og utbedringsarbeider i regjeringskvartalet etter angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011. Det er avsatt 291,9 mill. kroner til leie av departementslokaler og 152 mill. kroner til sikring av disse. Til sikring av lokalene i regjeringskvartalet er det avsatt 75 mill. kroner. Kostnadene for nødvendige sikkerhetstiltak er beheftet med usikkerhet. Regjeringen vil om nødvendig komme tilbake til saken.

Underpost 24.3 Avskrivninger

Alle aktiva blir avskrevet lineært, men med ulik avskrivningstid.

Underpost 24.4 Renter av statens kapital

Forslag til bevilgning er i samsvar med retningslinjer for utregning av renter i statlige forvaltningsbedrifter.

Underpost 24.5 Til investeringsformål

Posten gjelder avsetning til investeringsformål, jf. omtale under kap. 5445 post 39 Avsetning til investeringsformål. Avsetningen utgjør den andel av byggebevilgningen som finansieres over kap. 2445 Statsbygg. Gevinst ved salg av eiendom blir også ført på denne posten.

Underpost 24.6 Til reguleringsfondet

I 2013 er det lagt opp til å bruke 23,2 mill. kroner av reguleringsfondet. Fondet blir brukt til å kompensere eventuelle avvik i driftsinntekter og driftsutgifter. Videre skal fondet dekke skadetilfeller på de eiendommene som Statsbygg forvalter. Med hjemmel i foreslått fullmakt, som gir departementet anledning til å overskride årlige bevilgninger, kan departementet bruke midler fra fondet til å utvide rammen for investeringsbudsjettet under kap. 2445 Statsbygg.

Post 30 Prosjektering av bygg, kan overføres

Bevilgningen omfatter midler til prosjektering av prioriterte byggesaker. Bevilgningen dekker prosjektering av ordinære byggeprosjekter fram til fullført forprosjekt. I større prosjekter kan bevilgninger til forprosjektet fordeles over år.

I 2013 videreføres prosjektering av Ullersmo fengsel, Molde tinghus og Arkeologisk museum ved Universitetet i Stavanger. Innenfor bevilgningen på posten er det avsatt 74 mill. kroner til å videreføre prosjektering av nye lokaler for Nasjonalt folkehelseinstitutt på Lindern i Oslo, som inkluderer både nybygg og rehabilitering. Det er også avsatt 20 mill. kroner til prosjektering av nye lokaler for Brønnøysundregistrene. Det vises til omtale i Prop. 1 S (2012–2013) Nærings- og handelsdepartementet.

Post 32 Prosjektering og igangsetting av kurantprosjekter, kan overføres

Bevilgningen omfatter midler til prosjektering og igangsetting av kurantprosjekter på oppdrag fra de ulike departementene. Kurantprosjekter er statlige byggeprosjekter der leietakeren forplikter seg til å dekke de tilhørende husleieutgiftene innenfor sine økonomiske rammer. Stortinget gir årlig en egen fullmakt til å gjennomføre disse prosjektene etter forenklede prosedyrer.

Departementet har i rundskriv P5/2009 utarbeidet egne retningslinjer for gjennomføring av kurantprosjekter.

Post 33 Videreføring av ordinære byggeprosjekter, kan overføres

Bevilgningen skal dekke alle utgifter forbundet med å videreføre de prosjektene som Stortinget tidligere har besluttet å starte opp, og som nå er under arbeid. Bevilgningen for 2013 skal dekke behovet for utbetalinger i samtlige prosjekter. Kostnadseffektiv gjennomføring og framdrift i prosjektene er lagt til grunn ved beregning av bevilgningsbehovet på posten, jf. oversikt i tabell ovenfor.

Etter ferdigstillelse skal bygningene forvaltes av Statsbygg og leies ut til de respektive virksomhetene.

Post 34 Videreføring av kurantprosjekter, kan overføres

Bevilgningen gjelder videreføring av kurantprosjekter som er startet opp i tidligere budsjetterminer. Prosjektene inkluderer så vel tilpasning og rehabilitering av eksisterende lokaler, som tilbygg og nybygg. Det er for tiden om lag 30 slike byggeprosjekter under arbeid. Blant de største prosjektene er nybygg for Norges Handelshøyskole i Bergen, Norsk Reiselivsmuseum i Balestrand og utvidelse av Ørje tollstasjon i Marker kommune. Kostnadseffektiv gjennomføring og framdrift i prosjektene er lagt til grunn ved beregning av bevilgningsbehovet på posten.

Post 45 Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

Bevilgningen skal dekke kostnader til mindre ombygginger, utvidelser, brukertilpasninger og installering av tekniske anlegg på eiendommer som Statsbygg forvalter.

Post 49 Kjøp av eiendommer, kan overføres

Bevilgningen skal dekke kjøp av eiendommer og tomter i tilknyting til aktuelle byggeprosjekter.

Statsbyggs balanse

Regnskap 2010

Regnskap 2011

Overslag 2012

Overslag 2013

Eiendeler:

Omløpsmidler

539 706

629 622

584 664

607 143

Sum omløpsmidler

539 706

629 622

584 664

607 143

Inntektsgivende eiendommer:

Bygg under arbeid

1 786 755

3 198 736

2 844 699

3 510 197

Ferdigstilte bygg/eiendommer

27 790 994

27 497 571

29 844 470

30 207 292

Sum inntektsgivende eiendommer

29 577 749

30 696 307

32 689 169

33 717 489

Ikke-inntektsgivende eiendommer:

Bygg under arbeid

3 901

0

0

0

Ferdigstilte bygg/eiendommer

77 189

0

0

0

Obligasjoner/leieboerinnskudd

19 184

19 184

19 184

19 184

Sum ikke-inntektsgivende eiendommer

100 274

19 184

19 184

19 184

Inventar og utstyr

81 524

116 313

195 915

251 696

Sum anleggsmidler

29 759 547

30 831 804

32 904 268

33 988 369

Sum eiendeler

30 299 253

31 461 426

33 488 932

34 595 512

Gjeld og egenkapital:

Kortsiktig gjeld

253 300

219 344

236 322

227 833

Rentebærende gjeld staten

1 086 026

1 414 998

2 532 867

2 781 528

Ikke rentebærende gjeld staten

228 599

19 184

19 184

19 184

Sum langsiktig gjeld

1 314 625

1 434 182

2 552 051

2 800 712

Reguleringsfond

286 406

410 278

387 030

363 782

Egenkapital ellers

28 444 922

29 397 621

30 313 529

31 203 185

Sum egenkapital

28 731 328

29 807 899

30 700 559

31 566 967

Sum gjeld og egenkapital

30 299 253

31 461 426

33 488 932

34 595 512

Økningen i eiendeler utgjør 1,1 mrd. kroner fra 2012 til 2013. Av dette utgjør bygg under arbeid 0,7 mrd. kroner, mens resterende er ferdigstilte bygg og kjøp av eiendom. Økningen på 1,1 mrd. kroner blir dekket med egenkapitalfinansiering på 0,9 mrd. kroner og økning av langsiktig gjeld med 0,2 mrd. kroner. Balansen er justert for konsekvenser av angrepet mot regjeringskvartalet 22. juli 2011.

Rapport 2011

Under følger rapportering på de mål og resultatkrav som ble satt for 2011, jf. Prop. 1 S (2010–2011) Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. I tillegg rapporteres det om aktiviteter innenfor byggherrefunksjonen, eiendomsforvaltningsfunksjonen, utviklings- og rådgivningsfunksjonen og om arbeidet innenfor temaene miljø, universell utforming, forskning og utvikling, arkitektur og kulturminnevern.

Mål og resultater for byggherrefunksjonen

Mål:

Byggeprosjektene blir gjennomført i tråd med godkjente økonomiske rammer til avtalt tid.

Resultat 2011:

To ordinære byggeprosjekter ble ferdigstilt; utvidelse av Steinkjer tinghus og nye Gulating lagmannsrett. Sluttkostnad for utvidelse av Steinkjer tinghus ble 86 mill. kroner. Dette er 19 mill. kroner under kostnadsrammen. Prosjektet var ferdig til avtalt tid første halvår 2011.

Sluttkostnad for Gulating lagmannsrett ble 378 mill. kroner, som er 125 mill. kroner under kostnadsrammen. Prosjektet var ferdig til avtalt tid andre halvår 2011.

I tillegg ble 18 kurantprosjekter til en samlet sluttkostnad på 471 mill. kroner ferdigstilt. Samtlige prosjekter ble sluttført innenfor avtalt tid og kostnad.

Mål:

Nybygg overoppfyller krav til energibruk i lov og forskrift.

Resultat 2011:

I alle nye prosjekter som gikk inn i forprosjektfasen i 2010, ble det satt krav om 5 pst. lavere energibruk enn kravene i gjeldende teknisk forskrift.

Mål:

Nybygg overoppfyller krav til universell utforming i lov og forskrift.

Resultat 2011:

I 2011 fikk alle prosjekter i programfasen egne prosjektspesifikke ambisjoner for universell utforming, i tillegg til de krav som følger av gjeldende teknisk forskrift.

Mål

Oppdragsgiverne er tilfredse med Statsbygg som byggherre.

Resultat 2011:

Brukerundersøkelsen i 2010 viste at Statsbygg hadde et forbedringspotensial når det gjaldt brukertilfredshet i prosjektgjennomføringen. Statsbygg oppnådde 59 på en indeks fra 0 til 100. Resultatet ble vurdert som middels god måloppnåelse. Som del av oppfølgingen har Statsbygg blant annet innført hyppigere kunde- og brukermøter. Statsbygg har også arbeidet med å forbedre brukernes opplevelse av reklamasjonsfasen. Statsbygg har gjennomført ny brukerundersøkelse i 2012. Resultatene viser en markant forbedring i kundetilfredshetsindeksen for byggherrevirksomheten fra 59 i 2010 til 70 i 2012. Dette vurderes som en meget positiv utvikling og et godt resultat.

Mål og resultater for eiendomsforvaltningsfunksjonen:

Mål:

Eiendomsforvaltningen er kostnadseffektiv og miljøvennlig.

Resultat 2011:

Forvaltet bygningsareal per driftsårsverk var 7590 kvm, en liten økning fra 2010. Det jobbes med å øke forvaltningsareal per driftsårsverk opp mot 8000 kvm. Driftskostnader per kvm var 103 kroner, eksklusiv brukeravhengige driftskostnader, en nedgang fra 109 kroner i 2010. Målet på 110 kroner per kvm ble nådd. Klimakorrigert og driftsnormert energibruk var 207 kWh per kvm, en økning fra 201 kWh per kvm i 2010. Målet på 200 kWh per kvm ble dermed ikke nådd.

Mål:

Leietakerne er tilfredse med Statsbyggs forvaltning av eiendommene.

Resultat 2011:

Statsbygg gjennomfører brukerundersøkelser hvert annet år. Ny undersøkelse er gjennomført inneværende år. Med bakgrunn i resultatene fra 2010 ble det i 2011 gjennomført møter og seminarer med kunder og leietakere for å sikre en strategisk dialog. Det ble gjennomført analyser av leieforhold som utløper de nærmeste årene, for å sikre særskilt oppfølging av disse. Dialogen med kundene har medført forslag om forbedringstiltak som er eller vil bli gjennomført i 2012. Brukerundersøkelsen i 2012 viser økt tilfredshet med Statsbyggs eiendomsforvaltning. Kundetilfredshetsindeksen har økt fra 65 i 2010 til 70 i 2012. Dette vurderes som et godt resultat.

Mål:

Eksisterende bygninger som Statsbygg forvalter er universelt utformet innen 2025.

Resultat 2011:

Målet om at 30 bygninger i eksisterende bygningsmasse skulle bringes opp til UU-standard for nybygg ble ikke nådd i 2011. Resultatet ble at 22 bygg ble tilnærmet ferdigstilt til nybygg-kravene. I 2011 ble det gjennomført særskilte UU-tiltak for 24,5 mill. kroner.

Mål og resultater for utviklings- og rådgivningsfunksjonen:

Mål:

Statsbyggs rådgivning overfor statlige virksomheter er styrket.

Resultat 2011:

Statsbygg har gjennomført rådgivningsoppdrag basert på oppdragsgivernes behov for endrede lokaler, uavhengig om det har vært spørsmål om statlige lokaler og prosjekter, eller leie av lokaler i markedet.

Av ulike oppdrag nevnes rådgivning om energimerking av leide lokaler og rådgivning om universell utforming av lokaler.

Det er etablert egne brukerundersøkelser (kundeevalueringer) etter hvert sluttført rådgivningsoppdrag.

Rapportering på utvalgte områder

Byggherrefunksjonen:

Statsbygg hadde i 2011 et særskilt fokus på sikkerhet, helse og arbeidsmiljø i byggenæringen, og eget ansvar i henhold til Byggherreforskriften og Rent Tørt Bygg (RTB). RTB skal bedre inneklimaet i ferdige bygg gjennom å hindre spredning av støv og fibre i byggeprosessen.

Statsbygg har aktivt fulgt opp Regjeringens satsing for bekjempelse av sosial dumping, og lagt stor vekt på lønns- og arbeidsvilkår og skattemessige forhold i oppfølgingen av sine leverandører.

Fra 1. oktober 2011 benytter Statsbygg beregningsverktøyet www.klimagassregnskap.no og livsløpsberegningene (LCC) som del av beslutningsgrunnlaget i alle sine prosjekter etter programfasen. Miljøaspekter inngår dermed på lik linje med økonomi i de helhetlige vurderingene Statsbygg gjør i sine prosjekter.

Siden 22. juli 2011 har Statsbygg fått økte oppgaver og intensivert sitt arbeid med bestillinger, prosjektering og gjennomføring av sikkerhetstiltak i lys av sikkerhets- og sårbarhetsanalyser. Statsbygg har derfor styrket sin kompetanse på dette området.

Eiendomsforvaltningsfunksjonen

Statsbygg forvaltet i 2011 2,7 millioner kvm bygningsareal, bestående av 2350 bygninger og om lag 600 eiendomskomplekser. Statsbygg kjøpte i 2011 eiendommer for 99,2 mill. kroner og solgte for 156,8 mill. kroner.

Statsbygg overtok forvaltningen av fengselseiendommene i 2009. Disse har fortsatt et stort vedlikeholdsetterslep. I 2011 ble det bevilget 30 mill. kroner ekstra til vedlikehold av fengslene. Enkelte steder har det vært behov for strakstiltak for å unngå stengning av soningsplasser. Det er gjennomført ENØK-, tilstands- og brannanalyser i fengslene.

Det var også i 2011 en systematisk satsing på miljø- og ENØK-tiltak innenfor eiendomsforvaltningen.

Utviklings- og rådgivningsfunksjonen

Statsbygg leverer rådgivningstjenester til statlig sektor i alle typer bygge- og leiesaker, samt ivaretar statens interesser i plansaker og utvikling av områder der staten har eierinteresser. Alle rådgivningsoppdrag er basert på statlige føringer for miljø og universell utforming.

I 2011 gjennomførte Statsbygg flere utviklings- og rådgivningsoppdrag, blant annet lokaliseringsvurdering for Odontologisk fakultet, UiO, mulighetsstudie for Sogn videregående skole i Oslo, konseptvalgutredning for Brønnøysundregisteret, arbeidet med føringer for utvikling av regjeringskvartalet etter angrepet 22. juli 2011, krisehåndtering i Statsbygg og vurderinger av mulig framtidig bruk av Nasjonalgalleriet og Tullinløkka.

Utvikling av Fornebuområdet etter nedleggelse av hovedflyplassen har pågått i flere år. Det er satt som mål for utvikling av det nye Fornebu at området skal fremstå som resultat av miljømessig og samfunnsrettet planlegging. Området er nå under omforming til et fremtidsrettet bolig- og næringsområde, med 6000 husstander og ca. 25 000 arbeidsplasser. Et annet eksempel på et utviklingsprosjekt der Statsbygg er involvert, er utvikling av området Brøset i Trondheim, der flere instanser fra stat og kommune samhandler om utvikling av en klimavennlig bydel.

Som grunnlag for videre utredning av reetableringen av regjeringskvartalet, utarbeidet Statsbygg høsten 2011 et underlagsmateriale for regjeringens føringer for det videre arbeidet.

Miljø:

I Statsbyggs mål og hovedstrategier for 2011–2015 fremheves det at Statsbygg skal lede an i arbeidet for redusert energibruk, miljøvennlig materialbruk og lokalisering av bygg, og ha en systematisk og tydelig intern satsing på miljø.

Bak dette ligger det en omfattende utvikling av krav og metoder. Modellen www.klimagassregnskap.no er et åpent tilgjengelig nettbasert verktøy for å beregne utslipp fra bygg i et livsløpsperspektiv. Klimagassregnskap.no er flittig benyttet modell i framtidsrettede byggeprosjekter, som for eksempel forbildeprosjekter i FutureBuilt og Framtidens byer. I 2011 ble det utviklet en ny modul for beregning av utslipp fra uteområder, og en ny database for klimagassutslipp fra materialer ble utviklet.

Statsbygg er engasjert i regjeringens initiativ Framtidens byer 2008–2014. Planlegging av Framsenteret, en utvidelse av Polarmiljøinstituttet i Tromsø, er valgt ut som et pilotprosjekt i Framtidens byer. Dette er et viktig pilotprosjekt for Statsbygg, både når det gjelder miljøambisjoner og klimagassutslipp. Maksimalt netto beregnet energiforbruk skal være 67 kWh/kvm (BTA)/år.

I 2011 ble det etter forslag fra Statsbygg lagt til grunn at det planlagte Nasjonalmuseet skal ha passivhusnivå som minimumsstandard. Standarden innebærer at klimagassutslipp fra energibruk, materialbruk og transport i driftsfasen skal beregnes, og målet er 50 pst. reduksjon av klimagassutslipp gjennom byggets levetid (CO₂-fotavtrykk) i forhold til dagens praksis. I prosjekteringen er det lagt til grunn energimerke klasse A (<100 kWh/kvm/år levert energi i henhold til NS 3031). Maksimalt reelt energiforbruk skal ikke overstige 200 kWh/kvm per år (bruttoareal). Prosjektet skal være et forbildeprosjekt i FutureBuilt-programmet.

Statsbygg ble i 2011 deltaker i arbeidet med klimanøytral stat. Statsbygg er en av ti utvalgte statlige virksomheter som skal prøve ut prinsipper for ordningen, og danne gode eksempler for resten av staten. Statsbygg vedtok i 2011 en rekke tiltak for mer miljøvennlig drift av organisasjonen.

Statsbyggs miljøstyring er sertifisert i henhold til standarden ISO 14001.

Universell utforming (UU):

Statsbygg gjennomfører hvert år bygningsmessige tiltak med sikte på å nå visjonen om at Norge skal være universelt utformet i 2025. Statsbygg vedtok i 2011 en ny handlingsplan for universell utforming for perioden 2011–2015. Handlingsplanen omfatter prosjektering og nybygg, og legger føringer som skal sikre at Statsbygg som eiendomsforvalter, byggherre og rådgiver jobber systematisk med universell utforming, slik at alle Statsbyggs eksisterende bygninger skal være universelt utformet innen 2025.

I 2011 ble 22 eksisterende bygg tilnærmet ferdigstilt i henhold til gjeldende teknisk forskrift (TEK10). I tillegg er det gjennomført en rekke UU-tiltak på andre eiendommer.

De fleste av Statsbyggs bygninger er nå registrert i Bygg for alle (www.byggforalle.no).

Prosjekter som ble programmert i 2011, har fått utarbeidet prosjektspesifikke UU-ambisjoner som et svar på føringen om å overoppfylle kravene til universell utforming. De prosjektspesifikke UU-ambisjonene kommer i tillegg til gjeldende forskriftskrav.

Forskning og utvikling (FoU):

FoU-virksomheten i Statsbygg skal fungere som bidragsyter i forbedringer av virksomhetens egne arbeidsprosesser, produkter og tjenester. FoU-prosjektene er i hovedsak relatert til utviklingsarbeid innenfor byggherrevirksomheten, eiendomsforvaltningen og utvikling- og rådgivning. Eksempler på dette er arbeidet med Lean, bygningsinformasjonsmodellering (BIM), geografiske informasjonssystemer (GIS), livsløpskostnadsanalyser (LCC), klimagassregnskapet og andre miljøtiltak (energi, byggematerialer og klimaendringer).

Tre offentlige forsknings- og utviklingskontrakter ble avsluttet i 2011 med godt resultat. Det er startet et utviklingsarbeid for et helhetlig system der BIM er standard informasjonsbærer for all fysisk bygningsinformasjon fra prosjektenes tidligfase gjennom prosjekteringsfase, byggefase, forvaltningsfase til avviklingsfase.

Det internasjonale samarbeidet gjennom buildingSMART er intensivert. Spesielt viktig i denne sammenheng har vært samarbeidet med Statsbyggs søsterorganisasjoner Senaatti i Finland og GSA i USA. Å benytte åpne standarder i BIM-satsingen er grunnleggende for å sikre at informasjon mellom ulike aktører og faggrupper i prosjektene kan utveksles på effektivt vis, og bidra til gjensidig læring.

Arkitektur

Statsbygg har flere roller innen arkitekturfeltet. Det enkelte byggeprosjekt foretar en kontinuerlig vurdering av arkitektonisk kvalitet. Arkitektonisk kvalitet blir evaluert og fulgt opp ved fastsatte fasegjennomganger, og i flere tilfeller også utenom disse som ledd i arbeidsprosessene.

I 2011 ble det utlyst 13 anbudskonkurranser for arkitektfaglige rådgivere. To av disse var begrensede, og ytterligere to var totalentreprisekonkurranser med løsningsforslag, som tidligere har vært en lite benyttet konkurranseform i Statsbygg. Plan- og designkonkurransen om utvidelse av Arkeologisk museum i Stavanger ble fullført, og kontrakt ble inngått med forfatterne av vinnerprosjektet.

Som oppfølging av regjeringens handlingsplan arkitektur.nå utarbeider Statsbygg en ny strategi for anskaffelse av arkitekttjenester. I 2011 etablerte Statsbygg en ordning med studentpris for fremragende arkitektur som omfatter alle de tre norske arkitektskolene, samt utdanningene til interiør- og landskapsarkitekter.

Kulturminnevern

Statsbyggs arbeid med kulturminnevern i 2011 gjaldt både strategiarbeid, produksjon av landsverneplaner og forvaltningsplaner, samt bygge-, vedlikeholds- og utviklingsprosjekter på konkrete eiendommer. Som en oppfølging av Statsbyggs miljøstrategi ble det i 2011 startet opp et arbeid med å definere egne miljømål og -tiltak for kulturhistoriske eiendommer. Dette ferdigstilles i 2012.

Landsverneplan for kunnskapssektoren ble ferdigstilt fra Statsbygg og overlevert Kunnskapsdepartementet i 2011. Landsverneplanen for barnevernssektoren ble overlevert Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet i juni samme år.

Etablering av forvaltningsplaner for Statsbyggs kulturhistoriske eiendommer ble videreført i 2011, og det ble utarbeidet forvaltningsplaner for tre eiendommer med til sammen 20 bygninger. Det er laget framdriftsplan og budsjett for utarbeidelse av forvaltningsplaner for resterende eiendommer.

Det pågikk i 2011 ulike prosjekter ved flere betydningsfulle kulturhistoriske eiendommer; tilstandsvurdering av Nationaltheatret, tilbakeføring av Eidsvollsbygningen slik den var i 1814, oppgradering og istandsetting av sentrumsbygningene ved Universitetet i Oslo, Bergen tinghus, gamle Enkepensjonskassen som er del av R6 i regjeringskvartalet, Statsarkivet i Bergen og De naturhistoriske samlinger ved Bergen museum.

Kap. 5445 Statsbygg

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

39

Avsetning til investeringsformål

952 699

924 594

924 594

Sum kap. 5445

952 699

924 594

924 594

Post 39 Avsetning til investeringsformål

Under posten føres avsetninger fra driftsregnskapet som blir brukt til investeringsformål. Midlene blir ført til inntekt i statsregnskapet, jf. omtale under kap. 2445 post 24, underpost 24.5 Til investeringsformål.

Kap. 5446 Salg av eiendom, Fornebu

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

40

Salgsinntekter, Fornebu

15 272

200

200

Sum kap. 5446

15 272

200

200

Post 40 Salgsinntekter, Fornebu

Alle kjøpere av eiendom på Fornebu skal betale for utbyggingen av infrastruktur etter en bestemt fordelingsnøkkel. Inntektene omfatter innbetalinger i forbindelse med infrastrukturbidrag fra tidligere salg av eiendommer.

Programkategori 01.90 Den norske kirke

Utgifter under programkategori 01.90 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

1590

Kirkelig administrasjon

711 749

644 750

691 400

7,2

1591

Presteskapet

908 335

879 857

911 748

3,6

1592

Nidaros domkirke m.m.

51 927

52 820

54 064

2,4

Sum kategori 01.90

1 672 011

1 577 427

1 657 212

5,1

Inntekter under programkategori 01.90 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

Pst. endr. 12/13

4590

Kirkelig administrasjon

54 092

40 252

41 581

3,3

4591

Presteskapet

53 874

20 603

21 283

3,3

4592

Nidaros domkirke m.m.

20 788

19 573

20 219

3,3

Sum kategori 01.90

128 754

80 428

83 083

3,3

Innledning

Under programkategorien hører driftsutgiftene til de regionale og sentralkirkelige organer (Kirkerådet, Kirkemøtet, biskopene og bispedømmerådene), prestetjenesten og Det praktisk-teologiske seminar. Kategorien omfatter også tilskudd til kirkelig virksomhet, blant annet til kirkens trosopplæring, Sjømannskirken og døvemenighetene, samt utgifter til det bygningsmessige vedlikeholdet av Nidaros domkirke og Erkebispegården og utgifter til krigsgravtjenesten. Også Opplysningsvesenets fond hører inn under kategorien.

Departementets hovedoppgaver på det kirkelige området er:

forvaltningen av det kirkelige lovverk, særlig kirkeloven og gravferdsloven

etatsansvaret for de regionale og sentralkirkelige organer

etatsansvaret for prestetjenesten

etatsansvaret for Nidaros domkirkes restaureringsarbeider

etatsansvaret for Opplysningsvesenets fond

Utfordringer og utviklingstrekk

Staten og Den norske kirke

21. mai 2012 gjorde Stortinget vedtak om endringer i Grunnloven i tråd med kirkeforliket fra 2008, jf. Innst. 233 S (2011–2012) og Dokument nr. 12:10 (2007–2008). Grunnlovsendringene er de konstitusjonelt viktigste endringene på statskirkens område siden reformasjonen. Staten vil fortsatt ha det formelle arbeidsgiveransvaret for proster og biskoper, men som konsekvens av endringene skal proster og biskoper nå tilsettes av henholdsvis bispedømmerådene og Kirkerådet.

Kirkeforliket stilte som forutsetning for grunnlovsendringene at det skulle gjennomføres en demokratireform i Den norske kirke. Evalueringen av demokratireformen og kirkevalgene i 2009 og 2011, jf. redegjørelsen i Prop. 71 L (2011–2012) Endringer i kirkeloven m.m., konkluderte med at reformen har bidratt til økt bredde og deltakelse i det kirkelige demokratiet, men at det fortsatt er knyttet utfordringer til etableringen av reelle valgmuligheter. I tråd med Stortingets vedtak ved behandlingen av Innst. 292 L (2011–2012), jf. Prop. 71 L (2011–2012), vil departementet i løpet av våren 2013 komme tilbake til Stortinget med egen sak om valgordning for Den norske kirke.

Kirkerådet arbeider nå med rammene for en ny helhetlig kirkeordning. Ufordringene på det ordningsmessige området knytter seg bl.a. til kirkens organisering i mange sokn og til de ulike forvaltningsområdene og -nivåene i kirken. Grunnlovsendringene er ellers resultatet av en mangeårig reformprosess der stadig flere oppgaver og mer ansvar har blitt overført til kirkelige organer. I den videre utviklingen vil spørsmål om ytterligere oppgaveoverføring fra departementet til kirkelige organer naturlig inngå.

Et overordnet hensyn i arbeidet med kirkeordningen er å sikre at Den norske kirke opprettholdes og føres videre som folkekirke, dvs. at kirken er til stede og nærværende i alle lokalsamfunn og at den er relevant for kirkens medlemmer gjennom livet. Framtidige endringer i kirkeordningen må hele tiden ha dette folkekirkeperspektivet for øye.

Kirkens virksomhet – nøkkeltall

Den norske kirke omfatter flere enn 1 200 menigheter, som varierer i innbyggertall fra noen få hundre til flere tusen. Statistisk sentralbyrå har i en rekke år samlet inn nøkkeltall om kirkens og menighetenes virksomhet. Dette er tall som belyser utviklingstrekk over tid, bl.a. med hensyn til medlemsoppslutning, gudstjenesteliv og kirkelige handlinger. Over tid viser tallene overveiende grad av stabilitet i oppslutningen om kirken, samtidig som de også gjenspeiler økende pluralitet i samfunnet.

Ved årsskiftet 2011/2012 var 3,8 millioner registrert som medlemmer eller tilhørende Den norske kirke. Medlemsandelen i befolkningen er noe synkende. Ved utgangen av 2011 tilhørte ca. 77 pst. av befolkningen Den norske kirke. Medlemstallet i kirken har imidlertid holdt seg stabilt. I løpet av det siste tiåret har det kun vært små endringer i det totale medlemstallet. I 2011 valgte 7000 personer å melde seg ut av kirken, mens 1800 meldte seg inn. De siste årene har det ikke vært større endringer i antallet utmeldinger, mens antallet innmeldinger har økt noe.

Gudstjenestene i Den norske kirke hadde i 2011 et samlet besøkstall på vel 6,2 millioner personer. Etter flere år med nedgang i gudstjenestedeltakelsen, økte oppslutningen om gudstjenesten med nær 3 pst. fra 2010 til 2011. I 2011 ble det utført nær 40 000 dåpshandlinger i kirken. Dette utgjorde en nedgang på drøyt 1100 fra året før. Også antallet kirkelige vigsler sank noe. Av i alt 23 100 ekteskap som ble inngått i 2011, var det 8 600 par som giftet seg i Den norske kirke. 42 500 ungdommer ble konfirmert i kirken i 2011. Antallet konfirmerte har vært økende de senere år. Det ble i 2011 gjennomført 37 900 kirkelige gravferder, noe som innebærer at 91,5 pst. av alle som døde fikk en kirkelig begravelse.

Med bakgrunn i tallene fra kirkestatistikken utarbeider Stiftelsen Kirkeforskning (KIFO) en årlig tilstandsrapport for Den norske kirke. I rapporten for 2012 er menighetenes tilbud til barn og unge et hovedtema. Barne- og ungdomsarbeidet er et prioritert område i Den norske kirke. Tiltak som babysang, småbarnssang eller «trilletreff» har på få år blitt tilbud som mange menigheter gir. I 2011 deltok nesten 20 000 barn i babysang i menighetene. Så godt som alle menigheter har nå et tilbud om utdeling av kirkebok til 4-åringene. Nær 60 pst. av døpte 4-åringer mottok kirkebok i 2011. Trosopplæringsreformen har lansert flere nasjonale breddetilbud som menighetene kan benytte seg av.

KIFO viser i tilstandsrapporten til at oppslutningen om gudstjenester og kirkelige ritualer som dåp, konfirmasjon og begravelser holder seg godt. De kirkelige handlingene knyttet til slike livsfaseoverganger har lang tradisjon i Norge og tallene fra kirkestatistikken understøtter at disse kirkelige markeringene fremdeles er viktige hendelser for enkeltmennesker og familier. Særlig kommer dette til uttrykk i oppslutningen om konfirmasjon. Over en lang periode har omkring 70 pst. av 14-åringene deltatt i kirkelig konfirmasjon. Til sammenligning konfirmeres mellom 30 og 40 pst. av de unge i Sverige. Konfirmasjonsopplegget og undervisningen i menighetene har forandret seg i løpet av de siste tiårene. Den pedagogiske tilnærmingen er mer enn før preget av prosessarbeid og læring gjennom sosiale erfaringer. KIFO mener at dette kan være en medvirkende forklaring til at oppslutningen om kirkelig konfirmasjon har holdt seg så godt.

Kirkeøkonomien

Den norske kirke finansieres i hovedsak av bevilgninger fra stat og kommune. Av de samlede offentlige bevilgningene kommer nær 2/3 fra kommunale overføringer. Kommunene har det økonomiske ansvaret for drift og vedlikehold av kirkebyggene, de offentlige gravplassene og visse andre lokalkirkelige utgifter. Staten har ansvaret for å dekke utgiftene til prestetjenesten og driften av Kirkerådet og bispedømmerådene. I tillegg yter staten tilskudd til særskilte formål, blant annet til trosopplæring og diakoni.

I 2011 ble det over kommunebudsjettene bevilget nær 2,6 mrd. kroner til driften av Den norske kirke inklusive kirkens forvaltning av de offentlige gravplassene. Over statsbudsjettet samme år ble det til kirken utgiftsført ca. 1,7 mrd. kroner. De samlede offentlige driftsutgiftene til Den norske kirke var dermed på 4,3 mrd. kroner i 2011.

Det er de kirkelige fellesrådene i den enkelte kommune som forvalter de kommunale overføringene og som drifter kirkebyggene og de offentlige gravplassene. Fellesrådenes økonomiske situasjon utrykker langt på vei den økonomiske situasjonen for Den norske kirke. I tabellen nedenfor er utviklingen i fellesrådenes økonomi fra 2009 til 2011 framstilt på bakgrunn av regnskapstall som er innrapportert til Statistisk sentralbyrå fra de kirkelige fellesrådene.

De kirkelige fellesrådenes inntekter og utgifter 2009–2011 (i mill. kroner)

2009

2010

2011

Endr. i pst. 10/11

Inntekter

Driftsinntekter

3 550

3 699

3 947

6,7

Investeringsinntekter

752

623

631

1,3

Utgifter

Driftsutgifter

3 381

3 558

3 750

5,4

Investeringsutgifter

966

902

833

-7,6

Netto driftsresultat¹

155

124

175

Overføringer fra kommune og stat til drift

Kommunale overføringer ²

2 295

2 372

2 575

8,5

Statlige overføringer

312

331

327

-1,2

¹ Netto driftsresultat er differansen mellom driftsinntekter og -utgifter, samt finansinntekter og finansutgifter. I 2011 var det et negativt netto finansresultat på 22 mill. kroner.

² Verdien av finansielle overføringer fra kommunene, kommunal tjenesteyting og nettoutgifter for drift av gravplasser ført i kommuneregnskapet, inngår i totalbeløpet.

Som det går fram av tabellen, økte fellesrådenes driftsinntekter med 6,7 pst. fra 2010 til 2011, dvs. fra 3,70 mrd. kroner til 3,95 mrd. kroner. Overføringene fra kommunene er den viktigste finansieringskilden for fellesrådene. Fra 2010 til 2011 økte disse med 8,5 pst. Til sammenligning ble lønns- og prisveksten i kommunesektoren fra 2010 til 2011 beregnet til 3,9 pst[2] .

Den store økningen i de kommunale overføringene fra 2010 til 2011 må ses i sammenheng med at finansieringsansvaret for barnehagedrift ble overført fra staten til kommunene fra 1. januar 2011. Fellesrådene som drifter barnehager har derfor i 2011 ikke mottatt barnehagetilskudd fra staten, men fra kommunene. Dette er også den vesentligste forklaringen på at de statlige overføringene til fellesrådene samlet sett ble redusert med ca. 4 mill. kroner fra 2010 til 2011, på tross av bevilgningsøkninger over statsbudsjettet 2011 til trosopplæringen, kirkevalgene mm.

Netto driftsresultat, som viser driftsoverskudd etter at renter og avdrag er betalt, var høyere i 2011 enn i 2010. Resultatet var 175 mill. kroner i 2011, mot 124 mill. kroner i 2010. 112 mill. kroner av netto driftsresultat ble i 2011 overført til investeringsregnskapet for å dekke investeringsutgifter. Tilsvarende tall var 104 mill. kroner i 2010.

Karakteristisk for utviklingen de senere årene har vært en betydelig økning i fellesrådenes investeringsinntekter og -utgifter. Mens det samlede investeringsvolumet var på 350–400 mill. kroner i 2005 og 2006, har volumet de siste årene vært på ca. 900 mill. kroner. Det relativt høye investeringsvolumet er videreført i 2011, men redusert noe i forhold til 2010. Av de samlede investeringsutgiftene i 2011 på 833 mill. kroner, var 551 mill. kroner relatert til kirkebyggene og 218 mill. kroner til gravplassene. Tilsvarende beløp i 2010 var henholdsvis 654 mill. kroner og 217 mill. kroner. I 2011 ble det overført 487 mill. kroner fra kommunene for dekning av fellesrådenes investeringsutgifter, mot 529 mill. kroner i 2010.

Kirkebyggene

Tilstandsrapporter og undersøkelser har tidligere avdekket et etterslep i vedlikeholdet av kirkebyggene. Etterslepet ble i 2004/2005 beregnet til 5 mrd. kroner for alle kirkebygg. I tillegg kommer behovet for generell modernisering ved oppgradering og ombygging.

Innsatsen overfor kirkebyggenes bygningsmessige tilstand er vesentlig forsterket de siste årene. Figur 5.5 viser at den ordinære vedlikeholdsinnsatsen har ligget på 90–100 mill. kroner i snitt siden 2006, mens det i samme periode har vært en kraftig økning i investeringene. I 2005 hadde 33 av landets 426 fellesråd bygge-/rehabiliteringsprosjekter på sine kirkebygg med utgifter på minst 1 mill. kroner. I 2010 og 2011 var det tilsvarende antallet henholdsvis 88 og 76. Selv om investeringene gikk noe ned fra 2010 til 2011, er det fortsatt relativt store volum sammenliknet med tidligere år.

Figur 5.5 Kirkebyggene. Fellesrådenes utgifter til ordinært vedlikehold og til istandsetting (rehabilitering), nybygg mv. i perioden 2006–2011 (i mill. kroner).

En generell styrking av kommuneøkonomien, den særskilte rentekompensasjonsordningen for kirkebygg sammen med økt kunnskap om kirkebyggenes vedlikeholdstilstand, er viktige forklaringsfaktorer for den forsterkede innsatsen overfor kirkebyggene.

Rentekompensasjonsordningen for istandsetting av kirkebygg ble etablert i 2005. Gjennom ordningen kompenserer staten for renteutgiftene ved investeringer til istandsetting av kirker, inventar og utsmykning. Investeringsrammen under ordningen ble i 2012 økt med 450 mill. kroner, jf. Prop. 1 S Tillegg 3 (2011–2012) Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og Prop. 111 S (2011–2012) Tilleggsbevilgninger og omprioriteringer i statsbudsjettet 2012. Samlet investeringsramme under ordningen er dermed kommet opp i 3,35 mrd. kroner.

Siden rentekompensasjonsordningen ble etablert er det gitt tilsagn om rentekompensasjon til prosjekter ved i alt 789 kirker i 283 kommuner. Det foreslås ikke ny investeringsramme for 2013. Ved utgangen av august 2012 er det gitt tilsagn om rentekompensasjon for 292 mill. kroner av årets ramme på 450 mill. kroner. Ordningen administreres av Husbanken og bevilges under Kommunal- og regionaldepartementet, jf. kap. 582, post 61.

Mål og strategier

Kirkeordningen

Gjennom de endringene i Grunnloven som nå er gjennomført, er det lagt et nytt grunnlag for videre selvstendiggjøring av Den norske kirke. Grunnlovsendringene har hatt bred oppslutning, og de er resultatet av en lang historisk prosess. I videreutviklingen av kirkens rammeverk og ordninger må hensynet til kontinuitet fortsatt veie tungt. Videre endringer bør skje skrittvis og ha bred politisk og kirkelig oppslutning.

I regi av Kirkerådet pågår nå et arbeid med å utrede forslag til en ny helhetlig kirkeordning. Målet er i første omgang å identifisere behov og premisser for en annen kirkelig organisering. Kirkerådet har oppfordret alle menighetene om å drøfte denne type problemstillinger og gi sine synspunkter til kjenne. Med bakgrunn i denne brede drøftingsprosessen tar Kirkerådet sikte på at Kirkemøtet i 2013 skal behandle den videre utviklingen av kirkeordningen.

Gjeldende lov om Den norske kirke har virket i godt og vel 15 år. Et viktig element som kom inn i kirkeloven da den ble vedtatt i 1996, var å lovfeste et felleskirkelig organ (kirkelig fellesråd) som kunne opptre på vegne av alle soknene i en kommune. Etter kirkelovens system er det dermed både det kirkelige fellesrådet og soknets menighetsråd som representerer soknet. Blant annet i lys av Kirkerådets arbeid med kirkeordningen og kirkens organisering, synes det nå naturlig å gjennomgå og evaluere enkelte hovedelementer i kirkeloven. En nærmere vurdering av evalueringstema vil departementet drøfte med kirkelige instanser.

Oppfølging av endringer i gravferdsloven

Med bakgrunn i de seneste endringene i gravferdsloven, jf. Prop. 81 L (2010–2011) Endringer i gravferdsloven og enkelte andre lover og Innst. 393 L (2010–2011), arbeides det nå med en revisjon av forskriften til gravferdsloven. Et hovedformål med lov- og regelendringene er å ivareta minoritetene bedre. Det er tatt sikte på å følge opp disse endringene gjennom utvikling av veiledningsmateriell og informasjonsopplegg for de lokale gravferdsmyndighetene, jf. omtale under kap. 1590, post 71. Videre er det ved kgl.res. 10. august 2012 oppnevnt et offentlig utvalg som skal vurdere enkelte rettslige og økonomiske spørsmål på gravferdsområdet.

Kirkemøtets mål og strategier

Det følger av Den norske kirkes egenart som trossamfunn at menighetenes og kirkens virksomhet må bygge på de mål og strategier som kirkens egne organer fastsetter. Statens oppgave og ansvar overfor Den norske kirke er i første rekke knyttet til de rettslige, organisatoriske og økonomiske rammebetingelsene for kirken.

De mål som i senere tid er formulert for Den norske kirke, er fastsatt av Kirkemøtet. Kirkemøtet har for perioden 2009–2014 pekt på fem sentrale satsingsområder:

gudstjenesteliv

barn og unge

diakoni

kirkemusikk og kultur

samisk kirkeliv

Ny gudstjenesteordning for Den norske kirke ble vedtatt av Kirkemøtet i 2011. Tidligere hadde Den norske kirke en gudstjenesteordning der grunnelementene i gudstjenesten var de samme og felles for alle menighetene. I den nye ordningen har menighetene større frihet i utformingen av grunnelementene. Målet for gudstjenestereformen er å skape større bredde, engasjement og medvirkning i den lokale gudstjenestefeiringen. Menighetene skal etter planen ha vedtatt en lokal grunnordning og begynt å ta i bruk den nye liturgien innen første søndag i advent 2012.

Gjennomføringen av trosopplæringsreformen står sentralt i kirkens satsing på barn og unge. Kirkemøtet vedtok i 2009 Plan for trosopplæring i Den norske kirke. Planen har som overordnet perspektiv at det i alle menigheter skal innføres et systematisk og sammenhengende tilbud om trosopplæring for alle døpte mellom 0 og 18 år. Trosopplæringen er nærmere omtalt under kap. 1590.

Kirkemøtet har de siste årene også gjort vedtak om flere andre planer med tilhørende målsettinger, blant annet Kunsten å være kirke – kulturmelding (2005), Plan for diakoni (2007), Plan for kirkemusikk (2008) og Plan for samisk kirkeliv (2011).

I 2011 ble det valgt inn over 7500 medlemmer til menighetsrådene. Disse har ansvar for å styre og lede kirken lokalt. Soknene varierer i størrelse og har ulike rammevilkår med hensyn til økonomi, bemanning og tilgang på frivillige. Det er et generelt behov for å stimulere til lokalt forsøks- og utviklingsarbeid for å få mer samarbeid på tvers av menighets- og kommunegrensene og dermed bedre utnyttelse av den kompetanse og de ressurser som kirken samlet rår over. Det videre arbeidet med kirkeordningsspørsmål og kirkelig organisering som nå drøftes i menighetene, jf. ovenfor, vil trolig belyse slike tema. I dette fornyingsarbeidet inngår også bruk av ny teknologi. Et sentralt spørsmål i denne sammenheng er å utvikle helhetlige og felles IKT-løsninger for kirken, noe Kirkerådet og den kirkelige arbeidsgiver- og interesseorganisasjonen KA lenge har arbeidet med, jf. nærmere omtale under kap. 1590, rapport 2011.

Kap. 1590 Kirkelig administrasjon

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

255 141

207 648

215 374

21

Spesielle driftsutgifter

32 493

28 472

29 412

70

Demokratireformen, kan overføres, kan nyttes under post 01

25 721

71

Tilskudd til kirkelige formål

203 430

210 230

232 178

72

Tilskudd til kirkelig virksomhet i kommunene

13 300

10 000

73

Tilskudd til virksomheten ved Nidaros domkirke

3 000

3 000

74

Tilskudd til Oslo domkirke

1 000

2 000

75

Trosopplæring, kan overføres, kan nyttes under post 01

176 899

182 900

213 936

76

Tilskudd til forsøks- og utviklingstiltak i kirken, kan overføres

330

79

Til disposisjon, kan overføres

435

500

500

Sum kap. 1590

711 749

644 750

691 400

Innledning

Kapitlet omfatter driftsutgifter til Kirkerådet, bispedømmerådene og biskopene, foruten tilskudd til kirkelige formål, blant annet til trosopplæringsreformen, Sjømannskirken og døvemenighetene.

I forhold til 2012 er det foretatt en teknisk endring som innebærer at tilskuddene som tidligere var budsjettert under postene 72, 73 og 74, nå er samlet under post 71 Tilskudd til kirkelige formål, jf. omtale nedenfor.

Mål og prioriteringer 2013

Den norske kirke skal være en landsdekkende, lokalt forankret kirke. Bevilgningene under kapitlet skal understøtte Kirkemøtets mål for Den norske kirke som en bekjennende, misjonerende, tjenende og åpen folkekirke.

Kirkerådets og bispedømmerådenes oppgaver og ansvarsområde er regulert i kirkeloven og følger også av vedtak som Kirkemøtet gjør. Viktige oppgaver er av forvaltningsmessig karakter, ikke minst overfor prestetjenesten, jf. målene for prestetjenesten under kap. 1591.

Kirkerådet og bispedømmerådene skal legge til rette for at Kirkemøtets mål og strategier kan realiseres i menighetene. På grunnlag av Kirkemøtets visjonsdokument for Den norske kirke i perioden 2009–2014 og tilhørende planverk, jf. ovenfor, har Kirkemøtet bestemt at følgende satsingsområder skal ha særlig prioritet i kirken og i menighetene framover:

kirkens gudstjenesteliv skal fornyes slik at det gir rom for større fleksibilitet og valgfrihet i menighetene, mer involvering fra flere deltakere og sterkere stedlig forankring

trosopplæringsreformen skal videreføres, med sikte på å utvikle et systematisk og sammenhengende trosopplæringstilbud for alle døpte mellom 0 og 18 år

menighetenes diakonale omsorgstjeneste skal styrkes, slik at den kommer til uttrykk gjennom nestekjærlighet, inkluderende fellesskap, vern om skaperverket og kamp for rettferd

kirken skal videreutvikle og styrke sin rolle som kulturformidler, ved å satse på bredde, kvalitet og samspill mellom amatører og profesjonelle aktører

samisk kirkeliv skal utvikles i pakt med samiske tradisjoner og samisk selvforståelse, som en nødvendig og likeverdig del av Den norske kirke

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Posten skal dekke driftsutgifter for bispedømmerådene og biskopene, utgiftene til Kirkemøtet og driften av Kirkerådet og Bispemøtet. Det tolvte bispeembetet med hovedfunksjon som preses i Bispemøtet, finansieres også over posten.

Forslaget under posten innebærer i hovedsak en videreføring av bevilgningen i 2012.

Post 21 Spesielle driftsutgifter

Bevilgningen under posten dekker utgiftene til ulike prosjekter og tiltak som finansieres ved eksterne midler. Bevilgningen kan bare nyttes i samme omfang som det kan skaffes inntekter.

Post 70 Demokratireformen, kan overføres, kan nyttes under post 01

Kirkevalgene i 2009 og 2011 er finansiert av bevilgninger under posten. Som følge av at det ikke skal gjennomføres kirkevalg i 2013, er det ikke ført opp bevilgningsforslag for 2013.

Post 71 Tilskudd til kirkelige formål

Fra post 71 gis det tilskudd til særskilte kirkelige formål og til institusjoner med tilknytning til Den norske kirke. Kirkerådet eller bispedømmerådene er i de fleste tilfeller forvalter av tilskuddene, jf. omtalen nedenfor under det enkelte formål. Tilskudd som tidligere har vært budsjettert under postene 72, 73 og 74 er fra 2013 samlet under post 71.

Bevilgningen under posten gjelder tilskudd til de formål som er ført opp i tabellen.

(i 1000 kroner)

2012

2013

Sjømannskirken

69 500

71 800

Døvekirkene

9 900

10 230

Kirkens ressurssenter mot vold og overgrep

2 165

2 235

Kristent Arbeid Blant Blinde

300

310

Stiftelsen Kirkeforskning

5 850

6 040

Diakoni, undervisning og kirkemusikk

119 810

123 768

Samisk bibeloversettelse

1 500

1 550

Nidaros pilegrimsgård

1 205

1 245

Nasjonale tiltak for kirkebygg m.m.

10 000

10 000

Nidaros og Oslo domkirke

5 000

5 000

Sum

225 230

232 178

Tilskudd til Sjømannskirken – Norsk kirke i utlandet

På vegne av Den norske kirke skal Sjømannskirken ivareta den kirkelige betjeningen av nordmenn i utlandet. I tillegg til statstilskuddet blir Sjømannskirkens virksomhet finansiert gjennom ofringer, gaver og innsamlingsaksjoner, bidrag fra lag og foreninger, tilskudd fra oljeselskap og rederinæringen mv. Sjømannskirkens hovedregnskap, som inkluderer alle personalutgiftene, viste i 2011 samlede utgifter på nær 172 mill. kroner. I tillegg kommer utgifter ved utestasjonene. Arbeidet ved utestasjonene (sjømannskirkene) er det sentrale i Sjømannskirkens virksomhet, samtidig som ambulerende tjenester har fått økt betydning i senere år. I 2011 hadde Sjømannskirken 31 faste stasjoner og sju ambulerende tjenester. Sjømannskirken er til stede på alle kontinenter i mer enn 80 land.

Tilskuddet til Sjømannskirken gir dekning for 109,8 årsverk, hvorav 8 årsverk ved administrasjonen hjemme. For 2013 foreslås et tilskudd på 71,8 mill. kroner, som er en prisjustert videreføring av tilskuddet for 2012. Det er i budsjettforslaget lagt til grunn samme antall årsverk som i 2012. Tilskuddet per årsverk vil etter dette øke fra 633 000 kroner i 2012 til 654 000 kroner i 2013.

Tilskudd til døvemenighetene

Bestemmelsen i kirkeloven som regulerer kommunenes økonomiske ansvar overfor kirken, gjelder ikke for døvemenighetene. Det kirkelige arbeidet for døve skjer med utgangspunkt i døvemenighetene i Oslo, Bergen, Stavanger, Trondheim og Møre. Finansieringen av arbeidet skjer i hovedsak gjennom tilskuddet fra staten. Døvemenighetenes fellesråd samordner det døvekirkelige arbeidet og utfører en rekke administrative fellesfunksjoner for døvemenighetene.

Bevilgningsforslaget under posten representerer en prisjustert videreføring av bevilgningen i 2012. Forvaltningsansvaret for tilskuddet er lagt til Kirkerådet.

Tilskudd til kirkens ressurssenter mot vold og overgrep

Kirkens ressurssenter mot vold og overgrep ble stiftet i 1996 med bakgrunn i vedtak i Kirkerådet. For å styrke ressurssenterets finansieringsgrunnlag har det vært gitt statstilskudd siden 2003. I 2011 utgjorde det statlige tilskuddet ca. 65 pst. av senterets inntekter. Foruten statstilskuddet finansieres senteret gjennom bidrag fra kirkelige samarbeidspartnere. Samfinansieringen bidrar til å bekrefte og sikre senterets kirkelige forankring. Forvaltningsansvaret for tilskuddet er lagt til Kirkerådet.

Tilskudd til Kristent arbeid blant blinde

KABB – Kristent arbeid blant blinde og svaksynte er en tverrkirkelig organisasjon, tjenesteprodusent og tilrettelegger for synshemmede i Norge. Det statlige tilskuddet gis som generell driftsstøtte for å støtte opp om organisasjonens aktiviteter. For 2013 foreslås en driftsstøtte på 310 000 kroner. KABB mottar dessuten statstilskudd fra Kulturdepartementet over kap. 326 til bibliotekdrift.

Tilskudd til Stiftelsen Kirkeforskning

Stiftelsen Kirkeforskning (KIFO) driver forsknings-, utrednings- og utviklingsarbeid innenfor fagfeltene kirke, religion og livssyn. KIFO er en sentral forskningsinstitusjon innenfor religions- og livssynsområdet, med flere årlige publikasjoner og aktiv kommunikasjon med ulike brukergrupper og offentligheten. KIFO utarbeider blant annet en årlig tilstandsrapport for Den norske kirke, der utvalgte tema belyses nærmere. I tillegg til det statlige driftstilskuddet, finansieres virksomheten ved oppdragsvirksomhet og medlemskontingent fra andre kirkelige institusjoner. Samlede inntekter for KIFO i 2011 var 10,4 mill. kroner, hvorav statstilskuddet utgjorde 5,7 mill. kroner. For 2013 er det foreslått en prisjustert videreføring av bevilgningen i 2012. Departementet ser det som naturlig at Kirkerådet for framtiden blir forvalter av tilskuddet til KIFO.

Tilskudd til diakoni, undervisning og kirkemusikk

Målsettingen med tilskuddet er å stimulere til innsats innen kirkelig undervisning og diakoni i menighetene og til kirkemusikalsk arbeid ved landets domkirker. Det er bispedømmerådene som disponerer tilskuddet under posten, som i hovedsak anvendes som tilskudd til de kirkelige fellesrådene til dekning av lønnsutgifter for kateketer og diakoner. I 2011 ble det fra denne posten gitt tilskudd til 155 diakonstillinger og 138 kateketstillinger. Som tidligere skal minst 1 mill. kroner av bevilgningen nyttes til kirkemusikalsk arbeid ved domkirkene. Under posten er det også innarbeidet 1 mill. kroner til kurs og opplæring for medlemmer av fellesråd og menighetsråd m.fl.

Bevilgningsforslaget under posten representerer en lønns- og prisjustert videreføring av bevilgningen for 2012.

Tilskudd til samisk bibeloversettelse

Fra posten gis tilskudd til Det norske Bibelselskap til oversettelse av bibelske tekster til lule-, sør- og nordsamisk. De senere årene har tilskuddet i hovedsak gått til oversettelse av Det gamle testamente til nordsamisk. Forvaltningsansvaret for tilskuddet er lagt til Kirkerådet/Samisk Kirkeråd.

Nidaros pilegrimsgård – nasjonal pilegrimssatsing

Nidaros pilegrimsgård er et ressurs-, kompetanse- og retreatsenter som tar i mot pilegrimer som kommer til Nidaros. I tillegg ivaretar pilegrimsgården funksjonen som regionalt pilegrimssenter i Trøndelag. Pilegrimsgården er etablert som en stiftelse og finansieres gjennom offentlige tilskudd og brukerbetalinger. Den offentlige støtten gis fra stat, kommune og fylke. Varsel om en betydelig økning i husleieutgiftene for Pilegrimsgården har reist spørsmål om Pilegrimsgården vil ha økonomisk grunnlag for forsvarlig drift framover.

Et nasjonalt pilegrimssenter i Trondheim ble midlertidig etablert i 2011 av Riksantikvaren. Ved permanent etablering av senteret vil det være nødvendig å se det nasjonale senterets og Pilegrimsgårdens drift og oppgaver i sammenheng, slik at det oppnås en mest mulig hensiktsmessig organisering av pilegrimsarbeidet i Trondheim. Også Pilegrimsgårdens økonomiske situasjon synes å aktualisere behovet for slik reorganisering. Det må etter dette tas forbehold om at det oppførte tilskuddet til Pilegrimsgården kan omfordeles til det nasjonale senteret dersom de samlede hensynene tilsier det.

For å understøtte utviklingen av pilegrimstradisjonene i Norge, er det ved siden av det nasjonale senteret og Pilegrimsgården i Trondheim, opprettet fem regionale pilegrimskontorer (Oslo, Gran, Hamar, Hundorp og Dovre). Kontorene får driftstilskudd over Kulturdepartementets budsjett, jf. kap. 320, post 84.

Nasjonale tiltak for kirkebyggene m.m.

Tilskuddet er tidligere budsjettert under post 72. Tilskuddet vil som tidligere år bli fordelt med 9 mill. kroner til Kirkelig arbeidsgiver- og interesseorganisasjon (KA) og 1 mill. kroner til Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU).

Tilskuddet til KA benyttes blant annet til drift av en nasjonal kirkebyggdatabase, til brann- og innbruddsforebyggende arbeider, tilstandsundersøkelser og forskningsbasert dokumentasjonsarbeid om kirkebygg. KA har på dette grunnlaget bygget opp betydelig egenkompetanse innen kirkebygg og kulturminneforvaltning. Gjennom veiledningsmateriell, kurs og konferanser er KA blitt en viktig formidler av kunnskap om vedlikehold og sikring av kirkebygg, om universell utforming, energiøkonomisering, bevaring av kirkesølv og kirketekstiler m.m.

I perioden 2005–2011 er det bevilget rundt 120 mill. kroner til KA for å ivareta oppgaver innen kirkebyggfeltet, herav 30 mill. kroner til to landsomfattende tilstandsundersøkelser av landets kirker, 13 mill. kroner til brann- og innbruddsforebyggende tiltak og vel 23 mill. kroner til etablering og drift av kirkebyggdatabasen. Kirkebyggdatabasen inneholder registre og moduler med opplysninger om kirkebyggene og er tilrettelagt slik at kirkeeierne (fellesrådene) kan registrere og systematisere vedlikeholdsbehov, tilstandsrapporter og istandsettingsarbeid i databasen.

Ved statstilskudd i årene 2005–2009 ble det etablert en sentral forsikringsordning for kirkebygg. I dag inngår ca. 80 pst. av landets kirker i ordningen, med en samlet forsikringssum på ca. 25 mrd. kroner. Grunnkapitalen i ordningen ble redusert fra 62,6 mill. kroner ved utgangen av 2009 til 43,3 mill. kroner ved utgangen av 2011 som følge av flere store kirkebranner i 2010 og 2011. KA opplyser at det framover vil bli lagt mer vekt på skadeforebyggende tiltak ved fastsetting av premie, noe som innebærer at forsikringsordningen vil kunne forsterke arbeidet med bedre brann- og innbruddssikring av kirkebyggene.

NIKU har over flere år fått et årlig tilskudd på 1 mill. kroner til et elektronisk, forskningsbasert dokumentasjonsarbeid som utføres overfor kirkene. Dette foreslås videreført i 2013.

Gravferdsforvaltningen – informasjonsopplegg

Ved endringene i gravferdsloven i 2011 ble det i tråd med kirkeforliket gjort tilpasninger for å ivareta minoritetene bedre. Forskriftsendringer på området ventes ferdigstilt rundt årsskiftet 2012/2013. Med bakgrunn i endringene er det behov for å utvikle veiledningsmateriell og opplæringstilbud for de som lokalt har forvaltningsoppgaver på området, så som medlemmer av kirkelig fellesråd, kirkeverger og gravplassbetjening. KA har skissert et informasjonsopplegg over to år som departementet har til vurdering. Aktuelle utgifter vil bli dekket innenfor rammen av tilskuddet til KA under posten.

Tilskudd til virksomheten ved Nidaros og Oslo domkirke

Tilskuddene er overført fra kap. 1590, postene 73 og 74.

Målsettingen med tilskuddene er å styrke den kirkelige og musikalske virksomheten ved domkirkene i Nidaros og Oslo utover det som følger av vedkommende kommunes økonomiske ansvar. Tilskuddene har bakgrunn i Nidarosdomens karakter som nasjonalhelligdom, og i at Oslo domkirke har enkelte riksdekkende oppgaver. Tilskuddene foreslås videreført på samme nivå som i 2012 med 3 mill. kroner til Nidaros domkirke og 2 mill. kroner til Oslo domkirke.

Post 72 Tilskudd til kirkelig virksomhet i kommunene

Det har under denne posten i flere år vært avsatt midler til sentrale tiltak for kirkebyggene og kirkenes forvaltning. Tilskuddet foreslås fra 2013 overført til post 71, jf. omtale ovenfor.

Post 73 Tilskudd til virksomheten ved Nidaros domkirke og post 74 Tilskudd til Oslo domkirke

Det har under denne posten i flere år vært gitt tilskudd til den kirkelige og musikalske virksomheten ved domkirkene i Nidaros og Oslo. Tilskuddene foreslås fra 2013 overført til post 71, jf. omtale ovenfor.

Post 75 Trosopplæring, kan overføres, kan nyttes under post 01

Reform av trosopplæringen i Den norske kirke ble igangsatt i 2004, jf. St.meld. nr. 7 (2002–2003) Trusopplæring i ei ny tid og Innst. S. nr. 200 (2002–2003) . Reformens mål er at alle døpte fram til fylte 18 årkan gis et systematisk og sammenhengende opplæringstilbud i menigheten der de bor, i et samlet omfang på rundt 315 timer. Tilbudet skal utformes lokalt og tilrettelegges slik at opplæringen kan nå ut til bredden av alle døpte. Det sentrale målet er å gi alle døpte kunnskap og forståelse om hva den kristne dåpen og den kristne troen innebærer. Trosopplæringen skal stimulere til identitetsbygging og økt forståelse av egen kultur og tradisjon. Reformen er blant de viktigste tiltakene for å bevare Den norske kirke som folkekirke.

Kirkerådet har ansvaret for reformens gjennomføring og å fordele bevilgningen på bispedømmer, menigheter og reformtiltak for øvrig. Tilskuddet under posten benyttes i hovedsak som tilskudd til menighetene. Deler av midlene benyttes til regionale og nasjonale metode- og utviklingsprosjekter, mentorordninger, kompetansenettverk, forskning, evaluering og informasjonstiltak.

Etter at den femårige forsøks- og utviklingsfasen ble avsluttet i 2008, gikk reformen over i gjennomføringsfasen fra 2009. En del menigheter er kommet over i det som kalles driftsfasen av reformen, dvs. at det er etablert et varig og godkjent grunnlag og planverk for menighetens trosopplæring. Tildelingen til menighetene skjer etter kriterier fastsatt av Kirkerådet. For en nærmere omtale av reformen, vises til rapportomtalen nedenfor.

Hvor mange menigheter som hvert år kan innlemmes i reformen, bestemmes av de årlige bevilgningene. I august 2012 mottar 875 av landets 1277 menigheter, dvs. nær 70 pst., tilskudd fra reformens bevilgning.

I stortingsmeldingen om reformen ble det lagt til grunn et budsjettmål på rundt 250 mill. kroner for gjennomføring av reformen. Tidsperspektivet ble anslått til fem til ti år, men det ble i meldingen understreket at en slik opptrappingsplan hvert år måtte vurderes i lys av den aktuelle budsjettsituasjonen.

For 2013 foreslås det en bevilgning under posten på 213,9 mill. kroner. I tillegg er det bevilget ca. 20,3 mill. kroner på kap. 1590, post 01. Samlet bevilgning til reformen utgjør dermed 234,2 mill. kroner for 2013. Dette er en økning på 31,2 mill. kroner fra 2012.

Dersom Kirkerådet ved disponeringen av bevilgningen under post 75 finner grunn til å prioritere tiltak som etter sin art skal utgiftsføres under post 01, vil det være adgang til dette gjennom stikkordsfullmakten på posten.

Post 79 Til disposisjon, kan overføres

Departementet mottar hvert år søknader om økonomisk støtte til ulike tiltak av kirkelig karakter, for eksempel til kirkelige arrangementer og kirkejubileer. Formålet med tilskuddet under posten er å ha et beløp til disposisjon for enkelttiltak som departementet ser det som verdifullt å bidra til realiseringen av og som ikke er budsjettert andre steder i kirkebudsjettet. Ordningen kunngjøres. Det vil normalt være et vilkår for støtte at tiltaket er av felleskirkelig eller nasjonal interesse. I 2011 ble det fra posten tildelt støtte til følgende formål:

Oversikt – tildelt støtte fra post 79 i 2011:

Formål

Beløp i kroner

Norsk kvinnelig teologiforening; 50-årsjubileum for kvinnelig prestetjeneste

125 000

Norsk forening for kirkegårdskultur; opplysnings- og informasjonsarbeid

100 000

Det teologiske menighetsfakultetet; rekrutteringskonferanse for teologistudenter

50 000

Norsk kvinnelig teologiforening; driftstilskudd

40 000

Nettverket for lesbiske og homofile; kirkelig tjeneste i internasjonal konferanse

25 000

Det teologiske fakultet; gudstjeneste ved 200-årsjubileet for UiO

25 000

Sanden Media AS; utgivelse av Svein Ellingsens salmer på CD

25 000

Misjonshøgskolen i markering; Rogaland av 50 år med kvinner i prestetjeneste

20 000

Eide forlag; bokprosjektet «Bisperåd og kirkeråd» – Bispemøtets historie

15 000

Voksenåsen kultur- og konferansehotell; utstillingen «Gud har 99 navn»

10 000

Det er i 2013 budsjettert med samme beløp under posten som i 2012, men 350 000 kroner er øremerket som tilskudd til Falstadsenteret for å ivareta oppgaven som dokumentasjonssenter for krigsgravtjenesten, jf. omtalen under kap. 1592.

Rapport 2011

I Prop. 1 S (2010–2011) Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet ble det trukket opp følgende mål for bevilgningene til Kirkerådet, bispedømmerådene og biskopene:

tilrettelegge for at demokratireformen gjennomføres i Den norske kirke, jf. kirkevalgene i 2011

tilrettelegge for at trosopplæringsreformen innarbeides i menighetene

stimulere til økt organisatorisk samarbeid på tvers av menighets- og kommunegrenser

Demokratireformen

I Prop. 71 L (2011–2012) Endringer i kirkeloven m.m. har departementet rapportert og redegjort utførlig for demokratireformen og de kirkelige valgene i 2009 og 2011. Det vises til framstillingen der.

Trosopplæringsreformen

Reform av trosopplæringen i Den norske kirke ble påbegynt i 2004 og har vært et hovedsatsingsområde i Den norske kirke i årene siden. Gjennom tilskudd over statsbudsjettet, betydelig frivillig innsats, kompetanseutvikling og kompetansespredning, mentortjenester og nasjonale og lokale planverk, har kirkens trosopplæring det siste tiåret gjennomgått en historisk fornyelse. Reformen har medført en sterk vitalisering av menighetenes trosopplæring. Selv om ikke alle menighetene ennå har del i finansieringssystemet for reformen, er trosopplæringen som satsingsområde innarbeidet i så godt som alle menighetene i landet. Også menigheter som ikke mottar tilskudd, prioriterer trosopplæringen.

Etter en femårig forsøksfase gikk reformen over i gjennomføringsfasen fra 2009. Gjennomføringsfasen kjennetegnes ved at menighetene som mottar statstilskudd, innen tre år skal utforme et systematisk og sammenhengende opplæringstilbud for reformens målgruppe, dvs. alle døpte i alderen 0–18 år. Den lokale opplæringsplanen skal godkjennes av biskopen. Når menighetens plan er godkjent av biskopen, regnes gjennomføringsfasen som avsluttet. Menigheten er da kommet over i driftsfasen. Menighetene innlemmes i gjennomføringsfasen prosti for prosti. Hvor mange menigheter og prostier som hvert år kan innlemmes i reformen, bestemmes av de årlige bevilgningene.

I august 2012 er 462 av landets 1277 menigheter i gjennomføringsfasen, fordelt på 36 prostier. 291 menigheter i 25 prostier er i driftsfasen. Ytterligere 122 menigheter er omfattet av reformen fra tidligere gjennom forsøksfasen. Disse er lokalisert i de 44 prostiene som ennå ikke er kommet over i gjennomføringsfasen. 406 menigheter er foreløpig ikke innfaset i reformen. 875 av alle landets menigheter, dvs. en andel på 68 pst., mottar etter dette tilskudd til trosopplæringen.

Reformens målgruppe omfatter 775 000 barn og unge. 550 000 av disse, dvs. godt og vel 70 pst., er hjemmehørende i de menighetene som mottar statstilskudd per august 2012.

Med bakgrunn i rapporteringen fra menighetene i 2011, har Kirkerådet beregnet at menighetene i gjennomføringsfasen hadde opplæringstiltak som i snitt tilsvarte 190 timer. Gjennomsnittlig timetall varierte fra 239 i Stavanger bispedømme til 136 i Bjørgvin bispedømme. Dette er timetall som ligger lavere enn den veiledende normen på 315 timer som er nedfelt i det nasjonale planverket for kirkens trosopplæring. I de opplæringsplaner som i 2012 er godkjent av biskopene, er det imidlertid et større samsvar. Opplæringstilbudene har i disse planene et omfang som tilsvarer 290 timer i snitt. Det er likevel til dels betydelige variasjoner bispedømmene og menighetene i mellom, noe som skyldes ulikheter i menighetenes eget ressursgrunnlag for trosopplæringen, ulike vurderinger av hvilke tiltak som skal regnes inn i den lokale opplæringsplanen m.m.

Rapporteringen fra menighetene i gjennomføringsfasen viser at deltakelsen i opplæringstiltakene generelt er størst i mindre menigheter. I aldersgruppene er det flest tilbud blant 4-åringer og færrest tilbud for aldersgruppen 16–18 år, dvs. årene etter konfirmasjonen. Årlige, tidsavgrensede breddetiltak som utdeling av 4-årsbok, det årlige «Lys Våken»-arrangementet for 11-åringene og de årlige «Tårnagent»-helgene for 9-åringene hadde i 2011 en samlet oppslutning på rundt 35 pst. av målgruppen. Utdelingen av 4-årsboken hadde i 2011 en oppslutning på rundt 50 pst., som er omtrent samme andel som i 2010, mens de andre tiltakene hadde en oppslutning på rundt 30 pst.

Erfaringene viser at det tar tid å innarbeide opplæringstilbud som kan ivareta reformens breddeperspektiv. Det varierer også hvor langt menighetene er kommet i å utvikle et sammenhengende trosopplæringstilbud for alle alderstrinnene. Ved innsamling av årlige data er det mulig å følge reformens utvikling fra år til år og over lengre tidsperioder. Slik kunnskap er nødvendig for evaluering av reformens virkninger over tid. Arbeidet med metoder for datainnsamling som kan belyse reformens resultater og utvikling, er en viktig del av Kirkerådets oppgaver på reformens område. Stiftelsen Kirkeforskning bistår med metodeverktøy og forskningsdata. Etter at stadig flere menigheter får godkjent den lokale opplæringsplanen og dermed går over i driftsfasen av reformen, vil det være reformens utvikling og oppslutning i disse menighetene, med tilhørende data, som vil kreve mest oppmerksomhet i tiden framover og danne grunnlaget for å vurdere reformens resultater.

I samarbeid med en rekke faginstitusjoner og kristne organisasjoner er det etablert støttestrukturer for reformen i form av kurs og konferanser, nettsteder, materiellutvikling, mentortjeneste, kompetansenettverk, utviklings- og evalueringsprosjekter. Støttestrukturene er relativt omfattende, illustrert ved at mentortjenesten ivaretas av 103 personer fordelt på 196 oppdrag. Også kommunikasjon, kommunikasjonsstrategier og mediekontakt har det vært arbeidet systematisk med siden reformens oppstart.

De lokale planene utvikles ofte i et samarbeid mellom flere menigheter, blant annet for å sikre bedre ressursutnyttelse. Ca. 700 av de 875 menighetene som er innfaset i reformen, samarbeider med andre. I snitt er det 2,5 menigheter i hver slik samarbeidende enhet.

En treårig rammeavtale inngått mellom Kirkerådet og Stiftelsen Kirkeforskning (KIFO) skal sikre en regelmessig og forskningsbasert evaluering av reformen. I 2011 gjennomførte KIFO forskningsoppdrag om menighetenes samarbeid med hjemmene og om menighetenes samarbeid med offentlige institusjoner som blant annet skole og barnehager.

Av den samlede oppslutningen på tiltak i 2011, er fordelingen mellom jenter og gutter regnet til henholdsvis 52 og 48 pst.

Reformen har medført ansettelse av en rekke lønnede medarbeidere, anslagsvis 500, fordelt på nær 250 årsverk. I tillegg utløser reformen et betydelig frivillig engasjement. Nær 13 000 frivillige medarbeidere er i 2011 registrert med oppgaver i tilknytning til reformen. Den årlige «Trosopplæringskonferansen» samlet 1700 medarbeidere i 2011.

Forsøks- og utviklingsarbeid

Over lengre tid har det pågått forsøks- og utviklingsarbeid i Den norske kirke med sikte på å vinne erfaringer med nye samarbeidsformer på tvers av kommune- og soknegrenser. Forsøkene har involvert mange menighetsråd og kirkelige fellesråd. Erfaringen viser at denne type organisasjonsutvikling er krevende, men at økt samarbeid på tvers av etablerte organisasjonsstrukturer over tid kan gi gode gevinster.

Departementet har i 2011 gitt støtte til et prosjekt i regi av Kirkerådet og den kirkelige arbeidsgiver- og interesseorganisasjonen KA med formål å styrke den generelle kompetansen for endring og lokal organisasjonsutvikling i menigheter og fellesråd, sammenstille den kunnskapen som finnes på feltet og veilede lokale utviklingsprosjekter. Det vises ellers til omtale under kap. 1500, post 21.

Med bakgrunn i de muligheter som nye elektroniske kommunikasjonsløsninger åpner for, har Kirkerådet og KA de siste årene arbeidet for å etablere IKT-løsninger som kan være felles for Den norske kirke. En strategi for dette forelå i 2009 og det har siden vært arbeidet med konkrete løsninger, herunder hvordan spørsmål knyttet til organisering, styring og finansiering av slike fellesløsninger best kan skje. I 2011 har departementet bidratt med midler til prosjektarbeidet. Prosjektet sikter mot å etablere et kirkelig eiet aksjeselskap som mot betaling skal kunne tilby IKT-løsninger til medeierne, så som menighetsråd og fellesråd, bispedømmerådene, Kirkerådet og KA. I 2011 har departementet dessuten finansiert et prosjekt for avvikling av dagens manuelle registrering av opplysninger i kirkebøkene til fordel for elektronisk registrering av opplysningene i tilknytning til kirkens medlemsregister. Den nye e-løsningen er tatt i bruk og under utprøving.

Kap. 4590 Kirkelig administrasjon

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

02

Ymse inntekter

16 657

11 780

12 169

03

Inntekter ved oppdrag

32 246

28 472

29 412

16

Refusjon foreldrepenger

1 350

18

Refusjon sykepenger

3 839

Sum kap. 4590

54 092

40 252

41 581

Post 02 Ymse inntekter

Posten gjelder blant annet inntekter fra salg av materiell som Kirkerådet og bispedømmerådene produserer, og inntekter fra Opplysningsvesenets fond til dekning av administrative utgifter til felleskirkelige tiltak i regi av Kirkerådet og bispedømmerådene, jf. kap. 1590, post 01.

Post 03 Inntekter ved oppdrag

Posten gjelder inntekter fra tidsbegrensede prosjekter og tiltak i regi av de kirkelige rådene som helt eller delvis finansieres av private eller offentlige institusjoner. Posten gjelder dessuten inntekter fra Opplysningsvesenets fond til felleskirkelige tiltak i regi av Kirkerådet og bispedømmerådene, jf. kap. 1590, post 21.

Kap. 1591 Presteskapet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

900 596

873 658

905 344

21

Spesielle driftsutgifter

7 739

6 199

6 404

Sum kap. 1591

908 335

879 857

911 748

Innledning

Kapitlet omfatter bevilgninger til prestetjenesten og til driften av Det praktisk-teologiske seminar, inkludert Kirkelig utdanningssenter i nord.

Mål og prioriteringer 2013

Hovedmålet for bevilgningene til prestetjenesten er at alle menigheter i Den norske kirke skal være betjent av prest. Prestenes oppgave er å holde gudstjenester og forrette ved kirkelige handlinger, delta i dåps- og konfirmasjonsopplæring, utøve sjelesorg, forestå syke- og hjemmebesøk, og ellers utføre forkynnende og menighetsbyggende arbeid.

Biskopen er øverste leder av prestetjenesten og forordner gudstjenester i bispedømmet. Prosten leder prestetjenesten i prostiet. Biskop og prost er forpliktet på mål og strategier som er fastsatt for Den norske kirke, og skal lede prestetjenesten i samsvar med disse, jf. omtale av mål og strategier under kap. 1590. Det er bispedømmene som forvalter bevilgningene til prestetjenesten. Bispedømmerådene, biskopene og prostene skal ivareta god ledelse av prestetjenesten, sørge for at prestene har gode arbeidsvilkår og at tjenesten er tilpasset lokale forhold og utfordringer. Det er også et mål å legge til rette for at flere kvinner søker tjeneste som menighetsprester og innehar lederstillinger i kirken.

Bispemøtet har pekt på følgende prioriterte oppgaver for ledelsen av prestetjenesten i 2013:

nye prester skal få en god og omfattende innføring i prestetjenesten gjennom et egnet innføringsprogram

prestene skal ha gode etter- og videreutdanningstilbud

prestene skal få tilbud om arbeidsveiledning

prestenes ansvar, kompetanse og kyndighet skal komme til anvendelse i arbeidet med gudstjenestereformen

Det praktisk-teologiske seminar og Kirkelig utdanningssenter i nord skal tilby praktisk-teologisk grunnutdanning, foruten etter- og videreutdanning blant annet for prester.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen under posten skal dekke lønn og andre driftsutgifter for prestetjenesten, herunder døvepresttjenesten og fengsels- og studentpresttjenesten. I tillegg dekkes driften av Det praktisk-teologiske seminar og Kirkelig utdanningssenter i nord.

Forslaget under posten representerer i hovedsak en videreføring av bevilgningen i 2012.

Post 21 Spesielle driftsutgifter

Post 21 gjelder lønn og driftsmidler til stillinger som finansieres av andre enn staten. I hovedsak dekker posten utgifter til sykehjemsprester i Oslo. Utgiftene refunderes fra Oslo kommune. Bevilgningen kan bare nyttes i samme omfang som det kan skaffes inntekter. Disse budsjetteres under kap. 4591, post 03.

Rapport 2011

I Prop. 1 S (2010–2011) Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet ble det trukket opp følgende mål for bevilgningene til prestetjenesten:

Hovedmålet for bevilgningene til prestetjenesten er å gi menighetene fast betjening, slik at tjenesten er nærværende i alle lokalsamfunn. Hovedmålet skal ivaretas ved at:

prestetjenesten tilpasses lokale forhold og utfordringer

prestene stimuleres til å utvikle kunnskaper, ferdigheter, holdninger og motivasjon for tjenesten

det legges til rette for at flere kvinner søker tjeneste som menighetsprester og innehar lederstillinger i kirken

prestene har gode arbeidsvilkår

bispedømmerådet, biskopen og prostene ivaretar en god ledelse av prestetjenesten og bidrar til et positivt samvirke mellom prestene, kirkens valgte organer og andre kirkelige tilsatte.

Bemannings- og rekrutteringssituasjonen

I gjennomsnitt hadde hver prest i 2011 ansvar for å betjene ca. 2900 kirkemedlemmer. Dette er ca. 100 færre enn i 2010, noe som har sammenheng med at antallet kirkemedlemmer har hatt en svak nedgang det siste året, mens antallet prestestillinger har gått noe opp. Ved utgangen av 2011 var det tilsatt ca. 1330 prester i bispedømmene, mot rundt 1300 året før. Betjeningssituasjonen i 2011 er generelt vurdert som tilfredsstillende i alle bispedømmer.

Prestens primære oppgaver er gjennomføring av gudstjenester og kirkelige handlinger. I 2011 var prestene ansvarlig for gjennomføringen av 65 500 gudstjenester, 8600 ekteskapsinngåelser og 37 900 gravferder. Dette betyr at hver prest i gjennomsnitt forrettet ved 85 gudstjenester og kirkelige handlinger i 2011. Tallene fra 2010 er omtrent de samme.

Endringer i befolkningsstrukturen med stor befolkningsvekst i enkelte områder og fraflytting i andre, foruten kommunikasjonsmessige og naturgitte forskjeller med hensyn til geografi og værforhold, gir stadige utfordringer i arbeidet med å sørge for god prestedekning i alle deler av landet. Bispedømmene arbeider kontinuerlig med å fordele presteressursene slik at ulike hensyn ivaretas på best mulig måte.

I 2011 ble bevilgningene til prestetjenesten økt med 5 mill. kroner. Midlene ble fordelt til Borg og Stavanger bispedømmer som har hatt den sterkeste befolkningsveksten de siste årene.

Søkertilgangen til prestestillinger har vært noe bedre i 2010 og 2011, sammenlignet med foregående år. Det har også vært en reduksjon i antallet stillinger som måtte kunngjøres flere ganger. Utdanningsinstitusjonene melder om økende søkning til teologistudiet og økning i antallet uteksaminerte teologer. Den positive utviklingen har blant annet sammenheng med at det har vært iverksatt flere tiltak for å styrke rekrutteringen. Alderssammensetningen innen presteskapet tilsier at det også framover vil være behov for å ha oppmerksomhet på rekrutteringsutfordringene. Andelen prester over 56 år er nå på 41 pst.

Kvinneandel

Kvinneandelen blant prestene er på 26,5 pst. på landsbasis. For fem år siden var kvinneandelen 20,6 pst. Om lag en fjerdedel av landets biskoper og proster er nå kvinner. Det er imidlertid store variasjoner mellom bispedømmene. Mens Oslo bispedømme har en kvinneandel på nesten 40 pst., har Stavanger og Møre en andel på henholdsvis 15 og 16 pst. Kvinneandelen er ventet å stige de nærmeste årene, blant annet fordi det er langt flere menn enn kvinner i aldergruppen 56 år og eldre. For øvrig vises det til likestillingsomtale for presteskapet som er gitt i proposisjonens del III.

Ledelse og arbeidsvilkår

Prostereformen, som innebar en ny organisering av prestetjenesten, har vært blant de viktigste tiltakene i nyere tid for å styrke ledelsen av prestetjenesten. Reformen ble innført gradvis, men har siden 2008 vært regnet som fullt gjennomført i alle bispedømmer. Departementet har tatt initiativ til å evaluere reformen.

På bakgrunn av rekrutteringssituasjonen og alderssammensetningen blant presteskapet, har bispedømmene i sin personalpolitikk lagt vekt på livsfasetilpasning, spesielt med tanke på de yngste og de eldste blant prestene. Ved en bedre tilrettelegging av oppgaver ut fra den enkeltes livssituasjon, ønsker bispedømmene å oppnå at de yngste ikke forsvinner ut av prestetjenesten på et tidlig tidspunkt og at de eldste får mulighet til å stå lenger i tjenesten. Senior- og livsfasepolitikken i kirken kan ha stor betydning for hvordan bemannings- og rekrutteringssituasjonen utvikler seg.

Etter- og videreutdanningen blant prestene var i 2011 på nivå med tidligere år. I 2011 hadde hver prest i snitt 6,5 studiedager. Over 60 pst. av prestene hadde studiepermisjon i løpet av året.

Etter initiativ fra departementet forelå det i 2011 forslag til et felles innføringsprogram for nytilsatte prester i Den norske kirke. Nytilsatte prester vil gjennom dette programmet bli møtt med et enhetlig innføringsopplegg, uavhengig av hvilket bispedømme presten er tilsatt i. Det er Bispemøtet og de enkelte bispedømmene som har ansvaret for den videre gjennomføringen av programmet.

Både det totale og det legemeldte sykefraværet blant prestene var lavt i 2011, henholdsvis 4,4 og 4,2 pst. Både det totale og det legemeldte sykefraværet for kvinner ligger over nivået for menn.

Det praktisk-teologiske seminar

Det praktisk-teologiske seminar (PTS) og Kirkelige utdanningssenter i nord (KUN), som er organisatorisk knyttet sammen, har gitt tilbud om praktisk-teologisk grunnutdanning for teologiske kandidater, foruten etter- og videreutdanning for prester m.fl. PTS har innrettet deler av sin fagutvikling mot trosopplæring og gudstjenesteliv, mens KUN vektlegger lokal identitet, samisk kultur og tverrfaglig samarbeid. I det foregående året var det en merkbar økning i antallet uteksaminerte prester. I 2011 ble det uteksaminert i alt 28 studenter fra PTS og KUN, mot 18 i 2010.

Kap. 4591 Presteskapet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

02

Ymse inntekter

17 692

14 404

14 879

03

Inntekter ved oppdrag

7 731

6 199

6 404

15

Refusjon arbeidsmarkedstiltak

8

16

Refusjon foreldrepenger

7 094

18

Refusjon sykepenger

21 349

Sum kap. 4591

53 874

20 603

21 283

Post 02 Ymse inntekter

Posten gjelder blant annet refusjoner for utgifter til ulike typer samlinger, etterutdanningstiltak mv. som bispedømmene arrangerer for prestene, og refusjoner for utgifter til stillinger som enkelte bispedømmeråd har opprettet i samarbeid med kirkelige fellesråd og andre institusjoner eller organisasjoner, jf. kap. 1591, post 01.

Post 03 Inntekter ved oppdrag

Posten gjelder blant annet inntekter i forbindelse med prestetjenesten ved sykehjem i Oslo kommune og inntekter ved kurs og andre arrangementer, jf. kap. 1591, post 21.

Kap. 1592 Nidaros domkirke m.m.

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

01

Driftsutgifter

51 927

52 820

54 064

Sum kap. 1592

51 927

52 820

54 064

Innledning

Kapitlet omfatter bevilgninger til Nidaros domkirkes restaureringsarbeider (NDR), som har ansvaret for Nidaros domkirke og Erkebispegården i Trondheim. Kapitlet omfatter også bevilgninger til vedlikehold av utenlandske krigsgraver i Norge.

Mål og prioriteringer 2013

Følgende hovedmål gjelder for bevilgningen under kapitlet:

Nidaros domkirke og Erkebispegården skal forvaltes slik at bygningene bevares, utvikles og formidles som levende byggverk

Oppgaven for Nidaros domkirkes restaureringsarbeider er å forvalte Nidaros domkirke og Erkebispegården i tråd med dette hovedmålet, i samarbeid med brukere, kirkelige instanser og antikvariske myndigheter. Målet skal nås ved at:

NDR ivaretar det planmessige vedlikeholdet av Nidarosdomen og Erkebispegården, basert på forskning og anerkjente konserveringsmetoder og gjennom en effektiv organisasjon med høy faglig kompetanse

NDR forestår formidling av bygningenes historie

NDR videreutvikles som et nasjonalt kompetansesenter for restaurering av verneverdige bygninger i stein

Målet for forvaltningen av de utenlandske krigsgravene og krigskirkegårdene i Norge er å holde disse i hevd med den orden og verdighet som deres egenart tilsier.

Budsjett 2013

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen under posten skal dekke utgifter til antikvarisk vedlikehold av Nidaros domkirke og forvaltning og drift av Erkebispegården. Utgifter til vedlikehold av utenlandske krigsgraver i Norge dekkes også over posten.

Forslaget under posten innebærer i hovedsak en videreføring av bevilgningen i 2012.

Rapport 2011

Nidaros domkirkes restaureringsarbeider forvalter, vedlikeholder og drifter Nidarosdomen, Erkebispegården og et moderne besøkssenter, foruten et større verkstedanlegg med blant annet steinhoggerverksted, kontorer og arkiver. Til sammen utgjør bygningsmassen nær 17 000 kvm. I tillegg kommer utearealer.

Som nasjonalt kompetansesenter for restaurering av verneverdige bygninger i stein, utfører NDR også eksterne restaureringsoppdrag. Blant annet hadde glassverkstedet i 2011 større oppdrag ved flere kirker. Gipsverkstedet utførte arbeider på blant annet Austråtborgen.

Gjenreisningen av Nidarosdomen, som ble igangsatt i 1869, regnes som avsluttet. Arbeidene som nå utføres av NDR er et systematisk restaurerings- og vedlikeholdsarbeid. Oppgavene ivaretas med grunnlag i kontinuerlig overvåkning, undersøkelser og et omfattende planverk.

På domkirken ble restaurering av kongeinngangen påbegynt i 2011. Prosjektet vil legge beslag på betydelige ressurser over flere år. I 2011 ble området omkring høyalteret, oktogonen, rengjort og utbedret.

På Erkebispegården ble vestgavlen i Erkebispegårdens nordfløy restaurert. Restaurering av gamle kalkmalerier i nordfløyen er under forberedelse.

Artilleribygningen i Erkebispegården, en fredet trebygning fra 1809, er fraflyttet på grunn av råteskader. NDR skal søke å rehabilitere bygningen innen rammen av sitt årlige budsjett. Arbeidet er kostnadsberegnet til ca. 20 mill. kroner og vil måtte gå over flere år. Forberedelsene til istandsettingen av bygningen ble startet opp høsten 2011. For tiden pågår tre større bygningsarkeologiske forskningsprosjekter. Disse omhandler oktogonens bygningshistorie, steinhuggermerkene på Nidarosdomen og Erkebispegårdens bygningshistorie.

Formidlingen av Nidarosdomens og Erkebispegårdens historie og deres verdi som kulturminner er en viktig del av NDRs virksomhet. Etter nedgangen i besøkstallene for 2010, holdt antallet besøkende seg totalt sett på samme nivå i 2011. For Nidarosdomen var det en økning i besøkende fra ca. 333 000 til ca. 339 000, mens Museet i Erkebispegården og Riksregalieutstillingen hadde en liten tilbakegang. Her var besøkstallene på rundt 38 000 og 25 000. I tillegg kommer et betydelig antall besøkende til Olavsfestdagene og til friluftskonserter i Erkebispegårdens borggård. De totale salgs- og billettinntektene økte fra 2010 til 2011. Samlet inntjening fra denne delen av virksomheten utgjorde 15,2 mill. kroner.

NDR har i 2011 bidratt aktivt til pilegrimsarbeidet gjennom samarbeid med blant andre Pilegrimsgården i Trondheim.

Utenlandske krigsgraver i Norge

Forvaltningen av utenlandske krigsgraver i Norge skjer på grunnlag av avtaler med de berørte landene, og i nært samarbeid med disse landenes representanter og lokale gravferdsmyndigheter. Krigskirkegårdene i Botn er nå de eneste som driftes av departementets krigsgravtjeneste. Vedlikeholdet på de øvrige vel 100 kirkegårdene der det er krigsgraver, ivaretas de fleste steder av kirkelig fellesråd. Departementets krigsgravtjeneste fører regelmessig tilsyn med krigsgravene gjennom inspeksjonsreiser.

Ved de seneste endringene i gravferdsloven, jf. Innst. 393 L (2010–2011) og Prop. 81 L (2010–2011), er de grunnleggende forholdene ved krigsgravene og krigsgravplassene nå lovregulert. Departementet kan i forskrift gi nærmere regler om forvaltning og vedlikehold av krigsgraver, krigsgravplasser og krigsminnesmerker. Med sikte på å sikre en bedre og mer ensartet forvaltning på området, vurderer departementet nå å forskriftsregulere kirkelig fellesråds ansvar for å stelle krigsgraver. Det økonomiske ansvaret for de utenlandske krigsgravene skal fortsatt ligge til staten.

Falstadsenteret har på oppdrag fra departementet nylig gjennomført et prosjekt med formål å skaffe kunnskap om identiteten til så mange som mulig av de ca. 10 000 tidligere ukjente sovjetiske falne som er gravlagt i Norge. Det er funnet ca. 4000 nye navn. Falstadsenteret er engasjert for å ivareta dokumentasjonsarbeidet knyttet til de ulike lands krigsgraver i Norge, jf. kap. 1590, post 79, og har startet et arbeid med å samle de tilgjengelige dataene om krigsgravene i en felles søkbar database.

Det er igangsatt et arbeid med å endre navnemerkingen av de aktuelle sovjetiske krigsgravene, i første omgang på krigsgravplassene på Tjøtta og Jørstadmoen.

Kap. 4592 Nidaros domkirke m.m.

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2011

Saldert budsjett 2012

Forslag 2013

02

Ymse inntekter

16 908

16 337

16 876

03

Leieinntekter m.m.

3 371

3 236

3 343

15

Refusjon arbeidsmarkedstiltak

36

17

Refusjon lærlinger

30

18

Refusjon sykepenger

443

Sum kap. 4592

20 788

19 573

20 219

Post 02 Ymse inntekter

Posten gjelder i hovedsak salgs- og billettinntekter og refusjon for oppgaver som Nidaros domkirkes restaureringsarbeider utfører for andre, jf. kap. 1592, post 01.

Post 03 Leieinntekter m.m.

Posten gjelder i hovedsak inntekter fra utleie i Erkebispegården, jf. kap. 1592, post 01.

Opplysningsvesenets fond

Allmenn omtale

Opplysningsvesenets fond ble opprettet ved lov i 1821 med hjemmel i Grunnloven pgf. 106.

Fondet har sin opprinnelse i kirkelige eiendommer fra middelalderen som tjente til prestenes underhold. Store deler av kirkegodset er avhendet, men fondet har fortsatt et stort antall eiendommer fordelt på alle fylker, hvorav flest i Hedmark, Oppland og Nordland.

Eiendommene er preste- og bispeboliger, skog- og jordbrukseiendommer og festetomter. Fondet har en betydelig finanskapital som er tilkommet ved salg av eiendom og aktiv forvaltning av salgssummer. Opplysningsvesenets fond er et selvstendig rettssubjekt som eier de eiendommer og den finanskapital det består av. Fondet skal komme Den norske kirke til gode.

Grunnloven pgf. 106 og lov 7. juni 1996 om Opplysningsvesenets fond setter rammer for anvendelsen av fondets midler. Avkastningen skal dekke fondets utgifter og kan ellers legges til kapitalen, til disposisjonsfond eller gis til kirkelige formål. Sentrale retningslinjer for forvaltningen er nedfelt i ulike stortingsdokumenter, jf. særlig St.meld. nr. 64 (1984–1985) og Ot.prp. nr. 68 (1995–1996).

Verdien av fondets eiendommer var ved siste årsskifte vurdert til 5,1 mrd. kroner, mens verdien av finanskapitalen var ca. 2 mrd. kroner. Samlet gir dette en verdi på fondets eiendeler på 7,1 mrd. kroner. Fondet har tjenestekjøpsavtaler med Advokatfirmaet Harris og NORSKOG (kontrakts- og skogforvaltning) og benytter tjenesteleverandører også innen IKT, eiendomsutvikling og småkraft. Fondet kjøper tjenester fra nasjonale og internasjonale finansinstitusjoner og meglerhus for finansforvaltningen.

I 2001 ble den løpende forvaltningen av fondet skilt ut fra Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet og lagt til et nytt forvaltningsorgan, med eget styre oppnevnt av departementet. Forvaltningsorganets utgifter dekkes i sin helhet av fondet, men er ellers å regne som et vanlig forvaltningsorgan i staten. Med bakgrunn i den utviklingen som fondet har gjennomgått siden forvaltningsorganet ble opprettet, med forretningsmessig virksomhet som dominerende aktivitet, har styret reist spørsmål om denne formen å organisere forvaltningen på, er den mest hensiktsmessige. Departementet har spørsmålet til vurdering.

Rapport 2011

Årsresultatet i 2011 var på 234 mill. kroner, mot et resultat i 2010 på 430 mill. kroner, jf. tabell 5.8. I årsresultatene for 2010 og 2011 inngår erstatningsutbetalinger fra staten på henholdsvis 319 mill. kroner og 235 mill. kroner, etter dom i Høyesterett 12. mai 2010 vedrørende tomtefesteinstruksen og Opplysningsvesenets fond. Korrigert for erstatningsutbetalingene i 2010 og 2011 er resultatet i 2011 rundt 125 mill. kroner svakere enn i 2010. Det er nedgangen i finansmarkedene i 2011 som er viktigste forklaring til det svake resultatet.

Eiendom

Netto inntekter fra salg av eiendom var på 154 mill. kroner i 2011, hvorav inntekter fra innløsning av festetomter utgjorde 93 mill. kroner. Driftsresultatet for eiendomsforvaltningen inklusive salg av eiendom var på 272 mill. kroner. Driftsresultat eksklusive salg av eiendom var på 119 mill. kroner i 2011, mot en tilsvarende negativ størrelse i 2010 på 84 mill. kroner. Differansen skyldes erstatningsutbetalingene fra staten, jf. ovenfor om tomtefesteinstruksen, som ble utbetalt i to omganger, dvs. i 2010 og 2011, og som dels skulle kompensere for tapte salgsinntekter, dels tapte leieinntekter. I 2010 utgjorde det meste av erstatningen tapte salgsinntekter, mens i 2011 var erstatningen i hovedsak kompensasjon for tapte leieinntekter.

Driftsinntektene var 367 mill. kroner i 2011, inklusive erstatningsutbetaling fra staten på 227 mill. kroner. Inntektene fra drift kommer fra festetomter (festeavgift), forpaktning, jordleie, husleie og utmarksnæring.

I 2011 ble det anvendt 92 mill. kroner på oppgradering/rehabilitering (investeringer), drift og vedlikehold av fondets presteboliger. Av dette utgjorde drift og vedlikehold 50 mill. kroner og oppgradering/rehabilitering 42 mill. kroner. Det ble solgt fem boliger i 2011 for til sammen 18 mill. kroner og kjøpt åtte boliger for til sammen 21 mill. kroner.

Skog- og utmarksforvaltningen ga driftsinntekter på 33 mill. kroner, som er en økning fra 2010 på 5 mill. kroner. Dette som en følge av at det ble avvirket 70 000 kubikkmeter tømmer i 2011, mot 58 000 kubikkmeter i 2010. Det ble ikke solgt vesentlig skogarealer i 2011. Fondet har som ledd i ulike verneprosesser avstått 33 000 dekar som følge av barskogvernet.

Ca. 140 000 dekar skog og utmark i fondets eie er berørt av ulike vernetiltak.

Ved utgangen av 2011 hadde fondet investert brutto ca. 50 mill kroner i utvikling av småkraftverk på fondets eiendommer. Det er hittil søkt om 35 konsesjoner og mottatt 6 konsesjoner eller konsesjonsfritak. Det første småkraftverket (Hynna) er under bygging og planlegges ferdigstilt mot slutten av 2012.

Forpaktnings- og jordleiebrukene har hatt driftsinntekter i størrelsesorden 11 mill. kroner i året de siste årene. Det ble solgt landbrukseiendommer for 9,1 mill. kroner i 2011, mot 6,4 mill. kroner året før. Driftsresultatet eksklusive inntekter ved salg av eiendommer var negativt med 14,4 mill. kroner. I 2010 var resultatet negativt med 4,4 mill. kroner.

Finansforvaltningen

Den årlige avkastningen på fondets verdipapirer er av avgjørende betydning for at fondet skal kunne ivareta drifts- og utgiftsoppgavene overfor egne eiendommer og for de økonomiske bidragene til Den norske kirke. Verdi på og årlig avkastning av fondets finansielle aktiva kan variere betydelig, etter svingninger i finansmarkedene. Avkastningen fra finansforvaltningen har noen år vært betydelig, særlig i årene 2005–2007. Fondet hadde negative resultater i 2001, 2002 og 2008 på grunn av fall i finansmarkedene.

Fondets langsiktige mål for avkastningen på finansporteføljen er tre prosentpoeng over risikofri rente, som i 2011 ga et avkastningsmål på 5,1 pst. Markedsavkastningen på porteføljen var i 2011 negativ med 2,6 pst., mot positiv avkastning på 6,3 pst. i 2010 og 5,5 pst. i 2009. Gjennomsnittlig årlig avkastning for perioden 1991–2011 har vært på 7,4 pst. (geometrisk snitt).

Bokført verdi av finansielle anleggsmidler og investeringer var 2,2 mrd. kroner ved årsskiftet 2011/2012. Urealisert tap på verdipapirer utgjorde 112 mill. kroner per 31. desember 2011.

Fordelingen i aktivaklasser ved årsskiftet var 45 pst. på rentepapirer (obligasjoner), 17,3 pst. finansielle eiendomsandeler, 21 pst. aksjer, 7,2 pst. i private equity, 4,4 pst. i hedgefond, 1,5 pst. i infrastruktur, jord og skogbruk, 2,4 pst. i råvarer og 2 pst. var likviditet. Aktivaklassene som bidro med best avkastning var renter og råvarer. Eiendom og hedgefond er de aktivaklassene som ut fra sin relative vekt i porteføljen har bidratt mest til negativ gjennomsnittsavkastning de siste fem årene.

Fondet søker gjennom finansielle investeringer å bidra til utvikling i noen av verdens fattige områder og var i 2011 engasjert i prosjekter i det sørlige Afrika og i Mellom-Amerika.

Forvaltningskostnader

Administrasjons- og forvaltningskostnadene for fondet var på 109 mill. kroner i 2011, mot 105 mill. kroner i 2010. Beløpet omfatter forvaltningsorganets utgifter på 45,3 mill. kroner og betaling til eksterne tjenesteleverandører som blant andre Advokatfirmaet Harris, NORSKOG og finansforvaltere på 63,7 mill. kroner.

Resultatregnskapet – disponering av årsresultatet

Tabellen nedenfor viser resultatregnskapet for Opplysningsvesenets fond i 2010 og 2011.

Resultat for Opplysningsvesenets fond 2010 og 2011

(i 1 000 kr)

2010

2011

Salgsinntekt eiendom

395 976

153 529

Driftsinntekt

132 822

132 633

Annen driftsinntekt

11 472

234 756

Av- og nedskrivning varige driftsmidler

-13 935

-13 718

Refusjon forvaltningsorganet

Tilskudd kirkelige formål

-41 348

-47 002

-45 251

-47 621

Annen driftskostnad

-126 354

-141 853

Driftsresultat, inkl. salg av eiendommer

311 632

272 476

Renteinntekter og aksjeutbytte

45 196

37 328

Gevinster og tap verdipapirer

49 091

-2 792

Nedskrivning av andre finansielle omløpsmidler

26 726

-71 775

Annen finanskostnad

-3 065

-966

Netto finansinntekter

117 947

-38 205

Årsresultat

429 579

234 271

Disponering av årsresultatet:

Avsetning av netto salgsinntekter til kapitalfondet

395 976

153 529

Til/fra disposisjonsfondet

33 603

80 742

Sum disponert

429 579

234 271

Ved disponeringen av resultatet for 2011 er 80,7 mill. kroner overført til disposisjonsfondet, som ved inngangen til 2012 var på i alt 137,3 mill. kroner.

I overensstemmelse med pgf. 5 i loven om fondet, er inntektene ved salg av eiendom på 153,5 mill. kroner lagt til kapitalfondet. Kapitalfondet, som er fondets grunnkapital, økte ved det fra 2,5 mrd. kroner ved utgangen av 2010 til 2,65 mrd. kroner ved utgangen av 2011.

Finansielt tilskudd til kirkelige formål utgjorde 47,6 mill. kroner i 2011 og fordelte seg med 25,9 mill. kroner som tilskudd til felleskirkelige tiltak, 20,5 mill. kroner i netto utgiftsrefusjon til kommunene for å holde presteboliger og 1,2 mill. kroner som tilskudd til istandsetting av middelalderkirker. Det samlede bidraget fra fondet til Den norske kirke var i 2011 beregnet til 139,1 mill. kroner.

Fondets regnskap revideres av Riksrevisjonen.

Mål og utfordringer

Fondets overordnede mål er å bevare og forvalte verdiene til beste for Den norske kirke. Forvaltningen skal skje på en forretningsmessig og etisk forsvarlig måte.

En viktig oppgave for fondet er å holde presteboliger. Vedlikehold og istandsetting av presteboligene skal utføres innenfor rammen av en forsvarlig forvaltning av fondets samlede avkastning og øvrige utgiftsbehov.

Fondet er en av landets største eiere av kulturhistoriske eiendommer. Under fondet hører rundt 1 500 bygninger, hvorav 315 er fredet. Eiendommene medfører betydelige investeringsforpliktelser. Fondets innsats for bevaring av bygninger med kulturhistorisk verdi vil fortsette. Fondet arbeider i henhold til en særskilt kulturminnestrategi som trekker opp rammer og mål på området.

Det er et mål for forvaltningen av skog- og utmarksområder å oppnå stabil avkastning og langsiktig verdioppbygging innenfor en bærekraftig forvaltning. Salg av grus og mineraler, pyntegrønt og juletrær er blitt et viktig forretningsområde. Fondet skal bidra til vern av skog. Betydelige deler av fondets skoger er underlagt verneprosesser initiert av Direktoratet for naturforvaltning.

Prestegårdene i fondets eie er gårdsbruk som drives uavhengig av eventuell prestebolig på eiendommen. Fondet har beholdt 35 forpaktningsbruk, primært av kirke- og kulturhistoriske grunner. For de 123 jordleiebrukene leies dyrkbar jord ut som tilleggsjord til nabobruk. Økt salg av jordleiebruk er sannsynlig i årene framover.

I Fredrikstad, Hamar og Tromsø eier fondet de kontorbyggene som benyttes av bispedømmerådene. Fondet er den største eier av Kirkens Hus i Oslo, der Kirkerådet og flere andre kirkelige virksomheter er lokalisert. Investeringer i eiendommer som kan tjene administrative behov i kirken, inngår i fondets forretningsstrategi.

Fondets økonomiske bæreevne og årlige avkastning er i stor grad avhengig av finansinntektene. Oppbygging av fri egenkapital gjennom avsetninger til disposisjonsfond er et mål i årene framover. For finansforvaltningen skal fondet ha en aktiv porteføljestyring for å redusere risiko og oppnå positiv avkastning. Finanskapitalen er plassert i ulike markeder og ulike finansielle instrumenter, blant annet for å redusere risiko.

Fondet har i senere år økt sitt engasjement for å identifisere de verdier som fondets eiendommer representerer og å utvikle disse. Formålet med en aktiv og økt forretningsmessig orientering er å styrke fondets økonomiske bæreevne og øke fondets samlede verdier og avkastning.

Innen eiendomsutvikling, som er et eget forretningsområde, er det identifisert 50–60 utviklingsprosjekter,der mulig alternativ utnyttelse av arealer (skog-, jordbruks- eller andre tomtearealer) antas å ha et vesentlig inntjeningspotensial. Fondet har anslått samlet verdi av prosjektene til å være i størrelsesorden 700 mill. kroner. Eiendomsutviklingen skjer i regi av et heleid datterselskap.

Tilsvarende har fondet et økende engasjement for å øke eiendommenes verdier gjennom småkraftutbygging. Etter en kartlegging av potensialet for slik utbygging på fondets eiendommer, er det søkt om konsesjon for 35 småkraftprosjekter. Fondet er til nå tildelt seks konsesjoner/konsesjonsfritak. Ytterligere konsesjonssøknader er under forberedelse. Småkraftutbyggingen skjer i regi av Clemens Kraft, et heleid datterselskap under fondet. Investeringsbehovet ved småkraftutbygging vil ofte være betydelig, og fondet søker samarbeid med andre investorer. Gjennom kjøp av småkraftselskapet Elvekraft nylig, har fondet en relativt stor portefølje av igangsatte og potensielle prosjekter innen småkraft. Småkraftutbygging har ellers en lang tidshorisont før det genereres inntekter.

I løpet av det siste tiåret har fondets virksomhet endret karakter. De forretningsmessige sidene er blitt stadig mer dominerende. Denne utviklingen, med betydelige investeringer i blant annet eiendomsutvikling og småkraft og dannelse av datterselskaper, stiller økte krav om helhetlig styring, oppfølging og kontroll av fondets samlede virksomhet. Med bakgrunn i dette har departementet nylig revidert hovedinstruksen for fondet. Hovedinstruksen trekker opp rammer for forvaltningen av fondet og styrets ansvar og myndighet i denne forbindelse. I den reviderte instruksen er det blant annet. gitt bestemmelser om datterselskaper, risikostyring, avkastningsmåling mv. Det er i instruksen også åpnet for at fondet kan ta opp lån for å finansiere forretningsmessige satsinger. I lys av den utviklingen som har funnet sted, har departementet til vurdering spørsmålet om dagens organisering av forvaltningen av fondet er den mest hensiktsmessige, jf. innledningen foran.

Tilskudd til felleskirkelige tiltak

Kirkerådet disponerer et årlig tilskudd fra Opplysningsvesenets fond til felleskirkelige tiltak. Disponeringen skjer i henhold til retningslinjer vedtatt av Kirkemøtet. Den norske kirkes kontingenter til økumeniske organisasjoner dekkes av tilskuddet og utgjorde 4 mill. kroner i 2011. Vel 14 mill. kroner ble disponert av Kirkerådet og bispedømmerådene til egne prosjekter, inklusive administrasjon. Tilskuddet til felleskirkelige tiltak er budsjettert med 25,5 mill. kroner for 2013, dvs. samme beløp som i 2012.

Forvaltningsorganet for Opplysningsvesenets fond

Forvaltningsorganet for Opplysningsvesenets fond er en nettobudsjettert virksomhet, da utgiftene i sin helhet dekkes av fondet. Finansdepartementet har i samråd med berørte departementer etablert prosedyrer for innrapportering av nettobudsjetterte virksomheters kontantbeholdning per 31. desember med virkning fra statsregnskapet for 2009. Det er i tilknytning til budsjettproposisjonen for 2013 utarbeidet to standardtabeller med følgende nøkkeltall for Forvaltningsorganet for Opplysningsvesenets fond:

Formålet med tabellen er å vise virksomhetens brutto utgifter og inntekter basert på kontantprinsippet og artsinndelt etter samme prinsipper som gjelder for de bruttobudsjetterte virksomhetene.

Utgifter og inntekter fordelt på art:

(i 1 000 kr)

Utgifter/inntekter

Regnskap

Regnskap

2010

2011

1. Utgifter

Driftsutgifter

Lønnsutgifter

31 260

36 265

Varer og tjenester

13 233

17 153

Sum driftsutgifter

44 493

53 418

Investeringsutgifter

Investeringer, større nyanskaff. og vedlikehold

Sum investeringsutgifter

Overføringer fra virksomheten

Utbetalinger til andre statlige regnskaper

Andre utbetalinger

Sum overføringsutgifter

Finansielle aktiviteter

Kjøp og salg av aksjer og andeler

Andre finansielle utgifter

Sum finansielle utgifter

Sum utgifter

44 493

53 418

2. Inntekter

Driftsinntekter

Inntekter fra salg av varer og tjenester

Inntekter fra avgifter, gebyrer og lisenser

Refusjoner

Andre driftsinntekter

Sum driftsinntekter

Investeringsinntekter

Salg av varige driftsmidler

Sum investeringsinntekter

Overføringer til virksomheten

Inntekter fra statlige bevilgninger

Andre innbetalinger

Sum overføringsinntekter

Finansielle aktiviteter

Innbetalinger ved salg av aksjer

Andre finansielle innbetalinger

Sum finansielle inntekter

Formålet med tabellen er å vise de totale overføringer til neste budsjettår og sammensetningen av overføringene.

Virksomhetens kontantbeholdning per 31. desember i perioden 2010–2011 med spesifikasjon av formål kontantbeholdningen skal benyttes til:

(i 1 000 kr)

Regnskapspost

Regnskap

Regnskap

2010

2011

Kontantbeholdning

Beholdning på oppgjørskonto i Norges Bank

5 550

6021

Beholding på andre bankkonti, andre kontant-beholdninger og kontantekvivalenter

Sum kontantbeholdning

5 550

6 021

Avsetninger til dekning av påløpte kostnader som forfaller i neste budsjettår

Feriepenger m.v.

-2 683

-5 897

Skattetrekk og offentlige avgifter

-3 386

-3 055

Gjeld til leverandører

-44

- 234

Gjeld til oppdragsgivere

Annen netto gjeld/ fordring som forfaller i neste budsjettår

563

3 164

Sum til dekning av påløpte kostnader som forfaller i neste budsjettår

5 550

6 021

Avsetninger til dekning av planlagte tiltak der kostnadene helt eller delvis vil bli dekket i framtidige budsjettår

Prosjekter finansiert av Norges forskningsråd

Større påbegynte flerårige investeringsprosjekter finansiert av grunnbevilgn. fra fagdepartementet

Konkrete påbegynte, ikke fullførte prosjekter finansiert av grunnbevilgn. fra fagdepartementet

Andre avsetn. til vedtatte, ikke igangsatte formål

Konkrete påbegynte, ikke fullførte prosjekter finansiert av bevilgn. fra andre departementer

Sum avsetninger til planlagte tiltak i framtidige budsjettår

Andre avsetninger

Avsetn. til andre formål/ ikke spesifiserte formål

Fri virksomhetskapital

Sum andre avsetninger

Langsiktig gjeld (netto)

Langsiktig forpliktelse knyttet til anleggsmidler

Annen langsiktig gjeld

Sum langsiktig gjeld (netto)

Sum netto gjeld og forpliktelser

5 550

6 021

Del 3
Orienteringer

6 Omtale av særskilte tema

6.1 Anmodningsvedtak nr. 206

Oppfølgingen av anmodningsvedtak fra Stortinget til Regjeringen – Vedtak nr. 206 (2009–2010) av 11. mars 2010 – Regjeringen bes gjennomgå erfaringene med regjeringens karanteneregler og fremlegge saken for Stortinget på egnet måte – Innst. 179 S.

Stortingsrepresentantene Trine Skei Grande og Borghild Tenden fremmet 3. november 2009 forslag om at Stortinget skal anmode Stortingets presidentskap om å utarbeide forslag til en registreringsordning for dem som oppsøker Stortinget på vegne av seg selv eller andre for å påvirke Stortinget i saker som er til behandling.

De fremmet videre forslag om at regjeringen skal utarbeide en registreringsordning for dem som oppsøker den politiske ledelsen i departementene eller på Statsministerens kontor på vegne av seg selv eller andre for å påvirke Regjeringen i saker som er til behandling. Forslagsstillerne mente registeret burde inneholde informasjon om hvem som er i kontakt med hvem, hvilken sak det gjelder og hvem lobbyisten representerer.

I Innst. 179 S (2009–2010) la Stortingets presidentskap fram forslag om at Representantforslag 14 S fra Trine Skei Grande og Borghild Tenden ikke ble bifalt. Presidentskapet mente det er ønskelig å få en gjennomgang av erfaringene med karantenereglene, og en bredere politisk behandling av behovet for endringer. Etter presidentskapets syn er det naturlig at regjeringen i utgangspunktet selv foretar en slik gjennomgang, og at saken deretter fremlegges for Stortinget i egnet form. Presidentskapet fremmet deretter følgende forslag, som ble bifalt:

«Stortinget ber regjeringen gjennomgå erfaringene med regjeringens karanteneregler og fremlegge saken for Stortinget på egnet måte.»

I Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets brev til Stortinget 1. september 2010 orienterte departementet om at arbeidet med en gjennomgang av bruk av karantene var igangsatt, og at regjeringen ville komme tilbake til Stortinget så snart arbeidet var avsluttet.

Kontroll- og konstitusjonskomiteen hadde følgende merknad til dette, jf. Innst. 167 S (2010–2011):

«Komiteen viser til Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets svar og avventer tilbakemelding til Stortinget før det tas stilling til om vedtaket kan utkvitteres.»

Det ble ved kgl.res. 24. oktober 2011 oppnevnt et utvalg til å gå gjennom erfaringene med statens karanteneregelverk, bestående av i alt tre sett med retningslinjer. Utvalget har bestått av i alt 11 medlemmer, og har vært ledet av professor Inge Lorange Backer. Utvalget fikk i oppgave å gjennomgå erfaringene med retningslinjene knyttet til karantene og saksforbud i de tre settene med retningslinjer; ett for politikere som går over til stilling utenfor statsforvaltningen, ett for politikere som går til stilling i departementene, og ett for embets- og tjenestemenn som går til stilling utenfor statsforvaltningen.

Utvalgets utredning ble fremlagt for Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet 27. juni 2012. Utredningen ble deretter sendt på bred høring med frist 28. september 2012. Saken vil bli lagt frem for Stortinget i 2013.

6.2 Oppfølging av § 1a i likestillingsloven

Nedenfor følger en omtale av arbeidet med likestilling i staten, likestilling internt i departementet og likestilling i Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets underliggende etater.

Likestilling i staten

Likestilling mellom kvinner og menn i det statlige tariffområdet

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet er overordnet arbeidsgiver og tariffpart i det statlige tariffområdet. Departementet har som overordnet statlig arbeidsgiver et særlig ansvar for å legge til rette for at den statlige personalpolitikken fører til likestilling mellom kjønnene. Det at arbeidslivet legger til rette for at alle får mulighet til å utfolde seg, er en viktig forutsetning for likestilling mellom kvinner og menn.

Likestillingstiltakene innen det statlige området har de siste årene særlig vært rettet mot å fremme likelønn mellom kvinner og menn, og mot målet om 40 pst. representasjon av begge kjønn i ledende stillinger i staten.

Likelønn i staten

I hovedtariffoppgjøret for 2012–2014 ble det tatt inn en ny passus under kapitlet om fellesbestemmelsene:

«Ved gjeninntreden etter foreldrepermisjon skal arbeidstakeren tilbys en samtale om kompetanse, ansvar, lønn og karriereutvikling», jf. Hovedtariffavtalen, fellesbestemmelsene, § 3, pkt. 6.

Hensikten med denne er å sikre at kvinner ikke taper lønns- og karrieremessig ved uttak av foreldrepermisjon.

Årsverk og gjennomsnittlig månedsfortjeneste 2010 og 2011

Kjønnsbalanse

Lønn

menn

kvinner

totalt

menn

kvinner

kvinners lønn som andel av menns lønn

Staten totalt

2011

52 %

48 %

146 128

40 579

37 307

92 %

2010

52 %

48 %

145 937

39 282

35 947

92 %

Ledere omfattet av Hovedtariffavtalen

2011

57 %

43 %

10 773

51 658

50 108

97 %

2010

58 %

42 %

10 750

49 955

48 408

97 %

Ledere omfattet av Lederlønnsordningen

2011

65 %

35 %

314

80 850

79 949

99 %

2010

69 %

31 %

311

82 248

80 517

98 %

Lønn; Gjennomsnittlig månedsfortjeneste pr. heltidsekvivalent pr. 1. oktober 2010 og 2011

Kilde: Statens sentrale tjenestemannsregister

Deltid, midlertidig tilsatt, foreldrepermisjon og sykefravær i 2010 og 2011

Deltid

Midlertidig

Foreldrepermisjon

Legemeldt sykefavær

menn

kvinner

menn

kvinner

menn

kvinner

menn

kvinner

2011

11 %

22 %

18 %

16 %

18 %

82 %

3,06 %

6,40 %

2010

11 %

22 %

19 %

17 %

17 %

83 %

2,92 %

6,24 %

Deltid og midlertidig; Andel av hvert kjønn som arbeider deltid alternativt har midlertidig ansettelse

Foreldrepermisjon; Andel av totalt permisjonsuttak som benyttes av hvert kjønn

Sykefravær; Sykefraværsdagsverk i prosent av avtalte dagsverk

Kilde: Statens sentrale tjenestemannsregister og SSB

Utvikling i perioden fra 2006 til 2011

Tall fra Statens sentrale tjenestemannsregister (SST) for perioden 1. oktober 2006 til 1. oktober 2011 viser at kvinner tilsatt i det statlige tariffområde har hatt en høyere vekst enn menn i gjennomsnittlig månedsfortjeneste. I samme periode har kvinnene økt sin del av utførte årsverk fra 45,6 pst. til 47,3 pst.

Antall årsverk og gjennomsnittlig månedsfortjeneste per årsverk 2006–2011

Antall årsverk

Endring 2006–2011

Gjennomsnittlig mnd.fortjeneste per årsverk

Endring 2006–2011

1.10.2006

1.10.2011

1.10.2006

1.10.2011

Alle

119 234

135 146

13,3 %

30 905

39 032

26,3 %

Kvinner

54 427

63 891

17,4 %

29 123

37 307

28,1 %

Menn

64 807

71 255

9,9 %

32 402

40 579

25,2 %

Kilde: Statens sentrale tjenestemannsregister

Det har siden 2001 vært en økning av antall kvinner i lederstillinger i staten. Regjeringens mål om 40 pst. andel kvinnelige ledere er nådd for mellomledergruppens vedkommende og var 43 pst. per oktober 2011. For toppledergruppen var kvinneandelen 34 pst. ved utgangen av 2011. Utviklingen er positiv også for denne gruppens vedkommende, men det skal fortsatt gjøres en innsats for å øke kvinneandelen på dette nivået. Generelt skal temaet «kvinner til ledelse» gis oppmerksomhet i ledelsesutviklingsprogrammene til Direktoratet for forvaltning og IKT, og følges opp i forbindelse med medarbeiderundersøkelsen i staten 2012.

Prosentdelen kvinner og menn i alle lederstillinger og topplederstillinger i statlig sektor 2006–2011

Ledergrupper

Kjønn

1.10.2006

1.10.2007

1.10.2008

1.10.2009

1.10.2010

1.10.2011

Alle ledere i staten

Kvinner

37 %

38 %

40 %

41 %

42 %

43 %

Menn

63 %

62 %

60 %

59 %

58 %

57 %

Ledere omfattet av lederlønnsordningen

Kvinner

28 %

27 %

29 %

29 %

31 %

35 %

Menn

72 %

73 %

71 %

71 %

69 %

65 %

Kilde: Statens sentrale tjenestemannsregister

Overordnet likestillingsredegjørelse for Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og underliggende virksomheter

For Statsbygg, Internasjonalt Reindriftssenter og Gáldu vises det til deres årsrapporter.

Oversikt over kvinneandel på leder- og medarbeidernivå, og kvinners gjennomsnittslønn i prosent av menns lønn

Ledere med personalansvar

Medarbeidere

Lønn

M %

K %

Totalt (N)

M %

K %

Totalt (N)

M %

K/M %

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet ¹

2011

66

34

32

46

54

168

100

86

2010

62

38

32

43

57

172

100

85

Departementenes servicesenter

2011

67

33

30

53

47

505

100

92

2010

67

33

30

55

45

499

100

80

Direktoratet for forvaltning og IKT

2011

53

47

15

43

57

202

100

92

2010

55

45

11

42

58

210

100

91

Konkurransetilsynet

2011

63

37

16

47

53

91

100

85

2010

65

35

17

43

57

91

100

83

Datatilsynet

2011

80

20

5

44

56

36

100

83

2010

75

25

4

42

58

36

100

87

Statsbygg

2011

63

37

118

68

32

863²

100

110

2010

65

35

112

68

32

847

100

110

¹ Det totale antallet i Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet inkluderer ikke departementsråd og ekspedisjonssjefer.

² Tallene fra SST inkluderer både vikaren og den vikaren er ansatt for. Antallet er derfor høyere enn det som framgår av Statsbyggs årsmelding 2011.

Kilde: Statens tjenestemannsregister per 1.10.2011.

Den overordnede likestillingsrapporteringen for Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og underliggende virksomheter viser at det er overvekt av menn i lederstillinger med personalansvar. På medarbeidernivå er kjønnsfordelingen mer balansert. Kvinner tjener generelt mindre enn menn med unntak av i Statsbygg. Redegjørelsene for Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet med underliggende virksomheter viser en tendens til at kvinner er overrepresentert på lavere stillingsnivåer og underrepresentert på høyere stillingsnivåer, at kvinner tjener litt mer enn menn på de lavere stillingsnivåer, at kvinner jobber mer deltid, er oftere i midlertidige stillinger og har høyere sykefravær enn menn.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

Vurdering av likestillingssituasjonen mellom kjønn

Likestillingssituasjonen per stillingsnivå for 2010/2011

Kjønnsbalanse

Lønn

M %

K %

Totalt (N)

M i %

K/M i %

Totalt i Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

2011

49

51

200

100

86

2010

48

52

204

100

85¹

Departementsråd, ekspedisjonssjef

2011

50

50

8

100

108

2010

50

50

8

100

106

Avdelingsdirektør, arkivleder, kommunikasjonssjef

2011

66

34

32

100

94

2010

63

37

30

100

96

Fag- og underdirektør, prosjektleder, spesialrådgiver, byråsjef

2011

75

25

20

100

92

2010

88

12

16

100

92

Seniorrådgiver

2011

50

50

90

100

95

2010

52

48

102

100

95

Rådgiver

2011

30

70

27

100

103

2010

25

75

24

100

85

Førstekonsulent

2011

35

65

17

100

99

2010

27

73

15

100

100

Seniorkonsulent, konsulent

2011

14

86

14

100

112

2010

6

94

16

100

109

1 I Prop. 1 S (2011–2012) ble prosentsatsen oppgitt til 91 pst., det korrekte er 85 pst.

Likestillingssituasjonen deltid/fravær for 2010 og 2011

Deltid

Midlertidig

Foreldreperm

Legemeldt fravær

M %

K %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Totalt ¹

2011

6

12

5

5

75

25

4,2

8,6

2010

6

16

7

5

85

15

3

5

¹ Det totale antallet i FAD inkluderer ikke departementsråd og ekspedisjonssjefer.

Kilde: Statens tjenestemannsregister per 01.10.2011.

Departementet benytter samme inndeling av stillingskategorier som rapporteringen for 2010. Stillingskoden for førstekonsulent brukes som en rekrutteringsstilling for nyutdannede akademikere, samt opprykksstilling for kontorpersonale.

Kjønnsbalansen er jevn i øverste ledersegment og blant seniorrådgivere, som er den største stillingsgruppen i departementet. Det er fortsatt en forskjell på lønnsnivået mellom kvinner og menn. Departementet har overvekt av menn på avdelingsdirektørnivå, samt for stillingskategorien som består av fag- og underdirektør, prosjektleder, spesialrådgiver og byråsjef, mens lønnsforskjellen er stabil fra 2010. Det er flere kvinner blant rådgivere, og lønnsforskjellen er redusert i 2011. I de ulike konsulentstillingene er kvinnene i flertall. Det er liten forskjell på lønnen til kvinner og menn i stillingskategorien førstekonsulent. For stillingskategorien seniorkonsulent og konsulent tjener kvinner mer enn menn.

I departementet jobber fortsatt flere kvinner enn menn deltid. De fleste deltidsarbeidende kvinner jobber 93,33 pst. stilling. Søknadene om deltid er i stor grad knyttet til omsorgspermisjoner.

Vurdering av likestillingssituasjonen på bakgrunn av etnisitet, religion og funksjonsnedsettelse

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har få ansatte som har en ikke-vestlig etnisk bakgrunn, og få ansatte med nedsatt funksjonsevne.

Ved kunngjøring av ledige stillinger har mangfoldsformuleringen fremkommet i alle fellesannonser. I alle tilsettingssaker i Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet får likestillingstillitsvalgt mulighet til å uttale seg.

I 2011 hadde Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet tre søkere som ba om å bli vurdert på bakgrunn av redusert funksjonsevne, og tre som ba om å bli vurdert på bakgrunn av ikke-vestlig etnisk bakgrunn. Det tilsvarer antallene for 2010.

Vurdere og iverksette tiltak for å fremme likestilling og hindre diskriminering

I 2012 rapporterer alle avdelinger i departementet på IA-avtalens målsetninger i sin styringsdialog med ledelsen. Det er en målsetning at det ved behov for arbeidskraft skal vurderes om Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet kan tilby en IA-plass i samråd med NAV, i stedet for en ordinær rekruttering.

I 2011 fikk departementet inn en hospitant på IA- plass med ytelser fra NAV. I tillegg tilsatte Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet en medarbeider i fast stilling via et trainéeprogram der hensikten var å rekruttere høyt utdannede personer med nedsatt funksjonsevne.

Departementet vil i 2013 utarbeide flere konkrete tiltak knyttet til barrierer ved rekruttering. Det skal primært være et fokus på rekruttering av medarbeidere med nedsatt funksjonsevne og nedsatt arbeidsevne. Departementets mål ved rekruttering er å sikre at departementet har kompetente og motiverte medarbeidere som kan løse fastlagte oppgaver og aktuelle utfordringer. Departementet vurderer tiltak for å motivere flere personer med ikke vestlig etnisk bakgrunn og flere med nedsatt funksjonsevne til å søke ledige stillinger. Et tiltak er å motivere flere søkere om å bli vurdert ut i fra nedsatt funksjonsevne eller ikke vestlig etnisk bakgrunn når søknadene registreres. Videre vil departementet fortsatt jobbe med holdnings- og informasjonsarbeid og bedre rekrutteringsordninger internt.

Departementets lokale lønnspolitikk skal revideres i 2012. Tiltak knyttet til forskjeller i lønnsnivået mellom kvinner og menn i departementet skal vurderes.

Det var et mål for departementet i 2011 å utarbeide gode rutiner for fremtidig likestillingsrapportering, samt å ha tydelige krav til likestillingsredegjørelsen i tildelingsbrevene. For å sikre en systematisk og standardisert rapportering er det utarbeidet en detaljert mal for likestillingsrapporteringen som gjelder for Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet med underliggende virksomheter. I tildelingsbrevene for 2012 er det beskrevet hvordan rapporteringen skal gjøres, blant annet med henvisning til Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets veileder og mal. Virksomhetene bes om å redegjøre for likestillingssituasjonen i sine årsmeldinger/-beretninger for 2012. I 2011 benyttet samtlige av departementets 30 underliggende virksomheter malen som fremgår av veilederen «Statlige virksomheters likestillingsredegjørelse etter aktivitets- og rapporteringsplikten».

Rapporteringen for 2011 viser at det fortsatt er utfordringer knyttet til aktivitetsplikten for diskrimineringsgrunnlagene nedsatt funksjonsevne, etnisitet, religion mv.

Det er at mål for rapporteringen i 2013 at arbeidet med diskrimineringsgrunnlagene nedsatt funksjonsevne og etnisitet, religion mv. skal bli mer systematisk. Det må vurderes flere tiltak. Et viktig tiltak for å nå dette målet er å samle ledere med personalansvar i departementet og underliggende virksomheter der dette er tema, og bruke Likestillings- og diskrimineringsombudet som veileder.

Departementenes servicesenter

Vurdering av likestillingssituasjonen mellom kjønn

Likestillingssituasjonen per stillingsnivå for 2010/2011

Kjønnsbalanse

Lønn

M %

K %

Totalt (N)

M i %

K/M i %

Totalt i Departementenes servicesenter

2011

54

46

535

100

92

2010

54

46

529

100

97

Direktør og avdelingsdirektør

2011

54

45

11

100

92

2010

44

55

9

100

97

Seksjonssjef, bedriftsoverlege, husøkonom, renholds- og vaktleder

2011

69

31

29

100

100

2010

71

29

25

100

100

Prosjektleder og arkivleder

2011

46

54

13

100

100

2010

47

53

14

100

98

Psykolog, bedriftsfysioterapeut, bedriftslege og bedriftssykepleier

2011

20

80

5

100

82

2010

33

67

6

100

89

Seniorrådgiver og rådgiver

2011

58

42

208

100

97

2010

60

40

205

100

95

Konsulent, førstekonsulent og seniorkonsulent

2011

42

58

73

100

101

2010

38

62

82

100

100

Sekretær, førstesekretær og seniorsekretær

2011

31

69

26

100

100

2010

31

69

29

100

98

Resepsjonsvakt, sikkerhetsvakt og førstesikkerhetsvakt

2011

70

30

97

100

96

2010

74

26

93

100

97

Renholder og fagarbeider med fagbrev

2011

24

76

58

100

98

2010

28

72

58

100

100

Førstebetjent, driftsteknikker, ingeniør og overingeniør

2011

80

20

15

100

98

2010

82

18

17

100

100

Kilde: Statens tjenestemannsregister per 01.10.2011.

Likestillingssituasjonen deltid/fravær for 2010 og 2011

Deltid

Midlertidig

Foreldrepermisjon

Legemeldt fravær

M %

K %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Totalt i DSS

2011

6

17

5

6

4

96

6

10

2010

6

18

2

4

12

88

7

9

Kilde: Kilde: Statens tjenestemannsregister per 01.10.2011.

Kjønnsbalansen i Departementenes servicesenter er stabil i 2011 sett i forhold til 2010. Det er en liten økning på antall kvinner i mellomledersjiktet i 2011. I ledelsen for øvrig er kjønnsfordeling stabil, samt for seniorrådgivere og vaktførstebetjenter. For sikkerhetsvakter har andelen kvinner økt i 2011.

I Departementets servicesenter jobber kvinner mer deltid og har høyere sykefravær enn menn. Det er ingen vesentlig endringer fra 2010. Sykefraværet er stabilt sett i forhold til 2010.

I 2011 har andelen menn som avvikler foreldrepermisjon gått betydelig ned i forhold til 2010.

Vurdering av likestillingssituasjonen på bakgrunn av etnisitet, religion og funksjonsnedsettelse

Departementenes servicesenter har mange ansatte med innvandrerbakgrunn og mange søkere innen denne gruppen spesielt innenfor renhold.

Departementenes servicesenter har få søkere som oppgir å ha nedsatt funksjonsevne på tross av at personer med nedsatt funksjonsevne oppfordres spesielt til å søke i Departementenes servicesenters kunngjøringstekster.

Departementenes servicesenter er en IA virksomhet og har utarbeidet følgende måldokument for inkluderende arbeidsliv for perioden 2010–2013:

«I Departementenes servicesenter er alle medarbeidere likeverdige. Vi har alle ulik bakgrunn og ulike forutsetninger for å utføre oppgavene våre. I Departementenes servicesenter er det viktig å tilrettelegge arbeidsforholdene slik at alle kan yte sitt beste. De forventninger vi har til hverandre må følgelig tilpasses de forutsetninger og rammebetingelser som den enkelte arbeider under. Ulikhet skaper mangfold – ikke konflikt. Mangfold er en verdi i seg selv. I lys av dette ønsker vi også å beholde og rekruttere medarbeidere med redusert funksjonsevne.»

«En medarbeiders alder representerer en mulighet – ingen hindring i Departementenes servicesenter. Departementenes servicesenter vil praktisere en seniorpolitikk som legger til rette for reell individuell valgfrihet når pensjonisttilværelsen nærmer seg. Departementenes servicesenter ønsker å ha en god livsfasepolitikk, uavhengig av alder.»

Vurdere og iverksette tiltak for å fremme likestilling og hindre diskriminering

Totalt sett i Departementenes servicesenter tjener menn mer enn kvinner i 2011. Ved lokale lønnsforhandlinger i Departementenes servicesenter i 2011 ble kvinneprofilen vektlagt, og en større andel av lønnsmidlene ble tildelt kvinner, også sett i forhold til føringene fra de sentrale parter.

En årsak til at sykefraværet blant kvinner er høyere enn menn kan være at Departementenes servicesenter har mange kvinner tilsatt i renholdsbransjen. I denne type arbeid er sykefraværet tradisjonelt høyt. Departementenes servicesenter jobber kontinuerlig med å redusere og forebygge sykefraværet i samarbeid med bedriftshelsetjenesten og NAV.

Departementenes servicesenter har også i 2011 videreført «Moderat kvotering av personer med innvandrerbakgrunn» som tiltak i rekruttering for å få flere ansatte med innvandrerbakgrunn.

Departementenes servicesenter har en målsetting om tilrettelegging av arbeidsplassen, arbeidsmengde og arbeidstid der det er tjenstlig forsvarlig for medarbeidere med redusert funksjonsevne. Departementenes servicesenter benytter tilretteleggingstilskudd og andre tiltak fra NAV.

Departementenes servicesenter vil fortsette med å ha fokus i rekrutteringsprosessen for å få tilsatt flere medarbeidere med nedsatt funksjonsevne, samt å tilby praksisplasser i samarbeid med NAV.

For Departementenes servicesenter er det en målsetting å fortsette å utvikle og ta vare på eldre arbeidstakeres ressurser og arbeidskraft for å motvirke utstøting og tidlig avgang fra arbeidslivet. Departementenes servicesenter vil utarbeide tiltak for å motivere og stimulere eldre arbeidstakere til å forlenge yrkeskarrieren.

Direktoratet for forvaltning og IKT

Vurdering av likestillingssituasjonen mellom kjønn

Likestillingssituasjonen på stillingsnivå for 2010/2011

Kjønnsbalanse

Lønn

M %

K %

Totalt (N)

M i %

K/M i %

Totalt i DIFI

2011

46

54

217

100

92

2010

42

58

210

100

91

Assisterende direktør, avdelingsdirektør, fagdirektør

2011

55

45

11

100

98

2010

50

50

10

100

96

Underdirektør, seksjonssjef, arkivleder

2011

44

56

9

100

93

2010

50

50

8

100

84

Seniorrådgiver

2011

51

49

111

100

97

2010

53

47

105

100

97

Rådgiver

2011

41

59

39

100

98

2010

45

55

44

100

92

Første- og seniorkonsulent

2011

35

65

23

100

99

2010

27

73

22

100

97

Konsulent

2011

26

74

23

100

100

2010

24

76

21

100

101

Kilde: Statens tjenestemannsregister per 1.10.2011.

Likestillingssituasjonen deltid/fravær for 2010 og 2011

Deltid

Midlertidig

Foreldrepermisjon

Legemeldt fravær

M %

K %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Totalt i DIFI

2011

6

11

20

20

39

61

2,3

4,3

2010

7

12

28

25

35

65

2,4

5,6

Kilde: Statens tjenestemannsregister per 1.10.2011.

Kjønnsbalansen i Direktoratet for forvaltning og IKT har blitt jevnere i 2011 totalt sett. I stillingsgruppene der ledere er representert er kvinneandelen stabil.

Det er fortsatt flere kvinner enn menn som jobber deltid. Det har vært en liten økning i uttak av foreldrepermisjon hos menn, men det er fortsatt flere kvinner enn menn som tar ut foreldrepermisjon. Det legemeldte fraværet er vesentlig høyere for kvinner enn menn.

Menn er høyere lønnet enn kvinner, med unntak av stillingsgruppen konsulenter. Lønnsforskjellen er generelt noe redusert i 2011.

Vurdering av likestillingssituasjonen på bakgrunn av etnisitet, religion og funksjonsnedsettelse

Direktoratet for forvaltning og IKT har ansatte med annen etnisk bakgrunn, og antallet er økende. Direktoratet for forvaltning og IKT har ingen oversikt over ansatte sin religiøse tilhørighet og livssyn, heller ikke antall ansatte med nedsatt funksjonsevne.

Vurdere og iverksette tiltak for å fremme likestilling og hindre diskriminering

Personalpolitikken til Direktoratet for forvaltning og IKT vektlegger mangfold, blant annet ved å ha et inkluderende arbeidsmiljø, stimulerende arbeidsoppgaver og konkurransedyktige betingelser, og å rekruttere og beholde personer med annen etnisk bakgrunn og personer med redusert funksjonsevne. Dette fremgår av stillingsannonsene.

Personer med annen etnisk bakgrunn blir oppfordret til å søke stillinger i Direktoratet for forvaltning og IKT. Via søknadssystemet må søkere aktivt ta stilling til hvorvidt de ønsker å bli vurdert ut i fra diskrimineringsgrunnlagene. Direktoratet for forvaltning og IKT innkaller minst en søker med annen etnisk bakgrunn, selv om søkerne ikke er blant de best kvalifiserte på bakgrunn av innsendt informasjon. Tilsvarende gjelder for personer med nedsatt funksjonsevne.

En søker oppga i 2011 at vedkommende hadde nedsatt funksjonsevne. Direktoratet for forvaltning og IKT kunngjør sine stillinger på nettstedene jobbressurs.no og inkludi.no.

Ved lokale lønnsforhandlinger i Direktoratet for forvaltning og IKT i 2011 ble kvinneprofilen vektlagt.

Livsfasespørsmål, karriereutvikling og mestring i arbeidet er forslag til tema for medarbeidersamtalen, uavhengig av om medarbeider er over/under 60 år.

Et tiltak for å beholde seniorer lengre i arbeid er å legge tilrette for endring av arbeidsoppgaver og ansvar/overgang til annen stilling der det er ønskelig. Ansatte får tilbud om pensjonistkurs og individuell beregning av pensjon fra fylte 60 år. Det ble gjennomført et fellesmøte i 2011 for alle ansatte over 60 år, som også var åpent for andre interesserte. Tema for møtet var generell informasjon om seniortiltak.

Målet for 2012 er å ta inn minst en person på «IA-plass», eller ansette én person med redusert funksjonsevne i ordinær rekrutteringsprosess. For å få til dette blir alle søkere med redusert funksjonsevne kalt inn til intervju der de er kvalifisert.

Rapportering som offentlig myndighet

Direktoratet for forvaltning og IKT arbeider for å øke kvaliteten på kommunale og statlige nettsteder. En sentral del av dette arbeidet er den årlige kvalitetsvurderingen av om lag 700 statlige og kommunale nettsteder. Tilgjengelighet, blant annet for svaksynte og personer med annet språk, er blant de sentrale kriteriene disse nettstedene blir målt på.

Direktoratet for forvaltning og IKT jobber med å etablere et tilsyn for universell utforming – forhindre diskriminering og sikre lik tilgang til bruk av IKT, både nettsider og automater.

Konkurransetilsynet

Vurdering av likestillingssituasjonen mellom kjønn

Likestillingssituasjonen på stillingsnivå for 2010/2011

Kjønnsbalanse

Lønn

M %

K %

Totalt (N)

M i %

K/M i %

Totalt i Konkurransetilsynet

2011

47

53

107

100

85

2010

47

53

108

100

83

Toppledernivå (Direktør/avdelingsdirektør)

2011

75

25

4

100

90

2010

80

20

5

100

87

Mellomledernivå

2011

58

42

12

100

96

2010

58

42

12

100

93

Seniorrådgiver

2011

72

28

32

100

96

2010

70

30

30

100

95

Rådgiver

2011

27

73

33

100

98

2010

31

69

35

100

97

Førstekonsulent

2011

25

75

24

100

104

2010

22

78

18

100

101

Konsulent

2011

100

0

1

100

0

2010

33

67

6

100

120

Kilde: Statens tjenestemannsregister per 1.10.2011.

Likestillingssituasjonen deltid/fravær for 2009 og 2010

Deltid

Midlertidig

Foreldrepermisjon

Legemeldt fravær

M %

K %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Totalt i Konkurransetilsynet

2011

6

11

6

4

26

74

0,52

1,85

2010

6

12

8

12

34

66

0,53

1,54

Kilde: Statens tjenestemannsregister per 1.10.2011.

Det er flere kvinner enn menn på stillingsnivåene førstekonsulent og rådgiver, og lønnsnivået er tilnærmet lik for kvinner og menn. Kvinner har noe høyere lønn som førstekonsulent. I de høyere stillingsnivåer er kvinner underrepresentert. Lønnsnivået er noe høyere for menn enn for kvinner i lederstillinger og for seniorrådgivere.

I Konkurransetilsynet er det få medarbeidere som jobber deltid eller midlertidig, og sykefraværet er lavt. Flere kvinner jobber deltid enn menn. Søknadene om deltid er i stor grad knyttet til omsorgspermisjoner. Antallet midlertidige ansatte er redusert fra 2010.

Vurdering av likestillingssituasjonen på bakgrunn av etnisitet, religion og funksjonsnedsettelse

Konkurransetilsynet har flere ansatte med innvandrerbakgrunn og har som mål å øke tallet ved rekruttering. Det er likevel få innvandrere som søker stilling i Konkurransetilsynet, selv om det går frem av utlysningen at innvandrere oppfordres til å søke. Vi har vurdert ulike tiltak gjennom NAV, og gjennomført noen av disse.

Konkurransetilsynet har ingen ansatte med nedsatt funksjonsevne. I 2011 var det ingen søkere som oppga å ha nedsatt funksjonsevne, selv om denne gruppen oppfordres til å søke.

Vurdere og iverksette tiltak for å fremme likestilling og hindre diskriminering

Konkurransetilsynet har inngått avtale om inkluderende arbeidsliv, og arbeider aktivt med å redusere sykefraværet. Konkurransetilsynet har i 2011 oppnådd målsettingen om et sykefravær på under 5 pst.

2010 utarbeidet Konkurransetilsynet en «HR strategi 2010–2012» med vektlegging av enkelte tiltak for arbeidet med likestilling:

Tiltak for økt kvinneandel i ledende stillinger

I 2011 ble det planlagt en omorganisering med virkning fra og med 1. januar 2012. Et av målene er en økt kvinneandel i toppledergruppen i 2012. Ellers har alle ansatte mulighet for hjemmekontor og fleksibel arbeidstid.

Likelønn mellom menn og kvinner på alle stillingsnivå

Det er relativt små forskjeller i lønn mellom menn og kvinner med lik erfaring og kompetanse i tilsynet. Det er ikke iverksatt spesielle tiltak for å endre lønnsforskjellene mellom kvinner og menn. Det er imidlertid en nøye oppfølging av lønnsnivået blant kvinner og menn ved lokale forhandlinger, i tillegg til de sentrale føringer. Totalt sett vil den lavere lønnsandelen for kvinner skyldes at administrative stillinger der det er tilsatt flest kvinner, er lavere avlønnet enn akademikerstillinger.

Skjevhet i kjønnsbalanse på seniorrådgiver- og rådgivernivå

Virksomheten har flere menn enn kvinner som er seniorrådgivere, for rådgivere er situasjonen motsatt. En av årsakene er forholdet mellom antall ansatte jurister og samfunnsøkonomer. Det er en overvekt av menn blant samfunnsøkonomene. Det motsatte gjelder for jurister, samt at turnover er høyere for juristene. Dette fører blant annet til at det er flere kvinner som slutter før de har mulighet for opprykk til seniorrådgiver. Tilsvarende er det også vanskeligere å rekruttere jurister med seniorkompetanse. Når det gjelder samfunnsøkonomer har Konkurransetilsynet i tillegg flere med doktorgrad som dermed raskere blir kvalifisert til seniorrådgiverstillinger.

For å redusere sykefraværet blant kvinner fikk alle gravide kvinner tilbud om samtale med jordmor på arbeidsplassen i 2011, for å komme frem til tiltak som kan gjøre det mulig å stå lenger i arbeid under graviditeten.

Praksisplasser via NAV er et tiltak som benyttes for å tilsette medarbeidere med innvandrerbakgrunn. I 2011 ble en praktikant tilsatt i fast stilling. Konkurransetilsynet tar inn lærlinger hvert andre år. I 2010 startet det to lærlinger hvor begge hadde annen etnisk bakgrunn. Arbeidstakere som ikke har norsk som morsmål fikk i 2011 tilbud om norsk undervisning dekket av arbeidsgiver.

Datatilsynet

Vurdering av likestillingssituasjonen mellom kjønn

Likestillingssituasjonen på stillingsnivå for 2010/2011

Kjønnsbalanse

Lønn

M %

K %

Totalt (N)

M i %

K/M i %

Totalt i Datatilsynet

2011

44

56

36

100

83

2010

42

58

36

100

87

Toppledelse: Direktør/avdelingsdirektør

2011

80

20

5

100

93

2010

75

25

4

100

96

Ingeniør

2011

83

17

6

100

104

2010

83

17

6

100

104

Seniorrådgiver

2011

23

77

13

100

94

2010

23

77

13

100

95¹

Rådgiver

2011

50

50

8

100

99

2010

44

56

9

100

97

Førstekonsulent, sekretær

2011

0

100

4

100

2010

0

100

4

100

1 I Prop. 1 S (2011–2012) ble prosentsatsen oppgitt til 151 pst., det korrekte er 95 pst.

Kilde: Tall fra Datatilsynets eget personal- og lønnsystem per 1.10.2011.

Likestillingssituasjonen deltid/fravær for 2010 og 2011

Deltid

Midlertidig

Foreldrepermisjon

Legemeldt fravær

M %

K %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Totalt i Datatilsynet

2011

0

0

0

0

19,5

80,5

0,5

0,9

2010

0

0

0

0

0

100

0,3

1

Kilde: Tall fra Datatilsynets eget personal- og lønnsystem per 1.10.2011.

I Datatilsynet varierer kjønnsbalansen i de forskjellige stillingskategoriene. Det er flere menn i de høyere stillingskategoriene, og flere kvinner i de lavere. Kjønnsbalansen har ikke endret seg noe særlig fra 2010.

Vurdering av likestillingssituasjonen på bakgrunn av etnisitet, religion og funksjonsnedsettelse

Datatilsynet har som mål å ha et mangfoldig og endringsdyktig arbeidsmiljø. De best kvalifiserte søkerne skal tilsettes uavhengig av kjønn, etnisitet, religion og funksjonsevne.

Datatilsynet annonserer stillinger i flere typer medier og aviser. I tillegg annonseres stillinger på NAV og på Datatilsynets hjemmesider. I stillingsannonser fremgår det at Datatilsynet ønsker mangfold. Kandidater oppfordres til å søke uavhengig av kjønn, etnisitet, religion, funksjonsevne og alder. Underrepresenterte grupper oppfordres til å søke og kvalifiserte søkere fra underrepresenterte grupper skal innkalles til intervju.

For medarbeidere med nedsatt funksjonsevne vurderer Datatilsynet ved behov: Fleksible arbeidstidsordninger, tilpassede arbeidsoppgaver, bruk av hjelpemidler og fysisk tilrettelegging av arbeidsplassen.

Vurdere og iverksette tiltak for å fremme likestilling og hindre diskriminering

I Datatilsynet er det en målsetting å arbeide aktivt, målrettet og planmessig for å fremme likestilling og hindre diskriminering. Datatilsynet har som målsetting å utjevne kjønnsbalansen i de forskjellige stillingskategoriene. I avdelinger hvor kvinner/menn er underrepresentert søker vi å rekruttere i henhold til dette for å utjevne forskjellene.

Ulike opplæringstiltak er tilrettelagt for alle tilsatte og kompetanseutviklingsmuligheter tilbys uavhengig av kjønn. I 2011 ble det opprettet en støtteordning for videreutdanning, «et kompetansefond», som tilbys alle arbeidstakere.

Ved lønnsfastsettelse og gjennom de lokale forhandlinger søker Datatilsynet å avdekke og utjevne utilsiktede lønnsforskjeller. Datatilsynet skal kartlegge likelønnssituasjonen og resultatet vil foreligge i 2012.

Den norske kirke

Vurdering av likestillingssituasjonen mellom kjønn for:

statsansatte prester

Kirkerådet

Bispedømmekontorene

øvrige kirkelige virksomheter

Likestillingssituasjonen på stillingsnivå for 2010/2011– statsansatte prester

Kjønnsbalanse

Lønn

M %

K %

Totalt

M %

K/M i %

Totalt

2011

74

26

1300

100

97

2010

74

26

1389

100

91

Biskop

2011

64

36

11

100

103

2010

64

36

11

100

96

Prost

2011

77

23

99

100

99

2010

78

22

98

100

96

Sokneprest

2011

76

24

841

100

98

2010

77

23

864

100

96

Kapellan

2011

60

40

178

100

100

2010

62

38

186

100

96

Prostiprest

2011

68

32

74

100

94

2010

65

35

103

100

89

Seniorprest

2011

84

16

31

100

97

2010

77

23

35

100

98

Spesialprest

2011

70

30

66

100

104

2010

67

33

92

100

97

Kilde: Tall for Den Norske Kirke kommer fra virksomhetenes egne personal- og lønnsystem.

Likestillingssituasjonen deltid/fravær for 2010 og 2011 – statsansatte prester

Deltid

Midlertidig

Foreldrepermisjon

Legemeldt fravær

M %

K %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Totalt

2011

8

6

8

15

4

6

2010

10

25

13

7

3

7

Likestillingssituasjonen på stillingsnivå for 2011– Kirkerådet

Kjønnsbalanse

Lønn

Deltid

Midlertidig

Legemeldt fravær

M %

K %

Total (N)

M i %

K/M i %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Totalt

45

55

224

100

87

10

17

11

22

3

8

Direktør

79

21

14

100

98

Avdelingsleder

61

39

38

100

94

Seniorrådgiver

76

24

33

100

96

Rådgiver

41

59

87

100

100

Konsulent

12

88

42

100

96

Arkivleder

10

90

10

100

90

Kilde: Tall for Den Norske Kirke kommer fra virksomhetenes egne personal- og lønnsystem.

Likestillingssituasjonen på stillingsnivå for 2011– bispedømmekontorene

Kjønnsbalanse

Lønn

Deltid

Midlertidig

Legemeldt fravær

M %

K %

Total (N)

M i %

K/M i %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Totalt

44

56

173

100

86

13

18

13

16

4

9

Biskop

64

36

11

100

103

Direktør

82

18

11

100

100

Avdelingsleder

62

38

26

100

94

Seniorrådgiver

79

21

14

100

95

Rådgiver

42

58

72

100

99

Konsulent

10

90

30

100

98

Arkivleder

0

100

9

100

100

Kilde: Tall for Den Norske Kirke kommer fra virksomhetenes egne personal- og lønnsystem.

Det er ikke innhentet sammenlignbare tall fra 2010. Det er heller ikke rapportert inn tall på uttak av foreldrepermisjoner for 2010 og 2011. Departementet vil be om at det rapporteres på dette fra og med 2012.

Likestillingssituasjonen totalt for 2010/2011 – øvrige kirkelige virksomheter

Kjønnsbalanse

Lønn

Virksomhet

M %

K %

Totalt

M %

K/M i %

Nidaros Domkirkes Restaureringsarbeider

2011

48

52

56

100

86

2010

47

53

60

100

95

Opplysningsvesenets fond

2011

52

48

52

100

81

2010

52

48

48

100

85

Praktisk teologisk seminar

2011

35

65

17

100

88

2010

35

65

17

100

88

Kilde: Tall for Den Norske Kirke kommer fra virksomhetenes egne personal- og lønnsystem.

Likestillingssituasjonen ledere 2010/2011 – øvrige kirkelige virksomheter

Kjønnsbalanse

Lønn

Virksomhet

M %

K %

Totalt

M %

K/M i %

Nidaros Domkirkes Restaureringsarbeider

2011

44

56

9

100

97

2010

44

56

9

100

100

Opplysningsvesenets fond

2011

62

38

10

100

86

2010

Praktisk teologisk seminar

2011

33

67

3

100

82

2010

Kilde:  Tall for Den Norske Kirke kommer fra virksomhetenes egne personal- og lønnsystem.

Likestillingssituasjonen deltid/fravær for 2010 og 2011 – øvrige kirkelige virksomheter

Deltid

Midlertidig

Foreldrepermisjon

Legemeldt fravær

Virksomhet

M %

K %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Nidaros Domkirkes Restaureringsarbeid

2011

7,1

30

0

0

5

1,8

2010

7

38

0

9

1

3

Opplysningsvesenets fond

2011

4

8

1,9

0

5,5

5

2010

4

26

0

4

1

3

Praktisk teologisk seminar

2011

17

18

0

27,3

0

2

2010

17

18

0

9

0

2

Kilde: Tall for Den Norske Kirke kommer fra virksomhetenes egne personal- og lønnsystem.

Kvinneandelen i presteskapet var i 2011 på 26 pst. Kvinneandelen har økt de siste ti årene. Studenttallene og andelen kvinner blant yngre prester tilsier at man vil få en jevnere kjønnsbalanse i tiden fremover. Det er visse forskjeller mellom bispedømmene. Andelen kvinner er vesentlig lavere i de vestlige bispedømmene. Fra 2010 til 2011 har andelen kvinner i lederstillinger (biskop og prost) økt med 1,3 prosentpoeng, som er noe høyere enn økningen i den totale kvinneandelen i presteskapet (0,3 prosentpoeng). Tabellen viser at kvinner har lavere lønn enn menn. Lønnsforskjellene i presteskapet kan forklares med at det er vesentlig flere menn med høy aldersansiennitet enn kvinner. Det er ingen vesentlige strukturelle forskjeller mellom kjønnene når man sammenligner lønnsnivå innenfor alderskategorier.

Kjønnsbalansen i de øvrige kirkelige virksomhetene er forholdsvis jevn når man ser virksomhetene samlet. Derimot er det en betydelig forskjell når man sammenligner på stillingsnivå. I lederstillinger (direktør/avdelingsleder) er det en klar overvekt av menn. Det er også en overvekt av menn i høyere saksbehandlerstillinger. Kvinner dominerer de lavere avlønnede saksbehandlerstillingene. Det er flere kvinner enn menn som jobber deltid. Det er også flere kvinner som er midlertidig tilsatt. Sykefraværet er stabilt lavt, men gjennomgående høyere blant kvinner.

Likestilling på bakgrunn av etnisitet, religion og funksjonsnedsettelse

Den norske kirke er et trossamfunn, og kirkeloven pgf. 29 setter krav om medlemskap i Den norske kirke for kirkelig tilsatte og ombud. Medlemskapskravet er ikke til hinder for å rekruttere prester med innvandrerbakgrunn og flerkulturell kompetanse. Flere bispedømmer har gode erfaringer med dette.

Kirkerådet har i samarbeid med KA, Kirkelig arbeidsgiver, og interesseorganisasjon utarbeidet en egen veiledningsplakat til arbeidsgiver om tilrettelegging av kirken som arbeidsplass for mennesker med nedsatt funksjonsevne. Det arbeides med tilrettelegging, både for personer som allerede er tilsatt i virksomhetene, og i forbindelse med rekruttering av nye tilsatte. For virksomhetsområdet Den norske kirke er likestilling på bakgrunn av nedsatt funksjonsevne også aktuelt i forbindelse med kirkebyggenes tilgjengelighet. Bispedømmene arbeider med å sikre at universell utforming og tilgjengelighet settes på dagsorden ved godkjenning av ombygging eller utvidelse av eksisterende kirkebygg. Alle nye kirker skal være universelt utformet.

Vurdere og iverksette tiltak for å fremme likestilling og hindre diskriminering

Bevilgningene til prestetjenesten er gitt med målsetting om at det skal motiveres og legges til rette for at flere kvinner søker tjeneste som menighetsprester og søker tjeneste i lederstillinger i kirken. I bispedømmene som tradisjonelt har hatt en lav kvinneandel, er det økt oppmerksomhet på å rekruttere kvinner til prestetjenesten.

De kirkelige virksomhetene styres gjennom valgte organer og oppnevnte styrer. Kirkerådet har satt som overordnet mål for feltet at kjønns- og likestillingsperspektivet skal innarbeides på alle nivåer og felter i kirken. Strategiplanen for likestilling i Den norske kirke (2009–2014) skal fremme en jevn kjønnsfordeling i kirkens rådsstruktur, i presteskapet og i kirkelige stillinger for øvrig.

Det er behov for å ha oppmerksomheten rettet mot ulikheter i lønnsnivået på stillings- og virksomhetsnivå, og da særlig sett i relasjon til kjønnsbalansen innenfor de enkelte stillingskategorier. Livsfasetilpasning og tilrettelegging for yngre prester, særlig yngre, kvinnelige prester, har vært tema i samtlige bispedømmer. Dette er aktuelt både ut fra et rekrutteringsperspektiv og som en del av arbeidet for å få ned sykefraværet blant kvinner.

Departementet vil følge utviklingen i bruken av midlertidig tilsetting for å kunne avdekke om det ligger noen systematiske kjønnsforskjeller her.

Fylkesmannsembetene

Vurdering av likestillingssituasjonen mellom kjønn

Likestillingssituasjonen per embete for 2010/2011

Kjønnsbalanse

Lønn

Fylkesmannen i:

M %

K %

Totalt (N)

M i %

K/M i %

Aust-Agder

2011

41

59

82

100

90

2010

38

62

82

100

91

Buskerud

2011

32

68

120

100

88

2010

32

68

122

100

83

Finnmark

2011

33

67

101

100

96

2010

32

68

104

100

96

Hedemark

2011

48

52

122

100

91

2010

48

52

100

100

91

Hordaland

2011

44

56

176

100

94

2010

45

55

175

100

93

Møre og Romsdal

2011

35

65

140

100

87

2010

41

59

136

100

88

Nordland

2011

42

58

146

100

89

2010

43

57

148

100

90

Nord-Trøndelag

2011

37

63

122

100

86

2010

40

60

124

100

82

Oppland

2011

43

57

134

100

87

2010

45

55

128

100

86

Oslo og Akershus

2011

27

73

267

100

94

2010

29

71

265

100

90

Rogaland

2011

41

59

169

100

90

2010

40

60

178

100

89

Sogn og Fjordane

2011

45

55

121

100

90

2010

47

53

118

100

90

Sør-Trøndelag

2011

37

63

134

100

87

2010

41

59

140

100

88

Telemark

2011

45

55

102

100

86

2010

44

56

103

100

85

Troms

2011

42

58

119

100

94

2010

40

60

115

100

92

Vest-Agder

2011

43

57

116

100

88

2010

44

56

111

100

90

Vestfold

2011

38

62

118

100

84

2010

42

58

110

100

83

Østfold

2011

40

60

123

100

87

2010

41

59

82

100

90

Fylkesmannembetenes rapportering på likestillingssituasjonen på stillingsnivå

Kjønnsbalanse

Lønn

Stillingskategorier 2011

Menn

Kvinner

Totalt (N)

M i %

K/M i %

Embetsledelse/direktør/administrasjonssjef

60

40

122

100

93

Seksjonssjef/Ass.direktør

52

48

180

100

93

Saksbehandler I

51

49

633

100

98

Saksbehandler II

38

62

960

100

99

Kontorstillinger

15

85

471

100

97

Fagarbeiderstillinger

29

71

31

100

95

Unge arbeidstakere inkl. lærlinger

47

53

15

100

100

Kilde: Fylkesmannsembetenes egne personal- og lønnssystemer per 1.10.2011.

Fylkesmennene rapporterer særskilt om likestilling i sine årsrapporter. Det vises til årsrapportene for mer utfyllende informasjon. Årsrapportene for 2011 ble lagt ut på embetenes nettportal (FM-nett) 28. februar i år.

Kvinneandelen i embetene var på 61 pst. i 2011. Rapporteringen viser at alle fylkesmannsembetene har en betydelig forskjell når det gjelder lønnsnivået mellom kvinner og menn. Embetene har i sine årsrapporter vurdert denne forskjellen, og de viser til at årsaken til disse lønnsforskjellene ikke skyldes kjønn, men at kvinner bl.a. er overrepresentert i de lavtlønnede stillingsgruppene og at mange kvinner mangler formalkompetanse og plasseres dermed på lavere lønnstrinn.

I flere av embetene er kvinner underrepresentert i lederstillinger. Det er fortsatt flere kvinner enn menn som jobber deltid. I tillegg har flere kvinner midlertidig redusert stilling grunnet omsorg for mindreårige barn.

Vurdering av likestillingssituasjonen på bakgrunn av etnisitet, religion og funksjonsnedsettelse

Ved rekruttering til ledige stillinger understrekes det i utlysningsteksten at embetene i størst mulig grad ønsker å gjenspeile mangfoldet i befolkningen med hensyn til kjønn, alder og etnisk bakgrunn. I tillegg opplyser de fleste embetene at arbeidsplassen om nødvendig vil bli tilrettelagt for personer med nedsatt funksjonsevne. Flere av embetene annonserer ledige stillinger på jobbressurs.no, som er en jobbportal for personer med funksjonsnedsettelse.

Det er likevel få søkere som oppgir at de har nedsatt funksjonsevne. Og de fleste embetene får svært få kvalifiserte søkere som ønsker å bli vurdert på bakgrunn av ikke-vestlig bakgrunn. Årsaken til at det er så få søkere med ikke-vestlig bakgrunn kan for noen embeter være at de har nynorsk som tjenestemål.

Vurdere og iverksette tiltak for å fremme likestilling og hindre diskriminering

Embetene arbeider for å få en rimelig balanse mellom kjønnene i lederstillingene på alle nivå. Målsettingen for embetene er at kjønn ikke skal være bestemmende for lønnsplassering eller lønnsutviklingen. Det skal brukes kjønnsnøytrale kriterier for lønnsfastsettingen. I flere av embetene er likestillingsperspektivet implementert i de ulike personalpolitiske områdene, som rekruttering, lønn og kompetanseutvikling.

Embetene har satt i gang ulike tiltak i egen virksomhet for å fremme likestilling og for å hindre diskriminering. Her er en oversikt over noen av tiltakene som flere av embetene har iverksatt:

Ved kunngjøring av stillinger opplyses det om at arbeidsstyrken i størst mulig grad skal gjenspeile mangfoldet i samfunnet.

Embetene har oppdatert sin personalpolitikk i henhold til diskriminerings- og tilgjengelighetslovens formål. En viktig målsetting er både å oppnå en balansert alders- og kjønnssammensetning og å rekruttere personer med redusert funksjonsevne.

6.3 Sektorovergripende miljøpolitikk

Departementets miljøinnsats strekker seg over en rekke fagområder med bruk av ulike virkemidler. Virkemidlene er tilpasset de ulike fagområdenes egenart for på den måten å sikre at miljøperspektivet innarbeides i virksomhetenes løpende arbeid på en hensiktsmessig måte. Miljøomtalen er derfor knyttet til den enkelte virksomhet.

Departementenes servicesenter

Viktige miljøutfordringer

Departementenes servicesenter er, som tjenesteyter for departementene, gitt en viktig pådriverrolle for å forebygge og redusere miljøpåvirkningen. Driften og tjenestene har de senere år blitt stadig mer miljøvennlige. For å oppnå ytterligere forbedringer har Departementenes servicesenter valgt å rette sitt miljøarbeid spesielt mot anskaffelser, IKT, videokonferansefasiliteter, bedre intern avfallshåndtering og miljøledelse.

Departementenes servicesenter anskaffer varer og tjenester på vegne av departementsfellesskapet og er derfor en relativt stor kunde av sentrale produktgrupper knyttet til kontorvirksomhet

informasjonsteknologi forbruker strøm, men kan gi miljøgevinster på andre områder. Et eksempel er videokonferanser som kan erstatte reiser og redusere reisekostnader. Bedre utnyttelse er ofte avhengig av at det utvikles nye arbeidsmåter

avfallet i regjeringskvartalet er gradvis redusert siden år 2000. Det er likevel rom for ytterligere reduksjon i mengden avfall

den elektroniske hverdagen har bidratt til at departementsfellesskapet bruker mindre papir enn før. Det er likevel fortsatt et forbedringspotensial som kan bidra til miljøgevinst og økonomiske besparelser

økt miljøbevissthet og holdningsskapende tiltak blir et viktig virkemiddel for å nå nye miljømål

Mål

Departementenes servicesenter innfører EUs miljøstyrings- og revisjonsordning (EMAS) i egen virksomhet og for departementene. Med innføringen av EMAS får Departementenes servicesenter og departementene et ledelsesverktøy som kan brukes til å evaluere, rapportere og forbedre miljøinnsats og miljøprestasjoner.

EMAS bidrar til å kartlegge og identifisere de mest kritiske miljøpåvirkningene av egen drift. Gjennom EMAS skal Departementenes servicesenter tilrettelegge for at departementsfellesskapet arbeider systematisk med å redusere miljøbelastningen. Departementenes servicesenter har de siste to årene rettet oppmerksomheten mot tre mulighetsområder for å styrke miljøinnsatsen. Disse områdene er innkjøp, bruk av ny teknologi og intern avfallshåndtering. I 2013 skal Departementenes servicesenter:

bruke miljøkriterier og vurdere miljøhensyn i alle anskaffelser

utnytte ny teknologi der det kan gi miljøgevinster, for eksempel redusere papirforbruket

bidra til at bruken av videokonferanser fortsetter å øke

tilrettelegge for mer tilgjengelig kildesortering i departementene

Resultat i 2011 i forhold til fastsatte mål

Miljøledelse

Departementenes servicesenter har sertifisert renhold og hustrykkeri i henhold til Miljøfyrtårn. I tillegg startet arbeidet med å innføre EUs miljøstyrings- og revisjonsordning (EMAS) i egen virksomhet og for departementene.

Energi

Våren 2011 ble strømsparekampanjen «slå av før du går» avholdt i samarbeid med Statsbygg. Kampanjen, som var rettet mot ansattes holdninger, resulterte i en nedgang i energiforbruket i regjeringskvartalet. I etterkant av kampanjen ble automatisk avslåing av pc-er ved endt arbeidsdag innført.

Transport

De senere år har det vært satset mye på å tilrettelegge for at videokonferanser kan erstatte tjenestereiser. DSS tilbyr moderne videokonferansefasiliteter. Fra 2009 til 2010 økte tallet på videokonferanser fra 190 til 481. Deler av økningen kan forklares med vulkanutbruddet på Island. I 2011 ble det avholdt 254 videokonferanser. Deler av nedgangen fra 2010 til 2011 kan skyldes angrepene 22. juli.

Innkjøp

På anskaffelsesområdet blir det rutinemessig stilt miljøkrav ved anskaffelser. I 2011 ble det ved inngåelse av rammeavtale for innkjøp av datamaskiner blant annet stilt krav om å oppfylle spesifikke energikrav (jf. Energy star) for å sikre lavt strømforbruk. Ved inngåelse av ny kantinekontrakt ble det stilt krav om at ny leverandør skulle bruke varer som fremmer etisk handel.

Papirforbruk

Departementenes servicesenter etablerte i 2011 et prosjekt med sikte på å tilby follow me utskriftsløsning til departementene. Løsningen vil innebære at brukerne må autentisere seg ved skriverne for å få utskrifter. Erfaringer med slike løsninger tilsier at antall feilutskrifter går ned og papirforbruket reduseres med inntil 10 pst.

Aktuelle miljøtiltak på kort og lang sikt

Det langsiktige miljøarbeidet vil bli betydelig styrket ved å innføre EUs miljøstyrings- og revisjonsordningen (EMAS) i 2012. Følgende tiltak er aktuelle på kort sikt:

utplassere flere kildesorteringsstasjoner for brukerne

oppfordre til økt bruk av videokonferanser

redusere bruk av engangsmateriell og bedre kildesorteringen av avfall i kantinene

tilby follow me utskriftsløsning til departementene

Statsbygg

Viktige miljøutfordringer

Klimaendringer

Klimaendringer er en overgripende utfordring. Arbeidet med reduksjon av klimagassutslipp fra bygg er knyttet direkte til energibruk, materialbruk og lokaliseringsbeslutninger/transport i Statsbyggs byggeprosjekter og eiendomsforvaltning. Regjeringen har lagt fram Meld. St. 21 (2011–2012) Norsk klimapolitikk (klimameldingen). Regjeringen varsler blant annet innskjerping av energikrav til bygg, og vil sørge for at staten som byggherre og eiendoms-besitter skal være pådriver i arbeidet med energiomlegging og utfasing av fossile brensler. Statsbygg har oppmerksomhet rettet mot klimaeffektivitet gjennom hele verdikjeden fra beslutning om lokalisering av en virksomhet, gjennom hele plan-, prosjekterings- og byggeprosessen, bruks/driftsfasen av bygget og til avhending av bygget, i tråd med de prioriteringer som ligger i klimameldingen.

Beregnings- og planleggingsverktøyet www.klimagassregnskap.no, utviklet av Statsbygg og Civitas AS, viser at samlet klimagassfotavtrykk fra bygg i dag er i størrelsesorden mellom 40 og 90 kg CO₂-ekvivalenter per kvadratmeter per år. Videre viser resultatene at valg av energiløsninger og lokalisering, dvs. transport ved bruk av bygget, har størst betydning for utslippet i dag. Etter hvert som utslipp fra energibruk og transport reduseres, vil utslipp fra materialer få større betydning. Det er dokumentert at de miljømessig beste norske byggeprosjektene per i dag nesten klarer å halvere det samlede klimagassfotavtrykket gjennom byggets livsløp, sammenlignet med dagens praksis. Den store utfordringen i årene fremover blir å realisere nullutslippsbygg, dvs. bygninger med null utslipp knyttet til produksjon, drift, og avhending. En forutsetning for å kunne oppnå nullutslippsbygg vil være å realisere energipositive bygg (plusshus), dvs. bygg som gjennom livsløpet produserer mer energi enn de forbruker. Dette vil kreve evne og vilje til samspill i alle ledd av verdikjeden, inklusiv etablering av gode rammebetingelser og utvikling av regelverk.

Rundt 120 av Statsbyggs eiendommer bruker kjeleanlegg med olje-, gass- og /eller elektrokjele til oppvarming, og har derfor en direkte og løpende klimapåvirkning. Fordi anleggene i stor grad kun bruker fossilt brensel til spisslast, kommer kun ca. 4 pst. av energibruken i Statsbyggs bygninger fra olje og gass. Utbygging av fjernvarme og bedre markedsvilkår for bruk av varmepumper og biobrenselanlegg vil gjøre det mulig å redusere disse utslippene gjennom energiomlegging. Omlegging for alle de aktuelle eiendommene er kostnadsberegnet til 330 mill. kroner, og hvert tiltak må derfor samfunnsøkonomisk vurderes i forhold til reell klimapåvirkning.

Tilpasning til framtidige klimaendringer stiller høye krav til dagens løsninger ved utforming av bygninger, anlegg og uteområder som vil måtte tåle et våtere klima og mer ekstremvær. Det er behov for å skaffe seg oversikt over sårbarhet og klimaendringers konsekvenser i Statsbyggs bygningsmasse.

Energiforbruk

Hele 40 pst. av Norges energiforbruk går til drift av bygninger. Til tross for stor oppmerksomhet om energibruk i både offentlige og private bygg de siste 20 årene, har utviklingen i hovedsak gått i retning av økt energibruk per kvadratmeter.

EUs reviderte bygningsenergidirektiv stiller krav om at alle nybygg skal være «nesten nullenergibygg» innen utgangen av 2020, mens alle offentlige nybygg skal være «nesten nullenergibygg» ved utgangen av 2018.

Gjennom klimameldingen og bygningsmeldingen varsler regjeringen at den vil skjerpe energikravene i byggeteknisk forskrift til passivhusnivå i 2015 og nesten nullenerginivå i 2020, og ta sikte på å utvide forbudet mot å installere kjel for fossilt brensel til grunnlast slik at det omfatter alle eksisterende bygg. Klimameldingen peker videre spesielt på at staten som byggherre og eiendomsbesitter er pådriver i arbeidet med energiomlegging og utfasing av fossile brensler i bygningsmassen. Dette samsvarer med de langsiktige målene i Statsbyggs miljøstrategi. «Nesten nullenergibygg» stiller store krav til den statlige bygge- og eiendomspolitikken. Det bør utvikles gode løsninger og forretningsmodeller slik at lokalt produsert overskuddsenergi i et nullenergi- eller plusshus kan sendes ut på strømnettet. Eksisterende bygningsmasse representerer den største utfordringen på kort sikt. Trender som i de siste årene har bidratt til at energiforbruket norske yrkesbygg øker eller stagnerer på tross av gjennomførte tiltak, er blant annet disse:

deler av bygningsmassen har de siste årene fått økt bruks-/driftstid

vekst i energibruk på el-spesifikke områder: belysning, motorer, vifter og energikrevende brukerutstyr som datarom, PCer mv.

økte krav til komfortkjøling i eldre bygninger

Det er behov for betydelig energieffektivisering av eksisterende bygningsmasse, samt energiomlegging til fornybare energikilder for oppvarming. Det er også behov for bedre planlegging av energibruk i nye bygg.

Material- og ressursforbruk.

For å nå målet om miljøvennlig materialbruk er det behov for god miljødokumentasjon om byggeprodukter, og det er viktig å ha kunnskap om klimagassutslipp fra produksjon av materialer. Produksjon av bygningsmaterialer er per i dag ikke den dominerende kilden til klimagassutslipp fra bygg, men materialenes betydning for klimagassutslipp vil øke når andre kilder reduseres. Resultater fra beregninger med www.klimagassregnskap.noindikerer at alternative valg av materialer eller valg av ombygging i stedet for nybygging kan gi inntil 40–70 pst. reduksjon i klimagassutslipp fra materialbruk per m² per livsløp. Som en tommelfinger-regel er en gjennomsnittlig kontoransatt til stede på kontoret ca 40 pst. av kontortiden. Bedre utnyttelse av kontorplasser kan føre til redusert arealbehov. Arealeffektivitet er et effektivt tiltak, både miljø- og klimaeffektivt, og i høyeste grad også et kostnadseffektivt tiltak. Å bygge arealeffektivt er likevel en stor utfordring, blant annet fordi det krever at man går lengre i dialogen med brukere enn det som er vanlig i dag, og utfordrer og motiverer dem mht valg av arealeffektive løsninger, vanemønstre, organisasjon, bruksfrekvens for kontorarealer etc.

Farlige stoffer

Bygge- og anleggsnæringen benytter rundt 50 000 ulike produkter, og 19 pst. av disse er klassifisert som helse- og/eller miljøskadelige. Myndighetene har prioritert å redusere eller fase ut bruken av et utvalg på ca. 30 stoffer eller stoffgrupper (jf. Prioritetslisten). Flere av disse brukes i byggenæringen i dag, og Statsbygg følger tett opp arbeidet med farlige stoffer.

Statlig lokalisering og god by- og stedsutvikling

Staten spiller en viktig rolle i gjennomføring av by- og stedsutvikling ved lokalisering og oppføring av statlige bygg. Statsbygg har som ambisjon å medvirke til at statlige mål og føringer mht miljø, areal og transport oppnås og etterleves. Mobilitetsplanlegging som handler om organisatoriske og fysiske tiltak for å påvirke holdninger og reiseatferd for å begrense bilbruken, bør i sterkere grad inngå i planlegging og prosjektering av statlige bygg.

Mål

Hovedoppmerksomheten og målet for Statsbyggs miljøarbeid i 2011 har vært å implementere en ny langsiktig miljøstrategi for Statsbyggs virksomhet. Ett av de fem hovedmålene i strategien for 2011– 2015, er at Statsbygg skal være ledende på å planlegge, bygge, utvikle og forvalte miljøriktige bygg og uteområder. Det betyr at Statsbygg skal heve miljøstandarden for hele porteføljen gjennom redusert energibruk, miljøvennlig materialbruk og riktig lokalisering av bygg. Statsbygg skal ha en tydelig intern satsing på miljø. I sitt rådgivnings- og konseptutviklingsarbeid skal Statsbygg alltid vurdere arealbehov og arealeffektivitet. Dette skal bidra til å velge arealeffektive og klimaeffektive løsninger. Statsbygg skal være et forbilde for bransjen.

Nye energiforskrifter er kostnadskrevende ved rehabilitering av eksisterende bygg, og det er her viktig at Statsbygg følger opp nye krav og viser vei for resten av næringen. Staten dekker sitt bygningsbehov ikke bare gjennom egne bygg, men også gjennom leie av lokaler. Statsbygg er rådgiver i eiendoms, bygge- og leiesaker i hele statlig sivil sektor. I følge instruks om håndtering av bygge- og leiesaker i statlig sivil sektor skal det blant annet utarbeides funksjonsbeskrivelse knyttet til lokalanskaffelser, der det skal tas hensyn til føringer på energibruk. Statsbygg er statens kompetansesenter på dette området, og bidrar gjennom sine råd til at både energi og et bredere miljøperspektiv er en del av de krav staten stiller som leietaker i det private markedet.

Resultat i 2011 i forhold til fastsatte mål

Generelt

«Statsbyggs miljøstrategi – Langsiktige miljøambisjoner og miljømål», ble vedtatt høsten 2010 og tatt i bruk 1.1.2011, er forankret i Statsbyggs virksomhetsstyring gjennom ett av de fem hovedmålene i hovedstrategien for 2011–2015: «Statsbygg skal være miljøledende». De langsiktige ambisjonene frem mot 2030 er retningsgivende for Statsbyggs miljøsatsing, og det er lagt opp til at disse vil være gjenstand for fortløpende justeringer. Statsbygg har i 2011 arbeidet for redusert energibruk, miljøvennlig materialbruk og lokalisering av bygg, og systematisk og tydelig intern satsing på miljø – i henhold til de vedtatte bindende 4-årige miljømålene for 2011–2014. Den nye miljøstrategien innebærer at Statsbygg skjerper sine miljøkrav til rådgivere, entreprenører og leverandører, og på den måten driver utvikling i byggenæringen i mer miljøvennlig retning.

Rådgivning og konseptvalgutredninger (KVU)

Statsbygg fremmer statlige miljøføringer gjennom sitt KVU-arbeid som er nedfelt i Statsbyggs miljøstrategi, basert på relevante stortingsproposisjoner, retningslinjer, klimameldinger mv. Miljøføringer er viktige innspill til utarbeidelse av behov, mål og krav i KVU- arbeidet. Her defineres hovedføringene for prosjektene. Mer spesifikt har Statsbygg tatt tak i arealeffektivitet og lokalisering som viktige miljøinnspill i sitt KVU- arbeid. Statsbygg har kompetanse på alle feltene i KVU-arbeidet og gjennomfører årlig slike oppgaver. Oppdragene varierer fra å levere enkeltanalyser, som investerings- og FDV- kalkyler, mulighetsstudier, gjennomføringsmodeller og fremdriftsplaner, tilstandsanalyser, restverdibetraktninger, arealbehov mv., til å følge hele KVU- prosessen og aktivt være med å utforme alle kapitlene i KVU’en. Statsbygg jobber for «statens beste» gjennom å tenke i et statlig eierperspektiv hvor blant annet relevante statlige føringer er viktige innspill i KVU- arbeidet.

Statsbygg har utarbeidet rutiner for konseptutvikling for prosjekter over 750 mill. kroner (som er underlagt Finansdepartementets kvalitetssikring – KS1) og for prosjekter under 750 mill. kroner. I arbeidet med å se på arealbehov, skal arealeffektivitet vurderes i prosjektet. I 2011 ble det startet opp et prosjekt om arealeffektivitet, som ser på hvordan et bygg kan tilrettelegges mer effektivt. Det er i den forbindelse startet benchmarking av egne prosjekter, samt nasjonale og internasjonale prosjekter.

Klimagassregnskap.no

Statsbygg har ledet utviklingen av modellen www.klimagassregnskap.no, som er et åpent tilgjengelig, nettbasert verktøy for å beregne utslipp fra bygg i et livsløpsperspektiv. Klimagassregnskap.no trekkes fram i Regjeringens klimamelding. Modellen har sin styrke i den helhetlige tilnærmingen. Den beregner klimagassutslippene knyttet til både byggefasen, material- og energiforbruk i bygg, og transport som bygget genererer gjennom sin levetid. Beregningene baseres på europeiske systemgrenser og livsløpstankegang. Verktøyet er et viktig hjelpemiddel for planlegging av klimavennlige bygg.

Klimagassregnskap.no er i dag en flittig benyttet modell i framtidsrettede byggeprosjekter, som for eksempel forbildeprosjekter i store offentlige programmer som Framtidens byer og FutureBuilt. Verktøyet er anvendt i en rekke byggeprosjekter både i Statsbygg og byggenæringen for øvrig. Utvikling og bruk av modellen har hatt mange positive ringvirkninger. Den har bidratt til ny kunnskap og endret praksis i byggenæringen: Klimaendringer er noe «alle» forholder seg til ved planlegging og bygging i dag. Den har videre stimulert til økt etterspørsel etter miljødeklarasjoner for byggevarer og innovasjon i byggevareindustrien.

Statsbygg er i gang med å implementere klimagassanalyser og -beregninger i alle sine nybyggprosjekter ved å ta i bruk dette verktøyet. I 2011 ble klimagassanalyser integrert i livssykluskostnadsanalyser i alle nye prosjekter for å bedre beslutningsgrunnlaget gjennom alternativvurderinger. I 2011 ble det arbeidet med utvikling av en ny modul for beregning av utslipp fra uteområder og en ny database for klimagassutslipp fra materialer.

Framtidens byer og Framsenteret

Statsbygg er engasjert i regjeringens initiativ Framtidens byer 2008–2014. Framsenteret, en utvidelse av Polarmiljøinstituttet i Tromsø, er valgt ut som et pilotprosjekt i Framtidens byer. Dette er en viktig pilot for Statsbygg både når det gjelder miljøambisjoner og klimagass-utslipp. Framsenteret blir etter planen det første bygget som Statsbygg bygger med passivhusnivå. Maksimalt netto beregnet energiforbruk skal være 67 kWh/m² (BTA)/år. Gjennom blant annet energieffektive løsninger, miljøvennlig energiforsyning og bruk av klimaeffektive byggematerialer er det planlagt å halvere det totale klimagassutslippet sammenlignet med dagens praksis.

Klimavennlig Nasjonalmuseum

I 2011 ble det besluttet at Nasjonalmuseet skal ha passivhusnivå som minimumsstandard. Klimagassutslipp fra energibruk, materialbruk og transport i driftsfasen skal beregnes, og målet er 50 pst. reduksjon av klimagassutslipp gjennom byggets levetid i forhold til dagens praksis. Bygget skal tilfredsstille energimerke klasse A (<100 kWh/m²/år levert energi iht. NS 3031). Maksimalt virkelig energiforbruk skal ikke overstige 200 kWh/m² per år (bruttoareal). Prosjektet er et forbildeprosjekt i FutureBuilt-programmet.

Eksisterende bygg

Statsbygg har i 2011 arbeidet aktivt med målet om å redusere energibruken i egne eiendommer med fem prosent innen 2014, sammenliknet med nivået i 2009, dvs. til 200 kWh/m²/år. Det har vært gjennomført en rekke tilstandsanalyser av energiforbruket i eksisterende bygg i forbindelse med energimerkeordningen. Tilstandsanalysene vil bli fulgt opp med tiltak for å sikre lavere energiforbruk. I 2011 har man gjennomført særskilte ENØK-analyser av fengselsbygg. Det ble utarbeidet en gjennomføringsplan for å gå bort fra fossil oppvarming på eksisterende eiendommer.

Lokalisering av statlige bygg

Statsbygg baserer sine råd ved lokaliseringsvalg av bygg på nasjonale føringer for en miljøvennlig by- og tettstedsutvikling. Det er i 2011 etablert tiltak for å gjennomføre mobilitetsplanlegging som del av Statsbyggs tidligfasearbeid. Mobilitetsplanlegging handler om organisatoriske og fysiske tiltak for å påvirke holdninger og reiseatferd for å begrense bilbruken.

Virtuelt nullenergibygg

For bedre å kunne oppfylle kommende ambisiøse energikrav for bygg, etablerte Statsbygg i 2011 et prosjekt som skal bygge et virtuelt testbygg på nullenerginivå for å styrke kompetanse, prosjekteringsverktøy og teknologi for nullenergibygg. ‘Bygget’ skal framtre digitalt på egen nettside. Målet er å heve både Statens og næringens kompetanse slik at nullenergibygg kan realiseres i praksis. Statsbygg og Lavenergiprogrammet samarbeider om kunnskapsheving og kunnskapsspredning fra prosjektet.

Grønne tilleggsavtaler

Statsbygg ønsker å styrke innsatsen for energieffektivisering i eksisterende bygg, også gjennom sterkere involvering av leietakere og brukere. Statsbygg utvikler «Grønne tilleggsavtaler» med sikte på å kunne realisere dette innenfor eksisterende leieforhold. Det arbeides samtidig med å styrke statlige tiltak for energieffektivisering i den statlige eiendomsporteføljen.

Aktuelle miljøtiltak på kort og lang sikt

sette i gang 2–5 pilotprosjekter der man prosjekterer på minimum passivhusnivå for nybygg og/eller lavenerginivå for rehabilitering

fortsette arbeidet med å innføre systematisk bruk av klimagassberegninger ved alternative løsninger i Statsbygg sine prosjekter, sammen med livssyklus-kostnadsanalyser (LCC-analyser). Hensikten er å utvide og forbedre beslutningsgrunnlaget, samt redusere miljøbelastningen fra prosjektene. Klimagassregnskap og -analyser (www.klimagassregnskap.no) skal utarbeides, sammen med LCC-analyser, som en integrert del av planleggings-, prosjekterings- og byggeprosessen

gjennomføre en geografisk analyse av risiko og sårbarhet for Statsbyggs bygninger i Norge, med særskilt fokus på effekter av klimaendringer. Ved vurderingen av klimaendringer vil analysen blant annet bygge på NOU 2010: 10 ‘Tilpassing til eit klima i endring’, og utførte analyser av klimaendringer og bygg i Norge

lage rutiner for miljøvennlig materialbruk med lavest mulig klimagassutslipp og minimalt innhold av helse- og miljøskadelige stoffer

skaffe seg kunnskap og etablere rutiner slik at nasjonale føringer for en miljøvennlig by- og stedsutvikling er styrende for råd om lokaliseringsbeslutninger gitt av Statsbygg

medvirke til bærekraftig utvikling via FoU-virksomhet, blant annet gjennom deltakelse i forskningssenteret Zero Emission Buildings (ZEB) for å utvikle løsninger for bygninger med null klimagassutslipp knyttet til produksjon, drift, og avhending

gjennom deltakelse i FoU-prosjektet Styr smart i SmartGrid bidra til utvikling av løsninger for at lokalt produsert overskuddsenergi i et nullenergibygg eller plusshus kan sendes ut på strømnettet

intern og ekstern benchmarking av arealeffektivitet: Starte kartlegging av egne prosjekter i justis- og høgskolesektoren for å vurdere arealbruk og funksjoner, starte kartlegging av eksterne aktører i Norge og utlandet mht arealeffektivitet (m² per ansatt, ledighet, m² per funksjonsområde), og utarbeide rutiner for å vurdere arealeffektivitet i konseptvalgsfasen.

Direktoratet for forvaltning og IKT

Viktige miljøutfordringer

Alle statlige virksomheter i Norge er pålagt å ha et miljøledelsessystem. Direktoratet for forvaltning og IKT har etter oppdrag fra Miljøverndepartementet et tverrsektorielt ansvar for å bistå og følge dette opp. Direktoratets egne miljøutfordringer knyttes til at de er en kontorvirksomhet. Driften preges av at direktoratet har kontorer i Oslo og Leikanger i tillegg til en utstrakt kontakt med andre offentlige etater. De største miljøbelastningene knyttet til egen drift er dermed forårsaket av energibruk til kontorer, transport (arbeidsreiser og tjenestereiser) og avfall (hovedsaklig papir og elektronikk).

Direktoratet for forvaltning og IKT skal bidra til en helhetlig og effektiv IKT-utvikling, slik at offentlig sektor kan samhandle elektronisk og levere brukervennlige og sikre tjenester med god kvalitet. Ved økt bruk av IKT vil samtidig miljøutslippene reduseres. Eksempler på dette er prosjektene eID, ehandel og efaktura. Generelt for disse prosjektene er målet å standardisere effektive arbeidsprosesser gjennom å digitalisere saksbehandlingsprosessene. Innføring av ehandel i offentlig sektor vil bidra til en digitalisert markedsplass hvor innkjøpere og leverandører kan effektivisere anskaffelsesprosessen gjennom mindre papirbruk samt større oversikt over miljøvennlige varer og tjenester. I tillegg vil de digitaliserte løsningene sikre større grad av beste praksis i betydningen mindre sløsing med ressursene ved større innkjøp og mer helhetlig behovsvurdering. Ehandel og efaktura er også gjenstand for en vurdering i direktoratets egen anskaffelsesstrategi.

Aktuelle tiltak på kort og lang sikt

Direktoratet for forvaltning og IKT har i oppdrag å følge opp regjeringens Handlingsplan for miljø- og samfunnsansvar i offentlige anskaffelser for Miljøverndepartementet. Direktoratets prosjekter med å digitalisere offentlig sektor er viktige tiltak for å redusere offentlig sektors miljøbelastning. Ved å gå fra papirbasert til digitalisert saksbehandling, for eksempel ved anskaffelser, vil staten bidra til å redusere miljøbelastningen. Ved digitalisering av arbeidsprosesser gjennom ehandels-plattformen, efaktura og konkurransegjennomføringsverktøy (KGV) er det flere aspekter som bidrar til miljøgevinster:

ehandelsplassen med åpen markedsplass gjennom elektroniske produkt – og tjenestekataloger fra leverandørene bidrar til bedre oversikt over markedet for innkjøperne. Full oversikt over markedet (i en gitt situasjon der alle leverandører er med i ehandels-plattformen) gir bedre priser. Full oversikt gir også informasjon om hvem som har miljøvennlige produkter og tjenester, samtidig som de kan foreta en vurdering av hvorvidt det lønner seg å velge lokale leverandører som har lave fraktkostnader og dermed gir miljømessige gevinster

konkurransegjennomføring krever omfattende dokumentasjon. Ved å digitalisere arbeidsprosessene med KGV sikres beste praksis samtidig som mengden papir reduseres betraktelig. Innføring av efaktura er også et virkemiddel som reduserer papirbruk samtidig som det bidrar til bedre kontroll med utgiftene.

Direktoratets oppgave med å innføre miljøledelse i offentlig sektor og utarbeide miljøkriterier for offentlig sektor er viktige tiltak som må fortsette i årene fremover for å styrke det offentliges bidrag til å redusere klimagasser. Direktoratet har, fra august 2011 til mai 2012, koordinert pilotprosjektet Klimanøytral stat for ti statlige virksomheter der målet var å teste ut systemer for å måle klimautslipp, vurdere alternative tiltak for å redusere klimautslippene, og beregne hvor mye det ville koste å kjøpe klimakvoter for det resterende utslippet. Erfaring fra virksomhetene skulle brukes i planlegging og budsjettering av eventuelle tiltak for resten av staten. Direktoratet deltok selv som en av pilotvirksomhetene. I tillegg har direktoratet utviklet en felles, enkel rapporteringsløsning som alle statlige virksomheter kan bruke slik at departementene lett kan få en oversikt over status i underliggende etater. Rapporteringssystemet innføres fra 2012 og heter MiljøRapp. Systemet bidrar til enkel rapportering og synlige resultater. Oppgaven med å drifte nettverk som Knutepunkter, bidrar til økt kunnskap og holdningsendring blant fylkene som igjen sprer budskapet gjennom krav til kommunene.

Tiltak i Direktoratet for forvaltning og IKT sin interne drift

Et langsiktig tiltak for direktoratets drift er å innføre miljøprofil i alle prosjekter. Miljøprofilene må innebære bevissthet og tiltak rundt alle de aspekter som er nevnt ovenfor; reisevirksomhet, bruk av videoutstyr og andre digitale samarbeidsløsninger, redusere avfall ved å digitalisere arbeidsprosessene og bidra til helhetlige behovskartlegginger ved innkjøp. Et viktig arbeid som pågår i organisasjonen er innføringen av fullelektronisk saks-/arkiv-system (SakArk-prosjektet). Det vil redusere papirbruken betraktelig og øke muligheten for gjenbruk av informasjon og dokumentasjon, som igjen vil frigjøre ressurser som kan brukes til andre miljøtiltak.

Et annet langsiktige tiltak er å følge opp anskaffelsesstrategien der det blant annet skal vurderes hvorvidt det er nødvendig å digitalisere innkjøpsprosessene for å sikre bedre oversikt over blant annet hvorvidt miljø og etisk ansvar ivaretas.

Et tredje langsiktig tiltak er å videreutvikle opplæringsprogrammet for nyansatte slik at miljøpolitikk og konsekvenser for den enkelte blir ivaretatt.

Kortsiktige tiltak er brukerstøtte til eSamarbeidsløsninger, sikre miljøperspektivet i vernerunder og medarbeidersamtaler, innstille printere på dobbeltsidig utskrift regelmessig og minne om regulering av strøm til elektronisk utstyr i kontorlandskap. Gjennom reiseregulativet og bruken av elektronisk faktura på reise kontrolleres bruken av transportmidler til tjenestereiser.

Den norske kirke

Den norske kirke ønsker å bidra til et mer bevisst forhold til miljø, forbruk og rettferd. I 2007 var miljø og vern av skaperverket hovedsak på Kirkemøtet, og det ble vedtatt en tiårig bærekraftreform for endringer i kirke og samfunn. Dette ble fulgt opp da Kirkemøtet i 2008 vedtok at en vesentlig del av reformen skulle gjennomføres ved et økumenisk samarbeidsprosjekt, kalt Skaperverk og bærekraft, mellom Norges kristne råd, Kirkens Nødhjelp og Den norske kirke. Målet er at prosjektet skal prege både kirkelig mål- og strategiarbeid og det konkrete arbeidet i virksomhetene. Kirken ønsker også å bidra med etiske premisser i samfunnsdebatten og bidra til å fremme en ansvarlig klima- og miljøpolitikk i Norge. Både Kirkerådet og Bispemøtet uttaler seg jevnlig om aktuelle saker og deltar i den offentlige debatten om disse spørsmålene. Internasjonalt deltar Den norske kirke aktivt i miljøarbeidet gjennom Mellomkirkelig Råd. Også Samisk kirkeråd er engasjert i nasjonale og internasjonale miljøspørsmål, spesielt der urfolks rettigheter er berørt. Bærekraft, skaperverk og rettferdighet står også sentralt i kirkens trosopplæring og i den nasjonale diakoniplanen for Den norske kirke.

Kirkebyggene og gravplassene representerer store verdier for samfunnet og er en del av vår felles kulturarv. Det er kommunene og kirkelig fellesråd som har ansvaret for å forvalte disse. Arbeidet med istandsetting av verneverdige og fredede kirkebygg har vært intensivert de siste årene, spesielt gjennom rentekompensasjonsordningen for kirkebygg. Det har også vært arbeidet mye med energieffektiviseringstiltak når det gjelder oppvarming av kirker. I kirkeoppvarmingsprosjektet legges det vekt på brukstilpasset oppvarming som i første rekke er et energisparingstiltak, men som også gir et bedre bevaringsmiljø for interiør og kunst. Opplysningsvesenets fond (OVF) eier og forvalter en betydelig eiendoms- og bygningsmasse. Flere av de gamle prestegårdene er verdifulle kulturminner og kulturmiljøer. Betydelige deler av fondets midler benyttes hvert år til å holde presteboligene og fondets verneverdige bygninger i forsvarlig stand. Boligene har et samlet areal (inklusive garasjer, uthus mm.) på ca. 160 000 m², og det ble i 2011 brukt ca. 92 mill. kroner til drift, vedlikehold og rehabilitering. Fondet har sin egen kulturminnestrategi. OVF er også en av landets største skogeiere, med ca. 860 000 dekar skogareal, hvorav over halvparten av arealet er produktiv skog. Skogbruksvirksomheten drives etter bedriftsøkonomiske prinsipper, men også i samsvar med Levende Skog standarden om hensyntagen til kulturlandskap, landskapsøkologi og miljø. Skogbruket skal drives på en miljøvennlig og bærekraftig måte, og bevaring av biologisk mangfold skal ha høy prioritet.

Tilråding

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

tilrår:

I Prop. 1 S (2012–2013) om statsbudsjettet for år 2013 føres opp de forslag til vedtak som er nevnt i et framlagt forslag.

Forslag

Under Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet føres det i Prop. 1 S (2012–2013) statsbudsjettet for budsjettåret 2013 opp følgende forslag til vedtak:

Kapitlene 1–2, 1500–1592, 2445, 4510–4592 og 5445–5446

I

Utgifter:

Kap.

Post

Kroner

Kroner

Kroner

Det kongelige hus

1

H.M. Kongen og H.M. Dronningen

01

Apanasje

10 032 000

50

Det kongelige hoff

158 606 000

168 638 000

2

H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessen

01

Apanasje

8 349 000

50

H.K.H. Kronprinsen og H.K.H. Kronprinsessens stab mv.

17 220 000

25 569 000

Sum Det kongelige hus

194 207 000

Administrasjon mv.

1500

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

01

Driftsutgifter

188 174 000

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

33 831 000

22

Forskning, kan overføres

19 944 000

241 949 000

1502

Tilskudd til kompetanseutvikling

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

3 000 000

70

Tilskudd, kan overføres

12 500 000

15 500 000

1503

Midler til opplæring og utvikling av tillitsvalgte

70

Tilskudd

149 934 000

149 934 000

Sum Administrasjon mv.

407 383 000

Fylkesmannsembetene

1510

Fylkesmannsembetene

01

Driftsutgifter

1 426 594 000

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

169 977 000

1 596 571 000

Sum Fylkesmannsembetene

1 596 571 000

Fellestjenester i regjeringskvartalet

1520

Departementenes servicesenter

01

Driftsutgifter

579 406 000

22

Fellesutgifter i regjeringskvartalet

124 993 000

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

87 970 000

792 369 000

Sum Fellestjenester i regjeringskvartalet

792 369 000

Partistøtte

1530

Tilskudd til de politiske partier

01

Driftsutgifter

2 985 000

70

Tilskudd til de politiske partiers sentrale organisasjoner

245 413 000

71

Tilskudd til de politiske partiers kommunale organisasjoner

32 156 000

73

Tilskudd til de politiske partiers fylkesorganisasjoner

70 236 000

75

Tilskudd til de politiske partiers fylkesungdomsorganisasjoner

19 965 000

76

Tilskudd til de politiske partiers sentrale ungdomsorganisasjoner

7 459 000

378 214 000

Sum Partistøtte

378 214 000

Samiske formål

1533

Sametinget

50

Sametinget

259 460 000

54

Avkastning av Samefolkets fond

2 535 000

261 995 000

1534

Tilskudd til samiske formål

50

Samisk høgskole

5 800 000

51

Divvun

5 419 000

72

Samisk språk, informasjon m.m.

5 330 000

16 549 000

1535

Gáldu – Kompetansesenteret for urfolks rettigheter

01

Driftsutgifter

3 319 000

3 319 000

1536

Internasjonalt reindriftssenter

01

Driftsutgifter

4 378 000

4 378 000

Sum Samiske formål

286 241 000

Nasjonale minoriteter

1540

Nasjonale minoriteter

60

Tiltak for rom, kan overføres

5 800 000

70

Tilskudd til nasjonale minoriteter

7 751 000

71

Avkastning av Romanifolkets/taternes kulturfond

3 550 000

17 101 000

Sum Nasjonale minoriteter

17 101 000

Konkurransepolitikk

1550

Konkurransetilsynet

01

Driftsutgifter

85 998 000

23

Klagenemnda for offentlige anskaffelser

9 961 000

95 959 000

Sum Konkurransepolitikk

95 959 000

Forvaltningsutvikling og IKT-politikk

1560

Direktoratet for forvaltning og IKT

01

Driftsutgifter

177 969 000

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

53 848 000

22

Betaling av elektronisk ID til private leverandører

6 737 000

23

Elektronisk ID og digital postkasse, kan overføres

112 331 000

350 885 000

1561

IKT-politikk

22

Samordning av IKT-politikken, kan overføres

13 027 000

71

Tilskudd til fri programvare

4 500 000

72

Tilskudd til forebyggende informasjonssikring

6 860 000

73

Tilskudd til digital kompetanse

2 108 000

74

Tilskudd til IKT-standardisering

700 000

27 195 000

1562

Internasjonalt IKT-samarbeid og utviklingsprogram

01

Driftsutgifter

4 430 000

70

Tilskudd til internasjonale program, kan overføres

33 753 000

38 183 000

Sum Forvaltningsutvikling og IKT-politikk

416 263 000

Personvern

1570

Datatilsynet

01

Driftsutgifter

37 753 000

37 753 000

1571

Personvernnemnda

01

Driftsutgifter

1 833 000

1 833 000

Sum Personvern

39 586 000

Bygge- og eiendomspolitikk

1580

Byggeprosjekter utenfor husleieordningen

30

Prosjektering av bygg, kan overføres

57 000 000

31

Igangsetting av byggeprosjekter, kan overføres

18 500 000

33

Videreføring av byggeprosjekter, kan overføres

388 400 000

36

Kunstnerisk utsmykking, kan overføres

13 840 000

477 740 000

1581

Eiendommer til kongelige formål

01

Driftsutgifter

24 128 000

30

Større rehabiliteringsprosjekter, kan overføres

37 940 000

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

10 811 000

72 879 000

1582

Utvikling av Fornebuområdet

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

300 000

30

Investeringer, Fornebu, kan overføres

5 000 000

5 300 000

1584

Eiendommer utenfor husleieordningen

01

Driftsutgifter

19 258 000

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

15 000 000

34 258 000

2445

Statsbygg

24

Driftsresultat

1 Driftsinntekter

-3 747 018 000

2 Driftsutgifter

2 035 148 000

3 Avskrivninger

692 000 000

4 Renter av statens kapital

81 300 000

5 Til investeringsformål

924 594 000

6 Til reguleringsfondet

-23 248 000

-37 224 000

30

Prosjektering av bygg, kan overføres

138 100 000

32

Prosjektering og igangsetting av kurantprosjekter, kan overføres

178 900 000

33

Videreføring av ordinære byggeprosjekter, kan overføres

735 100 000

34

Videreføring av kurantprosjekter, kan overføres

624 448 000

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

70 000 000

49

Kjøp av eiendommer, kan overføres

70 000 000

1 779 324 000

Sum Bygge- og eiendomspolitikk

2 369 501 000

Den norske kirke

1590

Kirkelig administrasjon

01

Driftsutgifter

215 374 000

21

Spesielle driftsutgifter

29 412 000

71

Tilskudd til kirkelige formål

232 178 000

75

Trosopplæring, kan overføres, kan nyttes under post 01

213 936 000

79

Til disposisjon, kan overføres

500 000

691 400 000

1591

Presteskapet

01

Driftsutgifter

905 344 000

21

Spesielle driftsutgifter

6 404 000

911 748 000

1592

Nidaros domkirke m.m.

01

Driftsutgifter

54 064 000

54 064 000

Sum Den norske kirke

1 657 212 000

Sum departementets utgifter

8 250 607 000

Inntekter:

Kap.

Post

Kroner

Kroner

Kroner

Samlede inntekter

4510

Fylkesmannsembetene

01

Inntekter ved oppdrag

169 933 000

169 933 000

4520

Departementenes servicesenter

02

Ymse inntekter

21 932 000

03

Brukerbetaling for tilleggstjenester fra departementene

72 834 000

94 766 000

4533

Sametinget

51

Avkastning av Samefolkets fond

2 535 000

2 535 000

4540

Nasjonale minoriteter

71

Avkastning av Romanifolkets/taternes kulturfond

3 550 000

3 550 000

4550

Konkurransetilsynet

04

Klagegebyr

1 980 000

1 980 000

4560

Direktoratet for forvaltning og IKT

03

Diverse inntekter

6 500 000

04

Internasjonale oppdrag

2 130 000

05

Tilbakebetaling fra kommuner for elektronisk ID

300 000

06

Tilbakebetaling fra tjenesteeiere for elektronisk ID og digital postkasse

1 550 000

10 480 000

4581

Eiendommer til kongelige formål

01

Ymse inntekter

148 000

148 000

4584

Eiendommer utenfor husleieordningen

02

Ymse inntekter

3 035 000

3 035 000

4590

Kirkelig administrasjon

02

Ymse inntekter

12 169 000

03

Inntekter ved oppdrag

29 412 000

41 581 000

4591

Presteskapet

02

Ymse inntekter

14 879 000

03

Inntekter ved oppdrag

6 404 000

21 283 000

4592

Nidaros domkirke m.m.

02

Ymse inntekter

16 876 000

03

Leieinntekter m.m.

3 343 000

20 219 000

5445

Statsbygg

39

Avsetning til investeringsformål

924 594 000

924 594 000

5446

Salg av eiendom, Fornebu

40

Salgsinntekter, Fornebu

200 000

200 000

Sum Samlede inntekter

1 294 304 000

Sum departementets inntekter

1 294 304 000

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementets alminnelige fullmakter

Fullmakter til å overskride gitte bevilgninger

II

Merinntektsfullmakter

Stortinget samtykker i at Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 kan:

overskride bevilgningen under

mot tilsvarende merinntekter under

kap. 1510 post 21

kap. 4510 post 01

kap. 1520 post 01

kap. 4520 postene 02 og 03

kap. 1535 post 01

kap. 4535 post 02

kap. 1536 post 01

kap. 4536 post 02

Kap. 1550 post 23

Kap. 4550 post 04

Kap. 1560 post 01

Kap. 4560 postene 03 og 04

Kap. 1560 post 21

Kap. 4560 post 03

kap. 1560 post 22

kap. 4560 post 05

kap. 1560 post 23

kap. 4560 post 06

kap. 1584 post 01

kap. 4584 post 02

kap. 1590 post 01

kap. 4590 post 02

kap. 1590 post 21

kap. 4590 post 03

kap. 1591 post 01

kap. 4591 post 02

kap. 1591 post 21

kap. 4591 post 03

kap. 1592 post 01

kap. 4592 postene 02 og 03

Andre fullmakter

III

Fullmakt til nettobudsjettering

Stortinget samtykker i at Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 kan nettoføre som utgiftsreduksjon under kap. 1510 Fylkesmannsembetene, post 21 Spesielle driftsutgifter, refusjoner av utgifter til fellestjenester der Fylkesmannen samordner utgiftene.

Bygge- og eiendomsfullmakter

Fullmakter til å overskride gitte bevilgninger

IV

Fullmakter til overskridelse

Stortinget samtykker i at Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 kan:

overskride kap. 2445 Statsbygg, postene 30–49, med inntil 175 mill. kroner mot dekning i reguleringsfondet.

overskride kap. 2445 Statsbygg, postene 30–49, med beløp som tilsvarer inntekter fra salg av eiendommer, og medregne ubrukte inntekter fra salg av eiendom ved beregning av overført beløp.

V

Omdisponeringsfullmakter

Stortinget samtykker i at Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 kan omdisponere:

under kap. 1580 Byggeprosjekter utenfor husleieordningen, mellom postene 30–45.

under kap. 1581 Eiendommer til kongelige formål, fra post 01 til post 45.

under kap. 1584 Eiendommer utenfor husleieordningen, fra post 01 til post 45.

under kap. 2445 Statsbygg, mellom postene 30, 31, 33, 45 og 49.

under kap. 2445 Statsbygg, mellom postene 32 og 34, samt post 49 i de tilfeller det er aktuelt å kjøpe en eiendom som ledd i gjennomføringen av et kurantprosjekt.

Fullmakter til å pådra staten forpliktelser utover gitte bevilgninger

VI

Fullmakt til å pådra staten forpliktelser knyttet til investeringsprosjekt

Stortinget samtykker i at Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 kan pådra staten forpliktelser utover budsjettåret for å gjennomføre de byggeprosjektene og andre investeringsprosjekter som er omtalt under kap. 1580 Byggeprosjekter utenfor husleieordningen, kap. 1581 Eiendommer til kongelige formål, kap. 1582 Utvikling av Fornebuområdet, og kap. 2445 Statsbygg i Prop. 1 S (2012–2013), innenfor de kostnadsrammene som der er oppgitt.

VII

Fullmakter i forbindelse med kurantprosjektordningen

Stortinget samtykker i at Fornyings-, administrasjons og kirkedepartementet i 2013 kan:

under kap. 2445 Statsbygg, post 32, Prosjektering og igangsetting av kurantprosjekter, sette i gang byggeprosjekt uten at disse er omtalt med kostnadsramme overfor Stortinget, når leietakeren har de husleiemidlene det er behov for innenfor gjeldende budsjettrammer.

under kap. 2445 Statsbygg, post 32 Prosjektering og igangsetting av kurantprosjekter og post 34 Videreføring av kurantprosjekt, pådra staten forpliktelser utover budsjettåret innenfor en samlet ramme på 1 500 mill. kroner for gamle og nye forpliktelser i forbindelse med gjennomføringen av byggeprosjektene.

Andre fullmakter

VIII

Diverse fullmakter

Stortinget samtykker i at:

Fornyings- administrasjons- og kirkedepartementet i 2013 kan:

godskrive det enkelte bygge- og eiendomsprosjektet med innbetalt dagmulkt, konvensjonalbot og erstatning for misligholdt entreprise, ved at innbetalingen blir postert i statsregnskapet på vedkommende investeringspost som utgiftsreduksjon.

godkjenne salg, makeskifte eller bortfeste av eiendom som forvaltes av Statsbygg eller av statlige etater som ikke har egen salgsfullmakt, for inntil 500 mill. kroner totalt i budsjettåret.

godkjenne kjøp av eiendom finansiert ved salgsinntekter, innsparte midler eller midler fra reguleringsfondet for inntil 150 mill. kroner i hvert enkelt tilfelle, og for inntil 300 mill. kroner totalt, utover bevilgningen på kap. 2445 Statsbygg, post 49 Kjøp av eiendom.

overdra statlige spesialskoleeiendommer til underpris eller vederlagsfritt til kommuner og fylkeskommuner, dersom ansvaret for skoledriften blir overtatt av kommunen eller fylkeskommunen.

gjøre bortfeste, salg og makeskifte av eiendommer som det er behov for ved disponering av statens eiendommer på Fornebu for inntil 100 mill. kroner.

korrigere Statsbyggs balanse i de tilfellene hvor prosjekterings- og investeringsmidler ført på kap. 2445 Statsbygg blir overført til andre budsjettkapittel eller prosjektene ikke blir realisert.

avhende statlig fast eiendom til barnehageformål direkte til kommuner til markedspris.

Kongen i 2013 kan avhende statlig eiendom til lavere pris enn markedspris der særlige hensyn tilsier det.

Vedlegg 1
Antall arbeidstakere og anslag på utførte årsverk i statlig tariffområde per 1. mars 2012

Generelt

Stortinget vedtok 19. juni 1997 å oppheve Bevilgningsreglementets pgf. 10 om opprettelse, inndragning og omgjøring av ledige statsstillinger. Vilkåret i Innst.S. nr. 243 (1996–1997) fra Stortingets presidentskap er at det i tilknytning til det årlige bevilgningsframlegget blir gitt en oversikt over antall tilsatte i virksomheter i det statlige tariffområdet.

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet har utarbeidet en oversikt over arbeidstakere i det statlige tariffområdet på grunnlag av data i Statens sentrale tjenestemannsregister (SST) per 1. mars 2012.

Arbeidstakere som lønnes etter lønnsregulativ for staten

Statens sentrale tjenestemannsregister (SST) omfatter alle som lønnes etter lønnsregulativ for staten (statlig tariffområde). Tilsatte ved de statlige grunn- og videregående skolene og ved spesialpedagogiske kompetansesentre inngår i tallmaterialet. Registerdataene er eksklusive tilsatte i statsaksjeselskap, statsforetak eller statlige virksomheter som er endret til stiftelser.

Statens toppledere og dommere, som lønnes etter lønnskategorier, er rapportert til SST. I tallmaterialet er disse kun tatt med under «Sammendrag – tilsatte i statlig tariffområde per 1. mars 2012 – antall og beregnet årsverk».

Statistikken for statlig tariffområde omfatter i alt 147 429 regulativlønte arbeidstakere per 1. mars 2012. Tilsatte i heltidsstillinger utgjør 83 pst. av alle. Tallet på årsverk, 135 990, er beregnet på grunnlag av dellønnsprosent (stillingsdel), som er rapportert på individnivå. Vel 47 pst. av årsverkene utføres av kvinner.

Sammendrag – tilsatte i statlig tariffområde per 1. mars 2012 – antall og beregnet årsverk

Tabell 1.1 og 1.2 omfatter kun regulativlønte arbeidstakere. Alle som er holdt utenfor datagrunnlaget i disse to tabellene er imidlertid med i denne oversiktstabellen:

Antall

Årsverk

Faste og midlertidige tilsatte regulativlønte

147 429

135 990

Tilsatte lønnet etter overenskomst, timelønte, tilsatte permitterte med redusert lønn eller tilsatte som staten har arbeidsgiveransvaret for, men som ikke får lønn gjennom statsbudsjettet¹

6 528

1 846

Toppledere og dommere på egne kontrakter

884

876

Sum tilsatte i statlig tariffområde

154 841

138 712

¹ Årsverktallet er et overslag.

Tabell 1.1 Tilsatte etter kjønn, tjenesteforhold, årsverk, departementsområder og etat/virksomhet per 1. mars 2012. Årsverkanslaget er beregnet på grunnlag av dellønnsprosent (stillingsdel), som er rapportert på individnivå.

Menn

Kvinner

Herav

Herav

Etat/virksomhet

Tilsatte

Årsverk

I alt

Heltids-tilsatte

Deltids-tilsatte

Årsverk

I alt

Heltids-tilsatte

Deltids-tilsatte

Årsverk

I alt

147 429

135 989,62

76 923

67 948

8 975

71 776,84

70 506

54 366

16 140

64 212,78

Statsministerens kontor

82

78,80

43

39

4

41,90

39

31

8

36,90

Regjeringsadvokaten

52

49,58

23

22

1

22,80

29

21

8

26,78

Arbeidsdepartementet

15 379

14 264,37

4 911

4 360

551

4 664,98

10 468

8 037

2 431

9 599,39

Arbeidsdepartementet

197

190,29

75

72

3

73,80

122

101

21

116,49

Arbeids- og velferdsetaten

13 825

12 771,79

4 235

3 735

500

4 007,82

9 590

7 299

2 291

8 763,97

Arbeids- og velferdsdirektoratet

454

434,44

188

173

15

181,68

266

217

49

252,76

NAV fylkesledd

9 342

8 530,88

2 515

2 147

368

2 343,35

6 827

5 101

1 726

6 187,53

NAV Østfold

509

471,57

138

123

15

131,98

371

275

96

339,59

NAV Akershus

883

817,23

215

187

28

201,41

668

511

157

615,82

NAV Oslo

1 084

1 023,86

335

310

25

324,34

749

604

145

699,52

NAV Hedmark

357

328,41

99

91

8

95,27

258

189

69

233,14

NAV Oppland

362

320,60

95

72

23

83,61

267

185

82

236,99

NAV Buskerud

458

418,09

94

80

14

85,63

364

269

95

332,46

NAV Vestfold

478

424,89

125

102

23

113,51

353

246

107

311,38

NAV Telemark

375

341,01

110

95

15

103,08

265

200

65

237,93

NAV Aust-Agder

272

234,35

82

59

23

69,80

190

127

63

164,55

NAV Vest-Agder

323

294,86

100

83

17

93,11

223

165

58

201,75

NAV Rogaland

718

645,21

164

135

29

152,02

554

388

166

493,19

NAV Hordaland

788

706,94

207

162

45

186,22

581

418

163

520,72

NAV Sogn og Fjordane

218

192,33

46

37

9

42,28

172

123

49

150,05

NAV Møre og Romsdal

500

457,82

128

114

14

122,06

372

280

92

335,76

NAV Sør-Trøndelag

568

518,54

166

134

32

150,28

402

306

96

368,26

NAV Nord-Trøndelag

298

273,34

96

84

12

91,04

202

150

52

182,30

NAV Nordland

567

526,38

157

142

15

150,60

410

326

84

375,78

NAV Troms

372

341,58

105

91

14

98,19

267

210

57

243,39

NAV Finnmark

212

193,87

53

46

7

48,92

159

129

30

144,95

NAV IKT

392

384,09

280

269

11

275,59

112

103

9

108,50

NAV fellestjenester

91

88,33

37

36

1

36,50

54

46

8

51,83

NAV hjelpemidler og tilrettelegging

1 271

1 176,02

561

499

62

532,90

710

523

187

643,12

NAV internasjonalt

207

193,43

56

46

10

52,30

151

120

31

141,13

NAV klageinstans

154

145,06

36

27

9

32,08

118

102

16

112,98

NAV kontaktsenter

819

771,13

201

194

7

198,00

618

480

138

573,13

NAV kontroll

211

201,22

72

69

3

71,32

139

111

28

129,90

NAV pensjon

326

310,34

99

95

4

97,70

227

186

41

212,64

NAV regnskap og utbetaling

511

491,65

176

166

10

172,40

335

281

54

319,25

NAV sentral ytelsesforvaltning

47

45,20

14

14

0

14,00

33

29

4

31,20

Arbeidsretten

1

1,00

0

0

0

0,00

1

1

0

1,00

Arbeidstilsyn

578

556,98

243

229

14

238,42

335

277

58

318,56

Direktoratet for arbeidstilsynet

111

108,67

36

33

3

35,20

75

66

9

73,47

Arbeidstilsynet regionene

467

448,31

207

196

11

203,22

260

211

49

245,09

Arbeidstilsynet Indre Østland

62

60,70

33

32

1

32,60

29

26

3

28,10

Arbeidstilsynet Østfold og Akershus

65

63,36

25

24

1

24,92

40

30

10

38,44

Arbeidstilsynet Oslo

71

66,93

28

25

3

26,60

43

37

6

40,33

Arbeidstilsynet Sør-Norge

67

63,70

26

24

2

25,40

41

34

7

38,30

Arbeidstilsynet Vestlandet

84

80,84

35

32

3

34,20

49

39

10

46,64

Arbeidstilsynet Midt-Norge

66

63,65

36

35

1

35,50

30

24

6

28,15

Arbeidstilsynet Nord-Norge

52

49,13

24

24

0

24,00

28

21

7

25,13

Pensjonstrygden for sjømenn

35

34,10

13

12

1

12,60

22

21

1

21,50

Petroleumstilsynet

160

150,15

89

81

8

85,30

71

54

17

64,85

Riksmekleren

1

1,00

0

0

0

0,00

1

1

0

1,00

Statens arbeidsmiljøinstitutt

120

110,80

63

50

13

58,18

57

44

13

52,62

Statens Pensjonskasse forvaltningsbedrift

394

385,26

163

157

6

160,96

231

208

23

224,30

Trygderetten

68

63,00

30

24

6

27,90

38

31

7

35,10

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet

5 764

5 010,19

1 958

1 377

581

1 679,26

3 806

2 635

1 171

3 330,93

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet

197

187,71

60

55

5

58,40

137

105

32

129,31

Fylkesnemndene for barnevern og sosiale saker

104

92,95

28

22

6

25,70

76

53

23

67,25

Forbrukerrådet

137

125,95

57

51

6

55,00

80

55

25

70,95

Barneombudet

15

14,70

5

5

0

5,00

10

7

3

9,70

Integrerings- og mangfoldsdirektoratet

199

192,35

76

73

3

75,20

123

106

17

117,15

Barne-, ungdoms- og familieetaten

4 959

4 252,05

1 678

1 124

554

1 409,96

3 281

2 223

1 058

2 842,09

Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet

224

216,33

84

77

7

81,50

140

122

18

134,83

Bufetat regionene

4 735

4 035,72

1 594

1 047

547

1 328,46

3 141

2 101

1 040

2 707,26

Barne-, ungdoms- og familieetaten Region Øst

1 316

1 099,40

423

260

163

344,87

893

575

318

754,53

Barne-, ungdoms- og familieetaten Region Sør

1 000

860,95

356

241

115

299,76

644

436

208

561,19

Barne-, ungdoms- og familieetaten Region Vest

1 077

907,65

360

249

111

301,53

717

454

263

606,12

Barne-, ungdoms- og familieetaten Region Midt-Norge

646

550,36

228

145

83

187,70

418

278

140

362,66

Barne-, ungdoms- og familieetaten Region Nord

696

617,36

227

152

75

194,60

469

358

111

422,76

Forbrukerombudet

29

27,50

15

13

2

14,10

14

12

2

13,40

Likestillings- og diskrimineringsnemnda

1

1,00

0

0

0

0,00

1

1

0

1,00

Likestillings- og diskrimineringsombudet

58

56,93

18

17

1

17,80

40

37

3

39,13

Sekretariatet for Markedsrådet og Forbrukertvistutvalget

9

8,10

1

1

0

1,00

8

6

2

7,10

Statens Institutt for forbruksforskning SIFO

56

50,95

20

16

4

17,10

36

30

6

33,85

Finansdepartementet

10 478

9 968,47

4 397

4 115

282

4 288,37

6 081

4 787

1 294

5 680,10

Finansdepartementet

298

291,14

160

157

3

158,90

138

113

25

132,24

Finanstilsynet

276

266,07

134

123

11

130,60

142

122

20

135,47

Skatteetaten

6 279

5 954,85

2 384

2 241

143

2 337,21

3 895

3 022

873

3 617,64

Skattedirektoratet

298

292,50

149

145

4

148,17

149

129

20

144,33

Skatt Øst

1 637

1 557,58

596

564

32

585,49

1 041

820

221

972,09

Skatt Sør

848

795,19

294

273

21

286,56

554

404

150

508,63

Skatt Vest

1 092

1 028,83

378

344

34

366,46

714

534

180

662,37

Skatt Midt-Norge

612

571,79

213

196

17

207,06

399

290

109

364,73

Skatt Nord

553

536,15

183

174

9

180,05

370

330

40

356,10

Oljeskattekontoret

43

41,90

28

26

2

27,30

15

13

2

14,60

Skatteetatens IT- og servicepartner

853

813,60

430

417

13

426,14

423

338

85

387,46

Skatteopplysningen

343

317,31

113

102

11

109,98

230

164

66

207,33

Toll- og avgiftsetaten

1 910

1 844,49

999

956

43

984,85

911

742

169

859,64

Toll- og avgiftsdirektoratet

299

291,35

143

138

5

141,40

156

136

20

149,95

Tollregionene

1 611

1 553,14

856

818

38

843,45

755

606

149

709,69

Tollregion Øst-Norge

339

323,39

188

179

9

185,10

151

110

41

138,29

Tollregion Oslo og Akershus

579

560,60

272

259

13

268,05

307

255

52

292,55

Tollregion Sør-Norge

251

242,42

154

145

9

151,20

97

76

21

91,22

Tollregion Vest-Norge

198

193,00

108

107

1

107,60

90

74

16

85,40

Tollregion Midt-Norge

157

148,68

83

79

4

81,60

74

57

17

67,08

Tollregion Nord-Norge

87

85,05

51

49

2

49,90

36

34

2

35,15

Statistisk Sentralbyrå

996

917,44

473

401

72

433,76

523

394

129

483,68

Direktoratet for økonomistyring

358

347,20

143

138

5

140,60

215

182

33

206,60

Statens innkrevingssentral

361

347,28

104

99

5

102,45

257

212

45

244,83

Fiskeri- og kystdepartementet

2 355

2 264,70

1 608

1 522

86

1 571,98

747

595

152

692,72

Fiskeri- og kystdepartementet

106

104,28

49

48

1

48,80

57

46

11

55,48

Fiskeriadministrasjon

488

460,09

263

245

18

255,70

225

175

50

204,39

Fiskeridirektoratet

228

219,40

116

106

10

112,50

112

90

22

106,90

Fiskeridirektoratet Region Sør

36

32,31

19

17

2

18,00

17

11

6

14,31

Fiskeridirektoratet Region Vest

39

33,78

17

15

2

16,10

22

14

8

17,68

Fiskeridirektoratet Region Møre og Romsdal

39

37,20

21

19

2

20,00

18

15

3

17,20

Fiskeridirektoratet Region Troms

50

48,28

40

40

0

40,00

10

8

2

8,28

Fiskeridirektoratet Region Nordland

41

38,33

24

22

2

23,10

17

14

3

15,23

Fiskeridirektoratet Region Trøndelag

19

17,41

7

7

0

7,00

12

9

3

10,41

Fiskeridirektoratet Region Finnmark

36

33,38

19

19

0

19,00

17

14

3

14,38

Havforskningsinstituttet

537

519,69

336

316

20

329,12

201

165

36

190,57

Kystverket

1 088

1 052,26

908

868

40

890,46

180

141

39

161,80

Kystverket

143

138,90

79

74

5

77,40

64

55

9

61,50

Kystverket Sørøst

209

199,78

185

176

9

180,46

24

17

7

19,32

Kystverket Vest

222

215,13

195

190

5

193,80

27

16

11

21,33

Kystverket Midt-Norge

92

90,49

87

85

2

85,49

5

5

0

5,00

Kystverket Nordland

103

100,54

87

85

2

86,00

16

13

3

14,54

Kystverket Troms og Finnmark

115

108,48

84

79

5

81,24

31

23

8

27,24

Kystverket Rederi

204

198,94

191

179

12

186,07

13

12

1

12,87

Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning (NIFES)

136

128,38

52

45

7

47,90

84

68

16

80,48

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

6 312

5 943,14

3 362

3 016

346

3 211,23

2 950

2 333

617

2 731,91

Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

208

203,17

99

95

4

98,33

109

95

14

104,84

Presteskapet (inkl bispedømmekontorene)

1 686

1 553,33

1 149

1 002

147

1 080,28

537

393

144

473,05

Borg bispedømme

152

145,30

104

95

9

99,70

48

39

9

45,60

Oslo bispedømme

209

189,90

119

105

14

112,30

90

65

25

77,60

Hamar bispedømme

128

119,80

85

75

10

80,60

43

34

9

39,20

Tunsberg bispedømme

136

128,55

98

90

8

94,40

38

31

7

34,15

Agder og Telemark bispedømme

140

130,65

105

91

14

99,40

35

25

10

31,25

Stavanger bispedømme

114

99,20

95

73

22

84,30

19

12

7

14,90

Bjørgvin bispedømme

184

170,83

153

130

23

142,13

31

26

5

28,70

Møre bispedøme

82

76,60

69

61

8

64,95

13

10

3

11,65

Nidaros bispedømme

134

122,30

85

76

9

80,45

49

35

14

41,85

Sør-Hålogaland bispedømme

95

92,40

64

64

0

64,00

31

24

7

28,40

Nord-Hålogaland bispedømme

105

95,50

77

66

11

71,70

28

20

8

23,80

Svalbard Kirke

3

3,00

2

2

0

2,00

1

1

0

1,00

Bispedømmekontor

204

179,30

93

74

19

84,35

111

71

40

94,95

Borg bispedømmekontor

12

10,55

5

4

1

4,50

7

4

3

6,05

Oslo bispedømmekontor

26

20,40

10

6

4

8,10

16

8

8

12,30

Hamar bispedømmekontor

19

17,50

8

6

2

6,80

11

10

1

10,70

Tunsberg bispedømmekontor

15

14,10

6

6

0

6,00

9

7

2

8,10

Agder bispedømmekontor

22

20,25

16

13

3

15,15

6

4

2

5,10

Stavanger bispedømmekontor

20

16,45

10

6

4

8,00

10

7

3

8,45

Bjørgvin bispedømmekontor

25

20,50

11

8

3

9,20

14

7

7

11,30

Møre bispedømekontor

15

13,55

8

8

0

8,00

7

2

5

5,55

Nidaros bispedømmekontor

19

17,30

8

6

2

7,60

11

8

3

9,70

Sør-Hålogaland bispedømmekontor

16

14,90

5

5

0

5,00

11

8

3

9,90

Nord-Hålogaland bispedømmekontor

15

13,80

6

6

0

6,00

9

6

3

7,80

Fylkesmannsembetene

2 410

2 255,37

945

830

115

894,04

1 465

1 150

315

1 361,33

Fylkesmannen i Østfold

125

115,00

50

46

4

48,20

75

49

26

66,80

Fylkesmannen i Oslo og Akershus

264

245,30

73

62

11

68,30

191

148

43

177,00

Fylkesmannen i Hedmark

119

111,81

56

51

5

54,33

63

47

16

57,48

Fylkesmannen i Oppland

128

120,29

56

49

7

53,08

72

59

13

67,21

Fylkesmannen i Buskerud

123

110,25

44

34

10

38,39

79

59

20

71,86

Fylkesmannen i Vestfold

116

110,81

42

36

6

39,56

74

61

13

71,25

Fylkesmannen i Telemark

104

94,56

44

37

7

40,21

60

42

18

54,35

Fylkesmannen i Aust-Agder

85

80,30

34

30

4

32,60

51

39

12

47,70

Fylkesmannen i Vest-Agder

111

104,00

48

45

3

47,00

63

45

18

57,00

Fylkesmannen i Rogaland

170

157,83

72

62

10

68,15

98

74

24

89,68

Fylkesmannen i Hordaland

172

165,30

74

65

9

70,90

98

84

14

94,40

Fylkesmannen i Sogn og Fjordane

128

118,33

59

52

7

55,35

69

46

23

62,98

Fylkesmannen i Møre og Romsdal

132

121,71

46

40

6

42,41

86

68

18

79,30

Fylkesmannen i Sør-Trøndelag

140

135,21

49

42

7

46,66

91

82

9

88,55

Fylkesmannen i Nord-Trøndelag

123

115,20

48

43

5

46,05

75

53

22

69,15

Fylkesmannen i Nordland

149

144,82

64

61

3

62,70

85

78

7

82,12

Fylkesmannen i Troms

119

108,50

52

43

9

47,50

67

55

12

61,00

Fylkesmannen i Finnmark

102

96,15

34

32

2

32,65

68

61

7

63,50

Departementenes servicesenter (DSS)

578

556,07

316

296

20

308,96

262

218

44

247,11

Direktoratet for forvaltning og Ikt

228

220,54

103

93

10

100,30

125

107

18

120,24

Konkurransetilsynet

108

104,55

51

48

3

49,70

57

49

8

54,85

Statsbygg

848

824,83

580

545

35

565,90

268

231

37

258,93

Datatilsynet

38

36,13

18

17

1

17,60

20

14

6

18,53

Det praktisk-teologiske seminar

16

14,30

6

5

1

5,40

10

8

2

8,90

Forvaltningsorganet for opplysningsvesenets fond

51

48,70

27

24

3

26,10

24

19

5

22,60

Galdu kompetansesenter for urfolks rettigheter

6

6,00

1

1

0

1,00

5

5

0

5,00

Internasjonalt fag- og formidlingssenter for reindrift

9

4,89

5

1

4

2,40

4

2

2

2,49

Kirkerådet

67

63,68

34

32

2

33,42

33

24

9

30,26

Nidaros domkirkes restaureringsarbeider

59

51,58

28

27

1

27,80

31

18

13

23,78

Forsvarsdepartementet

18 939

18 369,62

15 398

14 784

614

15 010,49

3 541

3 076

465

3 359,13

Forsvarsdepartementet

342

336,45

225

221

4

223,20

117

100

17

113,25

Forsvaret

16 324

15 860,20

13 723

13 171

552

13 362,61

2 601

2 339

262

2 497,59

Forsvarets forskningsinstitutt

668

650,68

476

457

19

468,96

192

155

37

181,72

Forsvarsbygg

1 470

1 391,21

875

838

37

857,62

595

456

139

533,59

Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM)

135

131,08

99

97

2

98,10

36

26

10

32,98

Helse- og omsorgsdepartementet

3 267

3 033,87

999

867

132

926,44

2 268

1 776

492

2 107,43

Helse- og omsorgsdepartementet

206

197,96

75

71

4

73,50

131

110

21

124,46

Helsedirektoratet

645

612,34

212

199

13

204,50

433

358

75

407,84

Helsedirektoratet sentralt

574

547,09

199

187

12

192,10

375

314

61

354,99

Helsedirektoratet , Ombud mv

71

65,25

13

12

1

12,40

58

44

14

52,85

Norsk pasientskadeerstatning

141

131,76

43

38

5

39,00

98

78

20

92,76

Statens helsetilsyn

114

105,35

37

31

6

33,10

77

59

18

72,25

Nasjonalt folkehelseinstitutt

773

713,10

244

196

48

217,70

529

425

104

495,40

Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten

165

145,64

52

39

13

43,80

113

88

25

101,84

Statens strålevern

120

112,12

58

49

9

55,40

62

50

12

56,72

Pasientskadenemnda

39

37,12

11

10

1

10,20

28

21

7

26,92

Statens legemiddelverk

240

229,91

65

62

3

63,30

175

148

27

166,61

Bioteknologinemnda

6

5,80

2

1

1

1,80

4

4

0

4,00

Statens helsepersonellnemnd

6

5,70

1

1

0

1,00

5

4

1

4,70

Statens institutt for rusmiddelforskning SIRUS

48

44,45

16

15

1

15,20

32

25

7

29,25

Klagenemnda for behandling i utlandet- Preimplantasjonsdiagnostikknemnda

2

1,90

0

0

0

0,00

2

1

1

1,90

Statens autorisasjonskontor for helsepersonell

46

45,10

17

17

0

17,00

29

25

4

28,10

Helseøkonomiforvaltningen HELFO

628

563,32

126

103

23

113,44

502

343

159

449,88

Vitenskapskomiteen for mattrygghet

17

16,60

4

4

0

4,00

13

11

2

12,60

Justis- og beredskapsdepartementet

22 006

21 187,53

11 915

11 518

397

11 763,07

10 091

8 180

1 911

9 424,46

Justis- og beredskapsdepartementet

390

378,33

137

131

6

135,30

253

214

39

243,03

Direktoratet for nødkommunikasjon DNK

67

64,71

42

39

3

40,60

25

22

3

24,11

Konfliktrådene

82

78,30

25

24

1

24,60

57

48

9

53,70

Statens sivilrettsforvaltning

48

45,97

11

11

0

11,00

37

28

9

34,97

Kontoret for voldsoffererstatning

43

38,60

11

10

1

10,50

32

24

8

28,10

Den høyere påtalemyndighet

162

153,50

64

64

0

64,00

98

75

23

89,50

Den militære disiplinærmyndighet

11

10,00

7

6

1

6,50

4

3

1

3,50

Kriminalomsorgen

4 538

4 371,60

2 530

2 403

127

2 483,42

2 008

1 662

346

1 888,18

Kriminalomsorgens IT-tjeneste

42

41,18

21

20

1

20,80

21

18

3

20,38

Kriminalomsorgens utdanningssenter

423

420,80

233

230

3

231,80

190

187

3

189,00

Kriminalomsorg i regionene

4 073

3 909,62

2 276

2 153

123

2 230,82

1 797

1 457

340

1 678,80

Kriminalomsorgen Region Øst

932

907,30

513

492

21

505,27

419

356

63

402,03

Kriminalomsorgen Region Sør

717

682,42

398

377

21

391,92

319

246

73

290,50

Kriminalomsorgen Region Sørvest

590

559,71

318

302

16

311,10

272

205

67

248,61

Kriminalomsorgen Region Vest

522

491,56

280

254

26

269,47

242

191

51

222,09

Kriminalomsorgen Region Nord

532

515,51

311

302

9

308,19

221

187

34

207,32

Kriminalomsorgen Region Nordøst

780

753,12

456

426

30

444,87

324

272

52

308,25

Spesialenheten for politisaker

35

34,60

15

14

1

14,80

20

19

1

19,80

Politietater

14 552

14 003,16

8 237

8 015

222

8 146,89

6 315

5 065

1 250

5 856,27

Politidirektoratet

166

164,40

94

93

1

93,60

72

67

5

70,80

Grensekommisær for den norsk-russiske grense

4

4,00

2

2

0

2,00

2

2

0

2,00

Politiets data- og materielltjeneste (PDMT)

278

271,50

171

164

7

168,70

107

92

15

102,80

Kripos

464

456,88

227

224

3

225,86

237

207

30

231,02

Økokrim

141

138,70

70

69

1

69,40

71

63

8

69,30

Politiets utlendingsenhet

408

403,40

249

249

0

249,00

159

142

17

154,40

Utrykningspolitiet

55

53,83

36

36

0

36,00

19

15

4

17,83

Namsfogdkontoret i Oslo

115

113,60

34

33

1

33,80

81

76

5

79,80

Sikkerhet og beredskap

412

406,41

256

249

7

254,45

156

138

18

151,96

Nasjonalt identitets- og dokumentasjonssenter

32

31,40

12

12

0

12,00

20

17

3

19,40

Politihøgskolen

388

376,09

189

182

7

186,24

199

170

29

189,85

Politi- og lensmannsetaten

12 089

11 582,95

6 897

6 702

195

6 815,84

5 192

4 076

1 116

4 767,11

Østfold politidistrikt

580

553,25

326

317

9

322,28

254

190

64

230,97

Asker og Bærum politidistrikt

336

322,46

165

162

3

163,43

171

133

38

159,03

Oslo politidistrikt

2 543

2 495,29

1 529

1 497

32

1 517,60

1 014

905

109

977,69

Follo politidistrikt

309

293,39

145

138

7

141,32

164

126

38

152,07

Hedmark politidistrikt

401

377,95

219

212

7

215,01

182

136

46

162,94

Nordre Buskerud politidistrikt

192

179,36

101

98

3

99,56

91

69

22

79,80

Vestoppland politidistrikt

210

200,80

113

112

1

112,50

97

79

18

88,30

Gudbrandsdal politidistrikt

161

149,74

99

98

1

98,63

62

38

24

51,11

Romerike politidistrikt

605

587,63

325

319

6

322,30

280

239

41

265,33

Søndre Buskerud politidistrikt

439

418,53

242

237

5

239,80

197

143

54

178,73

Vestfold politidistrikt

482

461,03

263

258

5

261,16

219

165

54

199,87

Telemark politidistrikt

400

383,48

238

225

13

234,35

162

124

38

149,13

Agder politidistrikt

622

575,18

380

357

23

370,20

242

154

88

204,98

Rogaland politidistrikt

745

704,35

398

380

18

391,97

347

245

102

312,38

Hordaland politidistrikt

944

900,15

554

541

13

547,70

390

295

95

352,45

Haugaland og Sunnhordland politidistrikt

261

245,44

140

137

3

139,00

121

90

31

106,44

Sogn og Fjordane politidistrikt

194

182,20

114

111

3

112,15

80

54

26

70,05

Sunnmøre politidistrikt

241

225,91

139

134

5

136,78

102

70

32

89,13

Nordmøre og Romsdal politidistrikt

238

227,23

138

136

2

137,45

100

78

22

89,78

Sør-Trøndelag politidistrikt

615

595,58

364

354

10

359,41

251

207

44

236,17

Nord-Trøndelag politidistrikt

287

270,86

168

161

7

164,53

119

89

30

106,33

Helgeland politidistrikt

193

182,93

107

105

2

106,00

86

63

23

76,93

Troms politidistrikt

315

305,63

180

176

4

178,04

135

114

21

127,59

Salten politidistrikt

196

185,91

110

102

8

106,70

86

68

18

79,21

Midtre Hålogaland politidistrikt

287

276,62

170

167

3

168,50

117

98

19

108,12

Vest-Finnmark politidistrikt

132

127,59

71

70

1

70,50

61

54

7

57,09

Øst-Finnmark politidistrikt

161

154,46

99

98

1

98,97

62

50

12

55,49

Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap

583

555,81

346

335

11

341,70

237

176

61

214,11

Siviltjenesten

8

7,30

3

2

1

2,30

5

5

0

5,00

Hovedredningssentralene

44

44,00

34

34

0

34,00

10

10

0

10,00

Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker

11

10,24

2

2

0

2,00

9

6

3

8,24

Sysselmannen På Svalbard

36

35,40

19

19

0

19,00

17

15

2

16,40

Utlendingsdirektoratet

1 058

1 024,66

327

309

18

322,36

731

605

126

702,30

Utlendingsnemnda

338

331,35

105

100

5

104,10

233

203

30

227,25

Kommunal- og regionaldepartementet

283

271,97

117

106

11

113,00

166

137

29

158,97

Kommunal- og Regionaldepartementet

193

185,92

78

70

8

75,80

115

97

18

110,12

Husleietvistutvalget

18

17,10

7

7

0

7,00

11

7

4

10,10

Kompetansesenter for Distriktsutvikling

24

23,40

8

8

0

8,00

16

13

3

15,40

Direktoratet for Byggkvalitet

48

45,55

24

21

3

22,20

24

20

4

23,35

Kulturdepartementet

1 363

1 280,13

595

546

49

576,03

768

595

173

704,10

Kulturdeppartementet

140

135,86

55

52

3

54,53

85

74

11

81,33

Arkivverket

282

260,29

139

126

13

135,06

143

101

42

125,23

Riksarkivet

150

144,00

85

81

4

84,20

65

53

12

59,80

Sami Arkiiva/Samisk Arkiv

3

3,00

2

2

0

2,00

1

1

0

1,00

Statsarkivet i Bergen

21

18,39

8

6

2

7,76

13

7

6

10,63

Statsarkivet i Hamar

16

14,43

6

6

0

6,00

10

4

6

8,43

Statsarkivet i Kongsberg

14

13,00

6

5

1

5,50

8

7

1

7,50

Statsarkivet i Kristiansand S

15

12,42

8

6

2

7,20

7

4

3

5,22

Statsarkivet i Oslo

11

10,30

6

5

1

5,80

5

4

1

4,50

Statsarkivet i Stavanger

18

13,90

5

3

2

4,10

13

5

8

9,80

Statsarkivet i Tromsø

10

10,00

5

5

0

5,00

5

5

0

5,00

Statsarkivet i Trondheim

24

20,85

8

7

1

7,50

16

11

5

13,35

Norsk filminstitutt

90

84,49

40

36

4

38,70

50

39

11

45,79

Norsk lokalhistorisk institutt

11

7,68

6

3

3

4,18

5

2

3

3,50

Kunst i offentlige rom KORO

16

15,60

3

3

0

3,00

13

11

2

12,60

Lotteri- og stiftelsestilsynet

64

61,35

26

25

1

25,55

38

31

7

35,80

Medietilsynet

50

46,80

23

21

2

21,90

27

23

4

24,90

Nasjonalbiblioteket

414

387,72

184

170

14

178,45

230

169

61

209,27

Norsk kulturråd

104

101,33

39

37

2

38,53

65

56

9

62,80

Norsk lyd og blindeskriftbibliotek

51

48,18

20

19

1

19,50

31

23

8

28,68

Rikskonsertene

68

64,70

32

31

1

31,60

36

29

7

33,10

Riksteatret

37

34,33

13

11

2

11,43

24

22

2

22,90

Språkrådet

36

31,80

15

12

3

13,60

21

15

6

18,20

Kunnskapsdepartementet

38 488

32 436,55

19 021

13 811

5 210

15 596,07

19 467

13 986

5 481

16 840,48

Kunnskapsdepartementet

313

298,10

110

103

7

108,00

203

159

44

190,10

Utdanningsdirektoratet

305

296,28

114

109

5

112,00

191

167

24

184,28

De samiske videregående skoler, Karasjok og Kautokeino

102

86,22

40

26

14

32,93

62

36

26

53,29

Sameskolen for Midt-Norge

18

15,59

5

4

1

4,50

13

9

4

11,09

Spesialpedagogiske kompetansesentre

865

771,38

234

193

41

214,58

631

448

183

556,80

VEA – Statens fagskole for gartnere og blomsterdekoratører

40

32,70

16

12

4

12,89

24

16

8

19,81

Universiteter og høgskoler

35 746

29 904,43

18 016

12 922

5 094

14 647,17

17 730

12 662

5 068

15 257,26

Universitetene

24 467

20 129,24

12 973

9 134

3 839

10 328,22

11 494

8 213

3 281

9 801,02

Universitetet i Oslo

6 941

5 760,48

3 623

2 619

1 004

2 919,49

3 318

2 481

837

2 840,99

Universitetet i Stavanger

1 247

1 064,97

607

449

158

495,27

640

491

149

569,70

Universitetet i Bergen

3 951

3 279,85

1 957

1 403

554

1 594,92

1 994

1 383

611

1 684,93

Universitetet for miljø- og biovitenskap

1 122

989,59

600

471

129

523,57

522

384

138

466,02

Norges Teknisk-Naturvitenskapelige universitet NTNU

6 591

5 103,22

3 938

2 520

1 418

2 920,57

2 653

1 746

907

2 182,65

Universitetet i Agder

1 026

907,38

514

407

107

454,27

512

356

156

453,11

Universitetet i Tromsø

2 998

2 502,01

1 454

1 047

407

1 177,78

1 544

1 136

408

1 324,23

Universitetet i Nordland

591

521,74

280

218

62

242,35

311

236

75

279,39

Universitets- og Høgskolerådet

18

16,90

5

4

1

4,20

13

10

3

12,70

Statlige høgskoler

11 261

9 758,29

5 038

3 784

1 254

4 314,75

6 223

4 439

1 784

5 443,54

Høgskolen i Østfold

512

467,00

242

203

39

221,20

270

209

61

245,80

Høgskolen i Oslo og Akershus

1 805

1 641,15

585

495

90

536,37

1 220

936

284

1 104,78

Høgskolen i Hedmark

521

461,03

227

175

52

199,90

294

209

85

261,13

Høgskolen i Lillehammer

371

313,40

194

144

50

164,05

177

119

58

149,35

Høgskolen i Gjøvik

298

256,11

159

118

41

134,65

139

99

40

121,46

Høgskolen i Buskerud

333

287,03

146

108

38

124,08

187

140

47

162,95

Høgskolen i Vestfold

523

461,40

242

202

40

219,87

281

173

108

241,53

Høgskolen i Telemark

664

575,00

313

247

66

277,92

351

226

125

297,08

Høgskolen Stord/Haugesund

307

265,18

125

89

36

107,25

182

122

60

157,93

Høgskolen i Bergen

789

686,54

317

239

78

272,76

472

349

123

413,78

Høgskulen i Sogn og Fjordane

338

286,03

141

102

39

119,85

197

126

71

166,18

Høgskulen i Volda

337

297,04

170

134

36

150,22

167

117

50

146,82

Høgskolen i Molde

212

177,60

97

68

29

75,80

115

90

25

101,80

Høgskolen i Sør-Trøndelag

802

711,07

351

267

84

306,49

451

336

115

404,58

Høgskolen i Ålesund

220

186,75

116

88

28

100,70

104

64

40

86,05

Høgskolen i Nord-Trøndelag

437

394,07

189

160

29

174,55

248

175

73

219,52

Høgskolen i Nesna

112

104,42

46

43

3

44,10

66

48

18

60,32

Høgskolen i Harstad

125

115,55

46

37

9

41,25

79

69

10

74,30

Høgskolen i Narvik

201

175,32

130

99

31

110,90

71

56

15

64,42

Høgskolen i Finnmark

253

235,15

97

81

16

88,50

156

131

25

146,65

Sàmi allaskuvla Samisk høgskole

109

92,04

42

29

13

35,30

67

48

19

56,74

Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo AHO

165

118,61

96

47

49

66,63

69

41

28

51,98

Kunsthøgskolen i Bergen

111

81,97

51

25

26

36,07

60

29

31

45,90

Kunsthøgskolen i Oslo

250

187,42

116

70

46

90,77

134

67

67

96,65

Norges handelshøyskole

434

356,18

275

193

82

216,13

159

118

41

140,05

Norges idrettshøgskole

255

210,60

144

101

43

116,72

111

74

37

93,88

Norges musikkhøgskole

295

176,86

195

67

128

114,05

100

44

56

62,81

Norges veterinærhøgskole

482

437,77

186

153

33

168,67

296

224

72

269,10

Foreldreutvalget for grunnopplæring

10

9,20

0

0

0

0,00

10

8

2

9,20

Meteorologisk institutt

311

293,96

185

171

14

178,70

126

100

26

115,26

Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen NOKUT

66

64,10

19

19

0

19,00

47

42

5

45,10

Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring NOVA

100

86,80

41

34

7

35,70

59

42

17

51,10

Norsk utenrikspolitisk institutt

65

58,30

43

34

9

38,00

22

18

4

20,30

Senter for IKT i utdanningen

53

50,70

27

24

3

25,60

26

23

3

25,10

Senter for internasjonalisering av høgre utdanning (SIU)

88

85,10

22

20

2

21,70

66

57

9

63,40

Statens lånekasse for utdanning

313

295,32

123

115

8

119,90

190

144

46

175,42

Vox-Nasjonalt fagorgan for kompetansepolitikk

93

88,37

26

25

1

25,40

67

55

12

62,97

Landbruks- og matdepartementet

2 910

2 704,72

1 223

1 063

160

1 154,79

1 687

1 238

449

1 549,93

Landbruks- og matdepartementet

149

145,16

60

57

3

59,68

89

77

12

85,48

Mattilsynet

1 436

1 323,34

546

473

73

516,28

890

629

261

807,06

Mattilsynet hovedkontoret

150

142,93

49

46

3

47,20

101

78

23

95,73

Mattilsynet regionene

1 286

1 180,41

497

427

70

469,08

789

551

238

711,33

Mattilsynet i Oslo, Akershus og Østfold

245

234,05

87

81

6

84,60

158

125

33

149,45

Mattilsynet i Hedmark og Oppland

160

144,46

63

54

9

59,57

97

62

35

84,89

Mattilsynet i Buskerud, Vestfold og Telemark

114

104,55

37

31

6

34,30

77

54

23

70,25

Mattilsynet i Rogaland og Agder

180

158,47

64

53

11

60,40

116

64

52

98,07

Mattilsynet i Hordaland og Sogn og Fjordane

143

135,80

49

45

4

47,65

94

72

22

88,15

Mattilsynet i Trøndelag og Møre og Romsdal

230

203,42

104

82

22

95,10

126

76

50

108,32

Mattilsynet i Nordland

117

109,71

47

41

6

44,71

70

58

12

65,00

Mattilsynet i Troms og Finnmark

97

89,95

46

40

6

42,75

51

40

11

47,20

Bioforsk

451

409,89

222

176

46

199,70

229

168

61

210,19

Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning (NILF)

66

57,58

42

33

9

36,45

24

13

11

21,13

Norsk Institutt for skog og landskap

216

204,60

131

112

19

125,10

85

63

22

79,50

Reindriftsforvaltningen

54

52,24

27

27

0

27,00

27

20

7

25,24

Statens landbruksforvaltning

184

180,98

79

79

0

79,00

105

90

15

101,98

Veterinærinstituttet

354

330,93

116

106

10

111,58

238

178

60

219,35

Miljøverndepartementet

2 106

2 018,53

995

908

87

968,25

1 111

866

245

1 050,28

Miljøverndepartementet

275

263,73

118

107

11

115,08

157

121

36

148,65

Direktoratet for naturforvaltning

327

320,38

192

184

8

190,36

135

108

27

130,02

Klima- og forurensningsdirektoratet

352

339,90

125

115

10

123,26

227

181

46

216,64

Norsk kulturminnefond

14

13,28

5

4

1

4,80

9

7

2

8,48

Norsk polarinstitutt

152

148,20

95

92

3

93,20

57

50

7

55,00

Riksantikvaren

154

146,40

64

57

7

62,76

90

68

22

83,64

Statens kartverk

832

786,64

396

349

47

378,79

436

331

105

407,85

Nærings- og handelsdepartementet

1 785

1 718,32

911

863

48

893,75

874

706

168

824,57

Nærings- og handelsdepartementet

199

193,92

90

87

3

89,47

109

96

13

104,45

Direktoratet for mineralforvaltning med bergmesteren for Svalbard

18

16,90

9

7

2

7,90

9

9

0

9,00

Garanti-instituttet for eksportkreditt

63

61,65

36

35

1

35,70

27

22

5

25,95

Justervesenet

90

88,15

65

62

3

63,55

25

23

2

24,60

Norges geologiske undersøkelse

216

208,25

143

128

15

138,00

73

61

12

70,25

Norsk akkreditering

19

18,80

7

7

0

7,00

12

11

1

11,80

Norsk romsenter

36

34,50

24

21

3

22,50

12

12

0

12,00

Patentstyret

263

250,15

104

100

4

103,03

159

110

49

147,12

Registerenheten i Brønnøysund

548

522,50

220

210

10

216,30

328

260

68

306,20

Sjøfartsdirektoratet

333

323,50

213

206

7

210,30

120

102

18

113,20

Olje- og energidepartementet

903

883,01

533

509

24

523,46

370

328

42

359,55

Olje- og energidepartementet

155

153,70

78

77

1

77,80

77

71

6

75,90

Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE)

541

528,21

336

320

16

329,71

205

181

24

198,50

Oljedirektoratet

207

201,10

119

112

7

115,95

88

76

12

85,15

Samferdselsdepartementet

10 742

10 445,33

7 317

7 003

314

7 198,19

3 425

2 834

591

3 247,14

Samferdselsdepartementet

141

138,37

71

66

5

70,10

70

60

10

68,27

Jernbaneverket

3 790

3 722,52

3 001

2 911

90

2 964,75

789

695

94

757,77

Jernbaneverket

500

488,00

266

257

9

262,55

234

203

31

225,45

Jernbaneverket Banedivisjonen

1 852

1 823,76

1 710

1 661

49

1 688,18

142

127

15

135,58

Jernbaneverket Trafikk

846

829,43

596

580

16

589,68

250

218

32

239,75

Jernbaneverket Utbyggingsdivisjon

506

498,46

361

347

14

357,24

145

134

11

141,22

Jernbaneverket Norsk jernbanemuseum

20

17,90

13

11

2

12,10

7

4

3

5,80

Bane Energi

66

64,97

55

55

0

55,00

11

9

2

9,97

Statens Vegvesen

6 405

6 188,31

3 992

3 784

208

3 914,14

2 413

1 947

466

2 274,17

Vegdirektoratet

690

672,24

383

364

19

377,40

307

264

43

294,84

Vegvesenet regionene

5 715

5 516,07

3 609

3 420

189

3 536,74

2 106

1 683

423

1 979,33

Region Øst

1 690

1 623,94

1 069

1 004

65

1 043,57

621

484

137

580,37

Region Sør

1 123

1 075,50

706

668

38

691,51

417

299

118

383,99

Region Vest

1 196

1 159,81

756

713

43

740,78

440

364

76

419,03

Region Midt

897

864,39

564

535

29

552,53

333

268

65

311,86

Region Nord

809

792,43

514

500

14

508,35

295

268

27

284,08

Luftfartstilsynet

170

165,80

110

106

4

108,50

60

52

8

57,30

Post- og teletilsynet

147

142,60

91

85

6

89,10

56

47

9

53,50

Statens havarikommisjon for transport

43

42,50

28

28

0

28,00

15

14

1

14,50

Statens jernbanetilsyn

46

45,23

24

23

1

23,60

22

19

3

21,63

Utenriksdepartementet

1 733

1 707,80

804

783

21

798,34

929

859

70

909,46

Utenriksdepartementet

840

822,82

363

351

12

359,94

477

424

53

462,88

Utenrikstjenesten

637

636,30

346

346

0

346,00

291

289

2

290,30

Direktoratet for utviklingssamarbeid

224

217,48

84

76

8

81,50

140

127

13

135,98

Fredskorpset

32

31,20

11

10

1

10,90

21

19

2

20,30

Domstolene i Norge

1 475

1 375,22

397

360

37

385,19

1 078

812

266

990,03

Domstoladministrasjonen

86

83,20

40

34

6

38,40

46

41

5

44,80

Finnmarkskommisjonen

6

6,00

2

2

0

2,00

4

4

0

4,00

Høyesterett

43

41,52

15

15

0

15,00

28

23

5

26,52

Jordskifteoverrettene

12

11,50

6

4

2

5,80

6

4

2

5,70

Jordskifterettene

246

232,51

160

144

16

155,72

86

61

25

76,79

Lagmannsrettene (inkl Borgarting)

117

108,55

11

11

0

11,00

106

79

27

97,55

Borgarting lagmannsrett

45

41,25

6

6

0

6,00

39

25

14

35,25

Tingrettene (inkl Oslo)

965

891,94

163

150

13

157,27

802

600

202

734,67

Oslo byfogdembete

48

47,10

15

14

1

14,80

33

29

4

32,30

Oslo tingrett

169

162,91

37

35

2

36,37

132

108

24

126,54

Samediggi / Sametinget

150

144,62

53

48

5

51,20

97

86

11

93,42

Husbanken

347

338,15

131

124

7

129,05

216

192

24

209,10

Riksrevisjonen

510

495,00

212

204

8

209,00

298

256

42

286,00

Tabell 1.2 Fylkes-/kommunefordeling av sysselsatte totalt per 4.kvartal 2011 og tilsatte i statlig tariffområde per 1. mars 2012

Syssel-satte¹

Tjeneste-menn

Tj.menn i pst av sysselsatte

Heltid

Deltid

Fylke/kommune

I alt

Kvinner

Menn

I alt

Kvinner

Menn

Hele landet

2 562 000

147 429

5,8 %

122 314

54 366

67 948

25 115

16 140

8 975

01 Østfold

118 210

3 973

3,4 %

3 255

1 553

1 702

718

551

167

0101 Halden

12 732

971

7,6 %

814

347

467

157

100

57

0104 Moss

14 516

678

4,7 %

544

244

300

134

110

24

0105 Sarpsborg

23 137

975

4,2 %

791

395

396

184

147

37

0106 Fredrikstad

34 851

827

2,4 %

672

362

310

155

120

35

0111 Hvaler

1 233

33

2,7 %

27

2

25

6

3

3

0118 Aremark

360

8

2,2 %

3

0

3

5

4

1

0119 Marker

1 208

61

5,0 %

52

17

35

9

9

0

0121 Rømskog

220

1

0,5 %

1

1

0

0

0

0

0122 Trøgstad

1 481

51

3,4 %

46

13

33

5

5

0

0123 Spydeberg

2 148

10

0,5 %

7

4

3

3

2

1

0124 Askim

5 849

121

2,1 %

102

61

41

19

18

1

0125 Eidsberg

4 851

60

1,2 %

52

29

23

8

4

4

0127 Skiptvet

1 044

54

5,2 %

38

22

16

16

15

1

0128 Rakkestad

3 494

34

1,0 %

31

13

18

3

3

0

0135 Råde

2 711

56

2,1 %

52

27

25

4

3

1

0136 Rygge

5 944

13

0,2 %

8

7

1

5

4

1

0137 Våler (Østf.)

1 316

11

0,8 %

8

5

3

3

2

1

0138 Hobøl

1 115

9

0,8 %

7

4

3

2

2

0

02 Akershus

253 062

6 904

2,7 %

5 746

2 740

3 006

1 158

805

353

0211 Vestby

6 187

88

1,4 %

54

38

16

34

22

12

0213 Ski

13 506

487

3,6 %

407

207

200

80

68

12

0214 Ås

7 949

1 666

21,0 %

1 294

608

686

372

198

174

0215 Frogn

4 166

41

1,0 %

34

18

16

7

4

3

0216 Nesodden

4 317

21

0,5 %

14

10

4

7

5

2

0217 Oppegård

9 357

28

0,3 %

23

17

6

5

5

0

0219 Bærum

70 275

1 142

1,6 %

951

451

500

191

153

38

0220 Asker

25 880

209

0,8 %

169

80

89

40

34

6

0221 Aurskog-Høland

4 912

67

1,4 %

52

31

21

15

13

2

0226 Sørum

4 593

33

0,7 %

27

21

6

6

6

0

0227 Fet

2 468

30

1,2 %

28

16

12

2

1

1

0228 Rælingen

2 773

21

0,8 %

17

13

4

4

3

1

0229 Enebakk

2 558

11

0,4 %

9

4

5

2

1

1

0230 Lørenskog

19 720

88

0,4 %

73

41

32

15

12

3

0231 Skedsmo

26 720

1 988

7,4 %

1 754

764

990

234

176

58

0233 Nittedal

7 763

43

0,6 %

37

23

14

6

6

0

0234 Gjerdrum

1 581

6

0,4 %

4

3

1

2

2

0

0235 Ullensaker

22 862

662

2,9 %

595

273

322

67

45

22

0236 Nes (Ak.)

5 227

48

0,9 %

38

20

18

10

9

1

0237 Eidsvoll

6 706

172

2,6 %

123

76

47

49

35

14

0238 Nannestad

2 716

48

1,8 %

38

21

17

10

7

3

0239 Hurdal

826

5

0,6 %

5

5

0

0

0

0

0301 Oslo kommune

435 952

42 648

9,8 %

36 230

18 337

17 893

6 418

4 176

2 242

04 Hedmark

85 544

3 826

4,5 %

3 083

1 435

1 648

743

560

183

0402 Kongsvinger

8 223

847

10,3 %

689

295

394

158

128

30

0403 Hamar

19 054

1 715

9,0 %

1 400

636

764

315

234

81

0412 Ringsaker

13 847

189

1,4 %

163

85

78

26

20

6

0415 Løten

1 694

17

1,0 %

14

11

3

3

3

0

0417 Stange

6 720

106

1,6 %

80

36

44

26

15

11

0418 Nord-Odal

1 575

46

2,9 %

40

18

22

6

6

0

0419 Sør-Odal

2 389

14

0,6 %

13

9

4

1

1

0

0420 Eidskog

1 893

16

0,8 %

15

7

8

1

1

0

0423 Grue

1 993

96

4,8 %

55

39

16

41

28

13

0425 Åsnes

3 037

32

1,1 %

25

7

18

7

5

2

0426 Våler (Hedm.)

1 458

12

0,8 %

11

7

4

1

1

0

0427 Elverum

10 006

437

4,4 %

351

190

161

86

70

16

0428 Trysil

2 797

32

1,1 %

26

10

16

6

5

1

0429 Åmot

1 827

79

4,3 %

55

26

29

24

13

11

0430 Stor-Elvdal

1 028

68

6,6 %

48

13

35

20

11

9

0432 Rendalen

734

6

0,8 %

6

2

4

0

0

0

0434 Engerdal

567

21

3,7 %

19

11

8

2

2

0

0436 Tolga

657

6

0,9 %

6

2

4

0

0

0

0437 Tynset

3 423

72

2,1 %

53

23

30

19

16

3

0438 Alvdal

1 191

8

0,7 %

8

4

4

0

0

0

0439 Folldal

649

4

0,6 %

3

1

2

1

1

0

0441 Os (Hedm.)

782

3

0,4 %

3

3

0

0

0

0

05 Oppland

87 628

3 175

3,6 %

2 497

1 130

1 367

678

475

203

0501 Lillehammer

16 175

1 344

8,3 %

1 081

509

572

263

177

86

0502 Gjøvik

16 167

977

6,0 %

737

349

388

240

163

77

0511 Dovre

1 368

28

2,0 %

28

4

24

0

0

0

0512 Lesja

909

16

1,8 %

12

4

8

4

4

0

0513 Skjåk

1 135

9

0,8 %

5

2

3

4

4

0

0514 Lom

1 187

9

0,8 %

6

3

3

3

3

0

0515 Vågå

1 592

33

2,1 %

23

14

9

10

10

0

0516 Nord-Fron

2 783

36

1,3 %

32

10

22

4

3

1

0517 Sel

2 978

100

3,4 %

86

22

64

14

7

7

0519 Sør-Fron

1 065

5

0,5 %

5

2

3

0

0

0

0520 Ringebu

2 214

15

0,7 %

11

3

8

4

3

1

0521 Øyer

1 897

14

0,7 %

12

5

7

2

2

0

0522 Gausdal

2 280

14

0,6 %

10

3

7

4

3

1

0528 Østre Toten

5 404

120

2,2 %

98

42

56

22

13

9

0529 Vestre Toten

6 232

61

1,0 %

42

22

20

19

18

1

0532 Jevnaker

2 187

19

0,9 %

14

9

5

5

4

1

0533 Lunner

2 032

20

1,0 %

18

2

16

2

1

1

0534 Gran

6 383

176

2,8 %

141

60

81

35

26

9

0536 Søndre Land

1 807

17

0,9 %

14

7

7

3

3

0

0538 Nordre Land

2 908

21

0,7 %

15

8

7

6

4

2

0540 Sør-Aurdal

1 296

10

0,8 %

9

5

4

1

1

0

0541 Etnedal

528

4

0,8 %

4

3

1

0

0

0

0542 Nord-Aurdal

3 999

70

1,8 %

50

28

22

20

16

4

0543 Vestre Slidre

971

26

2,7 %

20

6

14

6

4

2

0544 Øystre Slidre

1 363

22

1,6 %

17

7

10

5

4

1

0545 Vang

768

9

1,2 %

7

1

6

2

2

0

06 Buskerud

122 975

3 971

3,2 %

3 306

1 680

1 626

665

513

152

0602 Drammen

35 437

1 792

5,1 %

1 510

809

701

282

215

67

0604 Kongsberg

16 420

330

2,0 %

257

137

120

73

54

19

0605 Ringerike

14 044

1 100

7,8 %

928

459

469

172

125

47

0612 Hole

2 062

4

0,2 %

3

1

2

1

1

0

0615 Flå

460

3

0,7 %

1

0

1

2

2

0

0616 Nes (Busk.)

1 455

22

1,5 %

17

8

9

5

4

1

0617 Gol

2 847

62

2,2 %

53

19

34

9

7

2

0618 Hemsedal

1 081

3

0,3 %

1

1

0

2

2

0

0619 Ål

2 476

47

1,9 %

42

4

38

5

4

1

0620 Hol

2 297

22

1,0 %

20

8

12

2

1

1

0621 Sigdal

1 557

9

0,6 %

7

4

3

2

2

0

0622 Krødsherad

1 061

9

0,8 %

8

2

6

1

1

0

0623 Modum

5 349

78

1,5 %

67

37

30

11

11

0

0624 Øvre Eiker

6 182

248

4,0 %

187

93

94

61

48

13

0625 Nedre Eiker

7 205

52

0,7 %

40

22

18

12

12

0

0626 Lier

12 428

114

0,9 %

102

44

58

12

12

0

0627 Røyken

5 016

42

0,8 %

37

18

19

5

5

0

0628 Hurum

2 858

11

0,4 %

8

5

3

3

3

0

0631 Flesberg

809

6

0,7 %

4

1

3

2

2

0

0632 Rollag

637

10

1,6 %

9

7

2

1

1

0

0633 Nore og Uvdal

1 294

7

0,5 %

5

1

4

2

1

1

07 Vestfold

104 062

3 912

3,8 %

3 136

1 540

1 596

776

611

165

0701 Horten

10 592

950

9,0 %

734

300

434

216

149

67

0702 Holmestrand

3 831

127

3,3 %

78

51

27

49

43

6

0704 Tønsberg

27 163

1 808

6,7 %

1 492

791

701

316

260

56

0706 Sandefjord

20 580

416

2,0 %

329

159

170

87

64

23

0709 Larvik

18 184

298

1,6 %

256

123

133

42

35

7

0711 Svelvik

1 632

18

1,1 %

14

8

6

4

2

2

0713 Sande (Vestf.)

2 285

22

1,0 %

14

6

8

8

8

0

0714 Hof

965

54

5,6 %

48

13

35

6

6

0

0716 Re (f.o.m. 2002)

3 072

19

0,6 %

16

10

6

3

3

0

0719 Andebu

1 978

7

0,4 %

5

1

4

2

2

0

0720 Stokke

5 517

100

1,8 %

72

42

30

28

26

2

0722 Nøtterøy

6 044

22

0,4 %

17

12

5

5

5

0

0723 Tjøme

1 277

41

3,2 %

35

8

27

6

5

1

0728 Lardal

942

30

3,2 %

26

16

10

4

3

1

08 Telemark

76 693

2 853

3,7 %

2 255

1 039

1 216

598

427

171

0805 Porsgrunn

18 301

520

2,8 %

432

196

236

88

64

24

0806 Skien

25 064

1 370

5,5 %

1 097

514

583

273

203

70

0807 Notodden

5 551

364

6,6 %

264

140

124

100

69

31

0811 Siljan

495

5

1,0 %

5

1

4

0

0

0

0814 Bamble

4 933

33

0,7 %

25

13

12

8

6

2

0815 Kragerø

4 566

83

1,8 %

74

31

43

9

7

2

0817 Drangedal

1 194

19

1,6 %

18

5

13

1

1

0

0819 Nome

2 374

23

1,0 %

16

4

12

7

7

0

0821 Bø (Telem.)

2 760

219

7,9 %

170

69

101

49

24

25

0822 Sauherad

1 378

26

1,9 %

24

5

19

2

2

0

0826 Tinn

2 846

25

0,9 %

21

14

7

4

3

1

0827 Hjartdal

582

7

1,2 %

4

3

1

3

3

0

0828 Seljord

1 537

29

1,9 %

19

11

8

10

7

3

0829 Kviteseid

1 192

21

1,8 %

13

4

9

8

5

3

0830 Nissedal

624

7

1,1 %

6

4

2

1

1

0

0831 Fyresdal

533

20

3,8 %

18

5

13

2

2

0

0833 Tokke

1 034

13

1,3 %

7

3

4

6

5

1

0834 Vinje

1 729

69

4,0 %

42

17

25

27

18

9

09 Aust-Agder

48 147

1 873

3,9 %

1 508

626

882

365

261

104

0901 Risør

2 666

43

1,6 %

28

16

12

15

12

3

0904 Grimstad

8 362

471

5,6 %

410

150

260

61

46

15

0906 Arendal

21 397

986

4,6 %

790

357

433

196

144

52

0911 Gjerstad

867

9

1,0 %

8

3

5

1

0

1

0912 Vegårshei

662

7

1,1 %

5

2

3

2

1

1

0914 Tvedestrand

2 469

79

3,2 %

46

16

30

33

19

14

0919 Froland

1 389

12

0,9 %

6

1

5

6

3

3

0926 Lillesand

4 206

159

3,8 %

136

57

79

23

16

7

0928 Birkenes

1 651

22

1,3 %

15

3

12

7

7

0

0929 Åmli

713

19

2,7 %

15

2

13

4

1

3

0935 Iveland

389

2

0,5 %

1

1

0

1

1

0

0937 Evje og Hornnes

1 629

41

2,5 %

33

14

19

8

7

1

0938 Bygland

523

10

1,9 %

5

0

5

5

1

4

0940 Valle

639

11

1,7 %

8

4

4

3

3

0

0941 Bykle

585

2

0,3 %

2

0

2

0

0

0

10 Vest-Agder

87 021

3 042

3,5 %

2 355

1 029

1 326

687

481

206

1001 Kristiansand

51 220

2 591

5,1 %

2 036

876

1 160

555

380

175

1002 Mandal

6 216

140

2,3 %

100

51

49

40

31

9

1003 Farsund

3 661

23

0,6 %

16

6

10

7

6

1

1004 Flekkefjord

4 159

53

1,3 %

44

14

30

9

6

3

1014 Vennesla

4 235

35

0,8 %

24

11

13

11

9

2

1017 Songdalen

2 323

5

0,2 %

5

2

3

0

0

0

1018 Søgne

3 503

47

1,3 %

29

15

14

18

16

2

1021 Marnardal

616

12

1,9 %

9

2

7

3

2

1

1026 Åseral

658

3

0,5 %

1

1

0

2

1

1

1027 Audnedal

694

3

0,4 %

0

0

0

3

3

0

1029 Lindesnes

1 853

10

0,5 %

9

5

4

1

1

0

1032 Lyngdal

3 822

91

2,4 %

60

37

23

31

22

9

1034 Hægebostad

653

5

0,8 %

4

0

4

1

0

1

1037 Kvinesdal

2 363

15

0,6 %

11

5

6

4

2

2

1046 Sirdal

1 045

9

0,9 %

7

4

3

2

2

0

11 Rogaland

237 945

6 931

2,9 %

5 468

2 689

2 779

1 463

1 055

408

1101 Eigersund

6 616

115

1,7 %

88

37

51

27

23

4

1102 Sandnes

37 015

857

2,3 %

634

366

268

223

195

28

1103 Stavanger

80 799

3 822

4,7 %

3 019

1 543

1 476

803

525

278

1106 Haugesund

21 734

949

4,4 %

782

345

437

167

129

38

1111 Sokndal

1 190

23

1,9 %

18

3

15

5

3

2

1112 Lund

1 602

43

2,7 %

29

9

20

14

10

4

1114 Bjerkreim

1 148

7

0,6 %

5

2

3

2

2

0

1119 Hå

7 520

233

3,1 %

201

74

127

32

25

7

1120 Klepp

7 590

52

0,7 %

43

20

23

9

6

3

1121 Time

7 314

95

1,3 %

65

27

38

30

27

3

1122 Gjesdal

3 497

23

0,7 %

18

12

6

5

4

1

1124 Sola

20 140

237

1,2 %

191

103

88

46

34

12

1127 Randaberg

3 851

37

1,0 %

20

14

6

17

11

6

1129 Forsand

528

2

0,4 %

0

0

0

2

2

0

1130 Strand

4 276

36

0,8 %

27

13

14

9

7

2

1133 Hjelmeland

1 467

7

0,5 %

7

4

3

0

0

0

1134 Suldal

2 140

16

0,7 %

10

5

5

6

4

2

1135 Sauda

2 131

39

1,8 %

29

20

9

10

8

2

1141 Finnøy

1 462

10

0,7 %

5

1

4

5

1

4

1142 Rennesøy

1 195

12

1,0 %

8

3

5

4

2

2

1144 Kvitsøy

319

95

29,8 %

90

4

86

5

5

0

1145 Bokn

292

3

1,0 %

0

0

0

3

3

0

1146 Tysvær

4 475

18

0,4 %

16

8

8

2

2

0

1149 Karmøy

14 780

128

0,9 %

106

59

47

22

15

7

1151 Utsira

116

1

0,9 %

1

1

0

0

0

0

1160 Vindafjord

4 748

71

1,5 %

56

16

40

15

12

3

12 Hordaland

250 709

12 016

4,8 %

9 319

4 570

4 749

2 697

1 660

1 037

1201 Bergen

158 780

10 593

6,7 %

8 209

4 083

4 126

2 384

1 409

975

1211 Etne

1 775

8

0,5 %

5

2

3

3

2

1

1216 Sveio

1 358

11

0,8 %

7

2

5

4

4

0

1219 Bømlo

4 865

20

0,4 %

14

7

7

6

6

0

1221 Stord

9 228

351

3,8 %

254

149

105

97

74

23

1222 Fitjar

1 232

8

0,6 %

5

2

3

3

3

0

1223 Tysnes

1 080

10

0,9 %

6

3

3

4

4

0

1224 Kvinnherad

6 028

33

0,5 %

25

12

13

8

7

1

1227 Jondal

414

5

1,2 %

3

0

3

2

2

0

1228 Odda

3 641

61

1,7 %

46

15

31

15

13

2

1231 Ullensvang

1 455

88

6,0 %

61

36

25

27

23

4

1232 Eidfjord

416

4

1,0 %

4

4

0

0

0

0

1233 Ulvik

475

31

6,5 %

29

1

28

2

2

0

1234 Granvin

350

1

0,3 %

1

0

1

0

0

0

1235 Voss

6 809

191

2,8 %

172

45

127

19

14

5

1238 Kvam

3 918

43

1,1 %

27

13

14

16

12

4

1241 Fusa

1 816

12

0,7 %

7

2

5

5

3

2

1242 Samnanger

585

8

1,4 %

5

3

2

3

3

0

1243 Os (Hord.)

5 863

78

1,3 %

70

42

28

8

8

0

1244 Austevoll

2 696

54

2,0 %

42

20

22

12

10

2

1245 Sund

1 623

4

0,2 %

2

2

0

2

2

0

1246 Fjell

10 818

58

0,5 %

49

23

26

9

7

2

1247 Askøy

7 158

58

0,8 %

46

27

19

12

11

1

1251 Vaksdal

1 450

46

3,2 %

41

14

27

5

5

0

1252 Modalen

221

0,0 %

1253 Osterøy

2 589

17

0,7 %

15

7

8

2

2

0

1256 Meland

2 084

15

0,7 %

12

5

7

3

3

0

1259 Øygarden

1 380

4

0,3 %

3

1

2

1

1

0

1260 Radøy

1 578

11

0,7 %

9

5

4

2

2

0

1263 Lindås

7 049

87

1,2 %

58

31

27

29

17

12

1264 Austrheim

1 135

8

0,7 %

6

4

2

2

2

0

1265 Fedje

267

65

24,3 %

60

2

58

5

3

2

1266 Masfjorden

573

33

5,8 %

26

8

18

7

6

1

14 Sogn og Fjordane

54 288

2 017

3,7 %

1 613

775

838

404

294

110

1401 Flora

5 789

111

1,9 %

100

45

55

11

9

2

1411 Gulen

1 233

12

1,0 %

7

2

5

5

4

1

1412 Solund

413

4

1,0 %

4

3

1

0

0

0

1413 Hyllestad

672

7

1,0 %

6

2

4

1

1

0

1416 Høyanger

1 721

19

1,1 %

13

4

9

6

6

0

1417 Vik

1 260

45

3,6 %

38

13

25

7

3

4

1418 Balestrand

631

5

0,8 %

4

2

2

1

0

1

1419 Leikanger

1 604

610

38,0 %

515

233

282

95

72

23

1420 Sogndal

4 181

385

9,2 %

283

149

134

102

62

40

1421 Aurland

908

19

2,1 %

16

7

9

3

2

1

1422 Lærdal

1 039

9

0,9 %

7

2

5

2

1

1

1424 Årdal

2 975

17

0,6 %

14

7

7

3

2

1

1426 Luster

1 988

11

0,6 %

9

6

3

2

1

1

1428 Askvoll

1 157

9

0,8 %

6

3

3

3

3

0

1429 Fjaler

1 198

28

2,3 %

23

17

6

5

4

1

1430 Gaular

1 031

6

0,6 %

5

2

3

1

1

0

1431 Jølster

1 010

9

0,9 %

6

3

3

3

3

0

1432 Førde

9 015

472

5,2 %

372

191

181

100

73

27

1433 Naustdal

647

3

0,5 %

3

1

2

0

0

0

1438 Bremanger

1 601

17

1,1 %

10

3

7

7

7

0

1439 Vågsøy

3 102

61

2,0 %

47

21

26

14

12

2

1441 Selje

1 197

9

0,8 %

6

4

2

3

3

0

1443 Eid

2 815

83

2,9 %

65

27

38

18

16

2

1444 Hornindal

466

2

0,4 %

1

1

0

1

1

0

1445 Gloppen

2 761

39

1,4 %

30

17

13

9

7

2

1449 Stryn

3 874

25

0,6 %

23

10

13

2

1

1

15 Møre og Romsdal

128 472

3 740

2,9 %

3 019

1 396

1 623

721

499

222

1502 Molde

16 915

1 103

6,5 %

914

486

428

189

129

60

1504 Ålesund

27 402

1 197

4,4 %

999

367

632

198

126

72

1505 Kristiansund

11 799

321

2,7 %

278

132

146

43

33

10

1511 Vanylven

1 335

12

0,9 %

10

5

5

2

2

0

1514 Sande (M. og R.)

1 259

4

0,3 %

3

1

2

1

1

0

1515 Herøy (M. og R.)

4 097

34

0,8 %

25

17

8

9

6

3

1516 Ulstein

5 149

43

0,8 %

29

14

15

14

13

1

1517 Hareid

1 969

10

0,5 %

4

3

1

6

4

2

1519 Volda

4 264

423

9,9 %

309

144

165

114

71

43

1520 Ørsta

4 691

122

2,6 %

87

48

39

35

29

6

1523 Ørskog

936

15

1,6 %

11

3

8

4

4

0

1524 Norddal

918

4

0,4 %

2

1

1

2

0

2

1525 Stranda

2 446

23

0,9 %

17

9

8

6

5

1

1526 Stordal

578

3

0,5 %

1

0

1

2

2

0

1528 Sykkylven

3 921

18

0,5 %

14

8

6

4

3

1

1529 Skodje

1 307

7

0,5 %

7

2

5

0

0

0

1531 Sula

2 683

18

0,7 %

14

7

7

4

4

0

1532 Giske

2 450

14

0,6 %

10

6

4

4

4

0

1534 Haram

4 354

18

0,4 %

15

6

9

3

3

0

1535 Vestnes

2 757

48

1,7 %

34

17

17

14

9

5

1539 Rauma

3 613

32

0,9 %

32

10

22

0

0

0

1543 Nesset

1 024

8

0,8 %

5

2

3

3

3

0

1545 Midsund

820

4

0,5 %

2

1

1

2

2

0

1546 Sandøy

644

3

0,5 %

3

1

2

0

0

0

1547 Aukra

1 278

6

0,5 %

6

2

4

0

0

0

1548 Fræna

3 513

84

2,4 %

73

44

29

11

6

5

1551 Eide

1 246

6

0,5 %

1

0

1

5

4

1

1554 Averøy

2 258

12

0,5 %

7

4

3

5

5

0

1557 Gjemnes

1 162

9

0,8 %

7

4

3

2

2

0

1560 Tingvoll

1 080

49

4,5 %

27

17

10

22

14

8

1563 Sunndal

3 712

26

0,7 %

24

13

11

2

2

0

1566 Surnadal

2 846

34

1,2 %

25

9

16

9

7

2

1567 Rindal

885

3

0,3 %

3

3

0

0

0

0

1571 Halsa

683

8

1,2 %

7

3

4

1

1

0

1573 Smøla

988

10

1,0 %

6

2

4

4

4

0

1576 Aure

1 490

9

0,6 %

8

5

3

1

1

0

16 Sør-Trøndelag

156 587

12 444

7,9 %

9 173

4 058

5 115

3 271

1 575

1 696

1601 Trondheim

108 655

11 651

10,7 %

8 552

3 766

4 786

3 099

1 446

1 653

1612 Hemne

1 963

11

0,6 %

10

4

6

1

1

0

1613 Snillfjord

392

1

0,3 %

1

0

1

0

0

0

1617 Hitra

2 217

9

0,4 %

8

2

6

1

1

0

1620 Frøya

2 187

30

1,4 %

26

18

8

4

4

0

1621 Ørland

2 438

45

1,8 %

39

20

19

6

6

0

1622 Agdenes

684

1

0,1 %

1

0

1

0

0

0

1624 Rissa

2 829

27

1,0 %

21

8

13

6

5

1

1627 Bjugn

1 689

12

0,7 %

8

5

3

4

3

1

1630 Åfjord

1 540

13

0,8 %

11

4

7

2

2

0

1632 Roan

442

4

0,9 %

3

0

3

1

1

0

1633 Osen

402

3

0,7 %

3

1

2

0

0

0

1634 Oppdal

3 250

46

1,4 %

37

10

27

9

7

2

1635 Rennebu

1 136

6

0,5 %

5

3

2

1

0

1

1636 Meldal

1 466

29

2,0 %

23

14

9

6

3

3

1638 Orkdal

5 713

151

2,6 %

113

72

41

38

26

12

1640 Røros

3 386

84

2,5 %

71

21

50

13

11

2

1644 Holtålen

692

16

2,3 %

16

3

13

0

0

0

1648 Midtre Gauldal

2 929

78

2,7 %

64

16

48

14

11

3

1653 Melhus

4 667

163

3,5 %

111

65

46

52

35

17

1657 Skaun

1 360

12

0,9 %

11

5

6

1

1

0

1662 Klæbu

1 213

14

1,2 %

10

5

5

4

3

1

1663 Malvik

3 229

27

0,8 %

20

12

8

7

7

0

1664 Selbu

1 702

10

0,6 %

8

3

5

2

2

0

1665 Tydal

406

1

0,2 %

1

1

0

0

0

0

17 Nord-Trøndelag

61 916

2 176

3,5 %

1 723

830

893

453

327

126

1702 Steinkjer

10 496

1 024

9,8 %

837

405

432

187

136

51

1703 Namsos

7 035

224

3,2 %

170

98

72

54

35

19

1711 Meråker

967

15

1,6 %

12

5

7

3

3

0

1714 Stjørdal

10 328

215

2,1 %

168

71

97

47

32

15

1717 Frosta

896

5

0,6 %

5

2

3

0

0

0

1718 Leksvik

1 468

10

0,7 %

8

5

3

2

2

0

1719 Levanger

9 341

441

4,7 %

332

171

161

109

78

31

1721 Verdal

6 525

74

1,1 %

65

26

39

9

7

2

1724 Verran

1 092

6

0,5 %

5

2

3

1

0

1

1725 Namdalseid

611

5

0,8 %

2

1

1

3

3

0

1736 Snåsa

905

28

3,1 %

20

9

11

8

5

3

1738 Lierne

641

6

0,9 %

4

1

3

2

2

0

1739 Røyrvik

210

1

0,5 %

1

1

0

0

0

0

1740 Namsskogan

400

4

1,0 %

4

0

4

0

0

0

1742 Grong

1 221

36

2,9 %

29

5

24

7

5

2

1743 Høylandet

531

1

0,2 %

1

1

0

0

0

0

1744 Overhalla

1 522

10

0,7 %

6

2

4

4

4

0

1748 Fosnes

234

1

0,4 %

0

0

0

1

1

0

1749 Flatanger

513

5

1,0 %

4

2

2

1

1

0

1750 Vikna

2 512

22

0,9 %

18

8

10

4

4

0

1751 Nærøy

1 928

22

1,1 %

19

8

11

3

3

0

1755 Leka

267

5

1,9 %

4

3

1

1

1

0

1756 Inderøy (f.o.m. 2012)

2 273

16

0,7 %

9

4

5

7

5

2

18 Nordland

116 254

6 053

5,2 %

5 195

2 587

2 608

858

623

235

1804 Bodø

27 050

2 101

7,8 %

1 813

898

915

288

176

112

1805 Narvik

9 411

521

5,5 %

446

163

283

75

38

37

1811 Bindal

535

6

1,1 %

5

3

2

1

1

0

1812 Sømna

885

7

0,8 %

7

2

5

0

0

0

1813 Brønnøy

3 811

569

14,9 %

487

270

217

82

71

11

1815 Vega

516

6

1,2 %

5

3

2

1

1

0

1816 Vevelstad

196

1

0,5 %

1

1

0

0

0

0

1818 Herøy (Nordl.)

835

10

1,2 %

6

4

2

4

4

0

1820 Alstahaug

3 847

154

4,0 %

125

66

59

29

24

5

1822 Leirfjord

706

26

3,7 %

20

14

6

6

3

3

1824 Vefsn

6 722

293

4,4 %

272

99

173

21

15

6

1825 Grane

523

22

4,2 %

22

6

16

0

0

0

1826 Hattfjelldal

632

22

3,5 %

17

11

6

5

4

1

1827 Dønna

559

4

0,7 %

3

1

2

1

1

0

1828 Nesna

883

104

11,8 %

85

41

44

19

17

2

1832 Hemnes

1 695

20

1,2 %

14

5

9

6

6

0

1833 Rana

12 962

1 143

8,8 %

991

568

423

152

128

24

1834 Lurøy

887

7

0,8 %

4

2

2

3

3

0

1835 Træna

259

2

0,8 %

1

1

0

1

1

0

1836 Rødøy

570

5

0,9 %

4

2

2

1

1

0

1837 Meløy

3 134

26

0,8 %

17

8

9

9

8

1

1838 Gildeskål

778

9

1,2 %

7

2

5

2

2

0

1839 Beiarn

471

8

1,7 %

7

2

5

1

1

0

1840 Saltdal

2 126

36

1,7 %

33

12

21

3

2

1

1841 Fauske

3 931

224

5,7 %

183

98

85

41

27

14

1845 Sørfold

900

4

0,4 %

4

2

2

0

0

0

1848 Steigen

1 100

12

1,1 %

6

3

3

6

5

1

1849 Hamarøy

848

10

1,2 %

7

3

4

3

3

0

1850 Tysfjord

845

19

2,2 %

19

9

10

0

0

0

1851 Lødingen

981

45

4,6 %

42

7

35

3

3

0

1852 Tjeldsund

530

54

10,2 %

46

11

35

8

6

2

1853 Evenes

632

8

1,3 %

5

1

4

3

3

0

1854 Ballangen

852

8

0,9 %

8

4

4

0

0

0

1856 Røst

290

3

1,0 %

3

3

0

0

0

0

1857 Værøy

373

6

1,6 %

5

1

4

1

1

0

1859 Flakstad

600

3

0,5 %

3

2

1

0

0

0

1860 Vestvågøy

5 135

77

1,5 %

63

33

30

14

10

4

1865 Vågan

4 463

132

3,0 %

116

51

65

16

11

5

1866 Hadsel

3 710

38

1,0 %

31

20

11

7

7

0

1867 Bø (Nordl.)

953

12

1,3 %

11

5

6

1

1

0

1868 Øksnes

2 047

14

0,7 %

12

6

6

2

2

0

1870 Sortland

5 093

256

5,0 %

219

133

86

37

32

5

1871 Andøy

2 497

23

0,9 %

17

9

8

6

5

1

1874 Moskenes

481

3

0,6 %

3

2

1

0

0

0

19 Troms Romsa

80 622

6 393

7,9 %

5 133

2 560

2 573

1 260

736

524

1901 Harstad

12 180

758

6,2 %

679

334

345

79

59

20

1902 Tromsø

39 693

4 779

12,0 %

3 761

1 899

1 862

1 018

553

465

1911 Kvæfjord

1 219

49

4,0 %

30

21

9

19

12

7

1913 Skånland

933

14

1,5 %

10

3

7

4

2

2

1915 Bjarkøy

203

3

1,5 %

2

0

2

1

1

0

1917 Ibestad

566

5

0,9 %

5

3

2

0

0

0

1919 Gratangen

415

4

1,0 %

3

1

2

1

1

0

1920 Lavangen

328

3

0,9 %

2

0

2

1

0

1

1922 Bardu

1 883

317

16,8 %

258

111

147

59

45

14

1923 Salangen

969

58

6,0 %

42

23

19

16

11

5

1924 Målselv

3 772

40

1,1 %

39

19

20

1

1

0

1925 Sørreisa

986

11

1,1 %

9

5

4

2

1

1

1926 Dyrøy

379

6

1,6 %

3

3

0

3

3

0

1927 Tranøy

458

3

0,7 %

3

2

1

0

0

0

1928 Torsken

369

2

0,5 %

2

2

0

0

0

0

1929 Berg

464

3

0,6 %

3

2

1

0

0

0

1931 Lenvik

5 817

196

3,4 %

164

84

80

32

25

7

1933 Balsfjord

2 280

21

0,9 %

16

9

7

5

5

0

1936 Karlsøy

940

8

0,9 %

6

3

3

2

1

1

1938 Lyngen

1 333

9

0,7 %

9

3

6

0

0

0

1939 Storfjord

708

23

3,2 %

19

8

11

4

4

0

1940 Gáivuotna Kåfjord

748

9

1,2 %

5

2

3

4

4

0

1941 Skjervøy

1 363

13

1,0 %

9

3

6

4

4

0

1942 Nordreisa

2 119

55

2,6 %

51

19

32

4

4

0

1943 Kvænangen

497

4

0,8 %

3

1

2

1

0

1

20 Finnmark Finnmárku

37 465

2 427

6,5 %

2 070

1 136

934

357

244

113

2002 Vardø

896

97

10,8 %

84

38

46

13

10

3

2003 Vadsø

3 289

454

13,8 %

399

216

183

55

35

20

2004 Hammerfest

5 665

254

4,5 %

230

140

90

24

20

4

2011 Guovdageaidnu Kautokeino

1 370

267

19,5 %

191

121

70

76

47

29

2012 Alta

9 971

582

5,8 %

505

288

217

77

41

36

2014 Loppa

420

5

1,2 %

5

2

3

0

0

0

2015 Hasvik

434

7

1,6 %

4

2

2

3

3

0

2017 Kvalsund

391

2

0,5 %

0

0

0

2

2

0

2018 Måsøy

534

10

1,9 %

7

3

4

3

3

0

2019 Nordkapp

1 551

81

5,2 %

70

31

39

11

8

3

2020 Porsanger Porsángu Porsanki

1 956

55

2,8 %

52

21

31

3

3

0

2021 Kárásjohka Karasjok

1 402

157

11,2 %

133

71

62

24

17

7

2022 Lebesby

581

13

2,2 %

8

5

3

5

3

2

2023 Gamvik

408

9

2,2 %

7

3

4

2

2

0

2024 Berlevåg

433

9

2,1 %

6

5

1

3

2

1

2025 Deatnu Tana

1 408

39

2,8 %

29

13

16

10

8

2

2027 Unjárga Nesseby

322

21

6,5 %

15

10

5

6

5

1

2028 Båtsfjord

1 048

16

1,5 %

15

9

6

1

1

0

2030 Sør-Varanger

5 386

349

6,5 %

310

158

152

39

34

5

21 Svalbard

1 352

104

7,7 %

75

25

50

9

3

6

2590 Utenriks tjenestemenn

637

635

289

346

2

2

0

9999 Uoppgitt kommunekode

16 324

15 510

2 339

13 171

814

262

552

¹ Fra 2006 ble aldersgrensen for å bli regnet som sysselsatte senket fra 16 til 15 år, i tråd med internasjonale anbefalinger.

Kilde: Statens sentrale tjenestemannsregister (SST) per 1. mars 2012, regulativlønte arbeidstakere og Statistisk sentralbyrås sysselsettingsstatistikk per 4. kvartal 2011.

Vedlegg 2
Embetsutnevninger

Embetsutnevninger m.m. – fordeling av stillinger i perioden 1. juli 2007–30. juni 2012

2007–2008

2008–2009

2009–2010

2010–2011

2011–2012

Hele perioden 2007–2012

Totalt

Kvinner

Menn

Totalt

Kvinner

Menn

Totalt

Kvinner

Menn

Totalt

Kvinner

Menn

Totalt

Kvinner

Menn

Totalt

Kvinner

Menn

SMK

4

1

3

0

0

0

0

0

0

1

1

0

2

0

2

7

2

5

AD

-

-

-

-

-

-

3

0

3

11

5

6

8

6

2

22

11

11

AID

20

11

9

22

12

10

9

3

6

-

-

-

-

-

-

51

26

25

BLD

5

3

2

3

2

1

4

2

2

2

1

1

5

5

0

19

13

6

FAD

10

3

7

10

3

7

15

5

10

26

12

14

17

7

10

78

30

48

FD

30

6

24

20

2

18

18

2

16

17

3

14

18

7

11

103

20

83

FIN

17

8

9

6

1

5

4

3

1

14

5

9

9

2

7

50

19

31

FKD

5

2

3

4

3

1

3

0

3

6

1

5

1

0

1

19

6

13

HOD

18

10

8

10

6

4

9

4

5

6

3

3

9

3

6

52

26

26

JD

112

48

64

113

39

74

91

38

53

147

73

74

119

48

71

582

246

336

KD

22

13

9

7

5

2

3

0

3

4

3

1

3

1

2

39

22

17

KKD

17

8

9

20

7

13

0

0

0

-

-

-

-

-

-

37

15

22

KUD

-

-

-

-

-

-

4

2

2

4

2

2

1

1

0

9

5

4

KRD

3

2

1

7

3

4

3

1

2

2

1

1

1

0

1

16

7

9

LMD

2

2

0

2

0

2

4

3

1

9

2

7

7

3

4

24

10

14

MD

9

6

3

6

4

2

10

8

2

4

1

3

5

2

3

34

21

13

NHD

7

3

4

12

6

6

3

2

1

6

4

2

6

1

5

34

16

18

OED

7

5

2

8

4

4

6

0

6

11

5

6

9

6

3

41

20

21

SD

2

1

1

1

1

0

1

1

0

6

3

3

6

2

4

16

8

8

UD

70

24

46

109

43

66

68

24

44

89

27

62

92

34

58

428

152

276

Totalt

360

156

204

360

141

219

258

98

160

365

152

213

318

128

190

1661

675

986

Prosentvis kjønnsfordeling på tilsatte

2007–2008

2008–2009

2009–2010

2010–2011

2011–2012

kvinner

menn

kvinner

menn

kvinner

menn

kvinner

menn

kvinner

menn

43 %

57 %

39 %

61 %

38 %

62 %

42 %

58 %

40 %

60 %

Prosentvis kjønnsfordeling på tilsatte for hele perioden 2007–2012

Kvinner 41 %

Menn 59 %

Fotnoter

1) http://www.cisco.com/en/US/solutions/collateral/ns341/ns525/ns537/ns705/ns827/white_paper_c11-481360_ns827_Networking_Solutions_White_Paper.html

2) Rapport fra Det tekniske beregningsutvalget for kommunal og fylkeskommunal økonomi, april 2012.