Prop. 148 L

(2024–2025)
Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak)

Lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger

Tilråding fra Energidepartementet 23. mai 2025, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Støre)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Hovedinnhold i proposisjonen

Regjeringen vil gi norske husholdninger økt trygghet og forutsigbarhet i en tid med volatile og tidvis svært høye strømpriser. Energidepartementet fremmer i denne proposisjonen forslag til en ny lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger. Lovforslaget har sin bakgrunn i departementets høringsnotater som ble sendt på høring 10. mars og 31. mars 2025.

Formålet med loven er å etablere ordninger for økonomisk stønad og forutsigbare strømpriser og fjernvarmepriser til husholdnings- og fritidsboligforbruk. Loven viderefører strømstønad for husholdningskunder, etablerer strømstønad for husholdningskunder som bruker fjernvarme, og etablerer Norgespris som en forutsigbar strøm- og fjernvarmepris for husholdnings- og fritidsboligkunder.

For strøm er strømstønadsordningen for husholdninger innrettet slik at hvis spotprisen i enkelttimer overstiger en terskelverdi per kWh, dekker strømstønadsordningen en gitt prosentandel av spotprisen over dette nivået. For fjernvarme foreslås en tilsvarende ordning basert på fjernvarmekundens månedlige energiforbruk og differansen mellom terskelverdi og gjennomsnittlig månedlig spotpris for strøm.

Norgespris foreslås innrettet som en statlig finansiert ordning for sikring av strømpris og fjernvarmepris for husholdnings- og fritidsboligkunder. Norgespris for strøm innebærer at den enkelte nettkunde avregnes mot en fast pris per kWh (referansepris) time for time, med utgangspunkt i spotprisen for strøm. Norgespris for fjernvarme foreslås innrettet tilsvarende, men med utgangspunkt i gjennomsnittlig månedlig spotpris for strøm.

Det foreslås at ordningene administreres av nettselskapene og fjernvarmeselskapene, som skal forestå inn- og utbetalinger til sine kunder og sørge for at alle kunder får mulighet til å inngå avtale om Norgespris. Ansvaret for å forvalte ordningene for strømkundene foreslås lagt til Reguleringsmyndigheten for energi (RME), som også vil føre nødvendig tilsyn med ordningene. Departementet vil utpeke en aktør til å forvalte ordningene for fjernvarme og Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) vil føre tilsyn.

Siktemålet er at Norgesprisordningen for strøm- og fjernvarmeforbruk og strømstønadsordningen for husholdninger som bruker fjernvarme, skal tre i kraft med virkning fra og med 1. oktober 2025. Det foreslås at Norgesprisordningene og strømstønadsordningene for husholdninger løper frem til og med 31. desember 2029. Departementet arbeider parallelt med forskriftsregulering av ordningene. Forskriftene vil være gjenstand for egen høring.

I lovproposisjonen omtales ordningene for strømkundene og ordningene for fjernvarmekundene i egne kapitler.

2 Ordninger for strøm

2.1 Bakgrunn for lovforslaget

2.1.1 Kort om utviklingen i kraftprisene

Utviklingen i kraftprisene avhenger av mange faktorer, herunder den løpende ressurssituasjonen innad i Norge. Dette inkluderer forhold som fyllingsgraden i vannmagasiner, snømengde i fjellet, temperaturer og vindforhold. Det norske kraftsystemet har i mange tiår vært knyttet til det europeiske kraftsystemet gjennom overføringsforbindelsene til andre land. Det gjør at europeiske forhold også påvirker norske kraftpriser.

Med et væravhengig kraftsystem, har Norge lang erfaring med at kraftprisene kan variere mellom sesonger og år. For eksempel har år med lite tilsig til vannkraftverkene, såkalte tørrår, ført til perioder med relativt høyt prisnivå. Fra andre halvår 2021, gjennom 2022 og inn i 2023 oppsto imidlertid en ny situasjon med et prisnivå i sørlige deler av landet som man ikke tidligere hadde erfart. Samtidig oppsto det store prisforskjeller mellom sørlige og nordlige deler av Norge. Den viktigste forklaringen på de høye kraftprisene var energiknappheten som oppsto i Europa som en følge av Russlands angrep på Ukraina. Dette skjedde samtidig med den pågående energiomleggingen i Europa.

Kraftprisene har falt jevnt siden de var på sitt høyeste i 2021–2022, men det er fortsatt betydelige prisforskjeller mellom sør og nord. I 2024 var gjennomsnittprisen for strøm 58 øre/kWh i prisområdet som dekker Sørvest-Norge (NO2), mens kraftprisene i prisområdet som dekker Nord-Norge (NO4) i gjennomsnitt var 27 øre/kWh. Til sammenlikning var gjennomsnittsprisen i NO2 213 øre/kWh i 2022 og 90 øre/kWh i 2023.

Selv om gjennomsnittsprisene har gått ned det siste året, preges kraftmarkedet i større grad av volatile og tidvis svært høye priser i sørlige deler av landet. Dette er en utvikling departementet forventer å se mer av fremover. Skiftende værforhold i Norge og i landene rundt oss får større utslag når andelen uregulerbar kraftproduksjon øker, samtidig som situasjonen i det europeiske energimarkedet er preget av mer usikkerhet i kjølvannet av energikrisen de siste årene. Dette påvirker kraftprisene.

2.1.2 Behovet for endringer

Norge skiller seg fra de fleste andre land ved at en stor andel av husholdningene avregnes mot timesvise kraftpriser i engrosmarkedet, og med lav andel fastpriskontrakter. Ved utgangen av 2024 var kun 3,1 pst. av husholdningenes strømforbruk knyttet til en fastprisavtale med en kraftleverandør, og hele 94,7 pst. knyttet til en spotprisavtale. Svingningene i kraftpriser og den løpende utviklingen i kraftmarkedet fra dag til dag, har derfor større direkte påvirkning på strømkostnadene til husholdninger i Norge enn i andre europeiske land. Samtidig er kompleksiteten i kraftmarkedet stor og økende, noe som gjør at det er vanskelig for mange husholdninger å orientere seg om den løpende markedsprisen for kraft. Videre er det rimelig å anta at nye reformer i kraftmarkedet, som den planlagte overgangen fra 60 til 15 minutters avregning av spotprisene i engrosmarkedene, vil gjøre det mer krevende for husholdningene å orientere seg om det løpende prisbildet.

Ifølge Statistisk sentralbyrå (SSB) utgjorde strøm i 2021 hele 84 pst. av den totale energibruken i norske husholdninger. Til sammenligning utgjorde strøm i gjennomsnitt bare 25 pst. av energibruken i boliger i EU i 2020. Av energien som går til oppvarming i EU, utgjorde strøm kun omtrent 5 pst. i gjennomsnitt. I Norge står strøm derimot for nesten tre fjerdedeler av energibruken til oppvarming og for rundt 95 pst. av energi til vannvarming. Norske husholdninger har dermed en langt større andel av samlet energibruk eksponert mot volatile strømpriser enn husholdninger i resten av Europa.

Husholdninger i de sørlige prisområdene i Norge har siden midten av 2021 opplevd en betydelig økning i utgiftene til strøm. Strømstønadsordningen som ble innført i slutten av 2021 har bidratt til å skjerme husholdningene mot de største pristoppene de siste årene. Det er fortsatt et høyere prisnivå i sørlige deler av Norge enn det som historisk har vært kraftprisnivået i årene før 2021-2022. Videre er det fortsatt store forskjeller i kraftpriser, og dermed strømutgiftene, til husholdninger som bor sør og nord i landet. I første kvartal 2025 var kraftprisen i Nord-Norge (NO4) i gjennomsnitt 8 øre/kWh. I samme periode var gjennomsnittlig kraftpris i de sørlige prisområdene (NO1, NO2, NO5) på mellom 64 og 78 øre/kWh. Dette er utviklingstrekk som forventes å vedvare i årene som kommer.

Fastprisavtaler som er tilgjengelige for husholdningskunder i dag, er ikke konkurransedyktige sammenlignet med spotprisavtale i kombinasjon med strømstønadsordningen. For å gi husholdninger i hele landet forutsigbarhet for strømutgiftene i en tid med volatile og tidvis svært høye priser, foreslår departementet å innføre Norgespris på strøm som et valgfritt alternativ til dagens strømstønadsordning. Sammenliknet med dagens strømstønadsordning, vil Norgespris gi større forutsigbarhet om strømprisen som husholdningene skal betale over timer, uker og sesonger, uavhengig av hvor man bor i landet.

Fritidsboliger er ikke omfattet av strømstønadsordningen for husholdninger i dag. Det er ifølge SSB om lag 450 000 fritidsboliger i Norge. Volatile og tidvis svært høye strømpriser gir uforutsigbare strømkostnader knyttet til fritidsboliger for svært mange hytteeiere. Norgespris er derfor foreslått å omfatte både boliger og fritidsboliger.

Strømprisutvalget som ble satt ned av regjeringen i februar 2023, gjorde omfattende vurderinger av hvilke tiltak som på kort og lang sikt kan sikre strømbrukere lavere og mer forutsigbare priser, innenfor handlingsrommet i EØS-avtalen (Balansekunst, 2023). Det ble utredet tiltak i både sluttbrukermarkedet og engrosmarkedet. Utvalget pekte på at tiltak i engrosmarkedet krever større regulatorisk omlegging og kan ha negative konsekvenser for kraftsystemet og forsyningssikkerheten. Utvalget konkluderte derfor med at eventuelle tiltak for å sikre strømforbrukere lavere og mer forutsigbare priser bør gjøres i sluttbrukermarkedet. Både dagens strømstønadsordning og forslaget om Norgespris er tiltak i sluttbrukermarkedet, slik utvalget har anbefalt.

2.2 Gjeldende rett

Den midlertidige strømstønadsordningen for husholdninger er regulert i strømstønadsloven.

Formålet med strømstønadsloven var å etablere en midlertidig ordning for økonomisk stønad til husholdninger som følge av ekstraordinære strømutgifter. Strømstønadsordningen har blitt endret og forlenget en rekke ganger. Strømstønadsloven gjelder for husholdningenes strømforbruk fra og med desember 2021 til og med desember 2025. Dersom spotprisen i enkelttimer går over 75 øre/kWh, dekker strømstønadsordningen 90 pst. av spotprisen over dette nivået. Det gis ikke stønad for forbruk over 5 000 kWh per måned per målepunkt.

Ordningen administreres gjennom husholdningenes lokale nettselskap og husholdninger mottar støtte gjennom et automatisk fradrag i fakturert nettleie.

Strømstønadsordningen er videre regulert i forskrifter, herunder midlertidig forskrift om strømstønad, og midlertidig forskrift om prisregulering av fjernvarme til husholdninger med og uten tilknytningsplikt, samt i midlertidig forskrift om stønad til kunder av nærvarmeleverandører.

Etter strømstønadsloven § 4 gjelder strømstønadsordningen for nettkunder med egen strømmåler og som er rettmessig registrert som husholdningskunde hos sitt nettselskap. Reguleringsmyndigheten for energi (RME) avgjør uenighetssaker mellom nettkunde og nettselskap om rett til strømstønad. Etter lovens § 4 andre ledd kan departementet gi forskrift med nærmere bestemmelser om hvem som har rett til stønad. Etter midlertidig forskrift om strømstønad er fellesmålt husholdningsforbruk i sameier og borettslag mv., og fastboende i fritidsbolig inkludert i ordningen på nærmere vilkår.

Nettselskapet skal i forbindelse med fakturering beregne stønad for hver enkelt nettkunde som har rett til stønad på grunnlag av en beregnet stønadssats og husholdningens strømforbruk time for time.

Stønadsbeløpet fremgår som et kronebeløp på fakturaen fra nettselskapet. Hvem som står for overføringen av stønad til nettkunden beror på om nettkunden mottar felles faktura for nettleie og strøm (gjennomfakturering) eller ikke. For kunder med gjennomfakturering fremkommer stønadsbeløpet som en reduksjon på fellesfakturaen for nettleie og strøm.

I strømstønadsloven § 9 er det inntatt hjemmel for at RME kan kreve uriktig utbetalt stønad tilbakebetalt. Dette kan for eksempel være kunder som på grunn av feilregistrering hos nettselskapet har mottatt stønad de ikke hadde krav på. Et krav om tilbakebetaling etter strømstønadsloven § 9 er et enkeltvedtak etter reglene i forvaltningsloven. Vedtaket kan påklages til departementet.

3 Høringen av ordningene for strøm

Forslag til ny lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger ble sendt på høring 10. mars 2025. Høringsfristen ble satt til 21. april 2025. Høringsnotatet ble sendt til følgende høringsinstanser:

Departementene

Datatilsynet

Forbrukerrådet

Forbrukertilsynet

Husbanken

Landbruksdirektoratet

Regelrådet

Skatteetaten

Statsforvalterne

Statistisk Sentralbyrå

Sametinget / Sámediggi

Fylkeskommunene

Oslo kommune

Enova SF

Statnett SF

Advokatforeningen

Agva Kraft AS

Akershus Energi Varme AS

Aktieselskabet Saudefaldene

Alut AS

Aneo AS

Area Nett AS

Arva AS

Asker Nett AS

Barents Nett AS

Bindal Kraftlag SA

Bio Energy AS

BKK Nett AS

Bodø Energi AS

Breheim Nett AS

Bømlo Kraftnett AS

Bærum Energiomsetning AS

CGI Norge AS

DE Nett AS

Distriktsenergi

Drammen Fjernvarme AS

Eidefoss Strøm AS

Eidsiva Bioenergi AS

Eiker Energi AS

EL & IT Forbundet

Elinett AS

Elmea AS

Elvenett AS

Elvia AS

Enida AS

Etna Nett AS

Everket AS

Eviny Termo AS

Fagne AS

Finans Norge

Finnsnes Fjernvarme AS

Fjellnett AS

Fjordkraft AS

Follo Fjernvarme AS

Fornybar Norge

Fortum Strøm AS

Fredrikstad Fjernvarme AS

Fritzøe Energi AS

Føie AS

Glitre Nett AS

Griug AS

Grønn Byggallianse

Gudbrandsdal Energi AS

Hafslund Celsio AS

Hafslund E-CO AS

Hammerfest Energi Kraftomsetning AS

Hansen Technologies Norway AS

Haringnett AS

Haugaland Kraft AS

Havnett AS

Helgeland Kraft Strøm AS

Herøya Nett AS

Hurum Kraft AS

Huseiernes Landsforbund

Hydro Energi AS

Høland og Setskog Elverk AS

Indre Hordaland Kraftnett AS

Ishavskraft AS

JotunKraft AS

Jæren Everk AS

KE Nett AS

Kilden Kraft AS

Klive AS

Kraftriket AS

KS – Kommunesektorens organisasjon

Kvitebjørn Varme AS

Kystnett AS

Landsorganisasjonen i Norge (LO)

Lede AS

Linea AS

Linja AS

Lnett AS

Lucerna AS

Lyse Energi AS

Lyse Neo AS

Lysna AS

Mellom AS

Meløy Energi AS

Midtnett AS

Miljøstiftelsen Bellona

Mo Fjernvarme AS

Modalen Kraftlag SA

Motkraft AS

Naturvernforbundet

Nettselskapet AS

NHO Elektro

Noranett Andøy AS

Noranett Hadsel AS

Noranett Hålogaland AS

Nord-Østerdal Kraftlag SA

Nordvest Nett AS

Norefjell Nett AS

Norges Hytteforbund

Norges Miljøvernforbund

Norgesnett AS

Norsk Bioenergiforening

Norsk elbilforening

Norsk Fjernvarme

Norsk Klimastiftelse

Norsk Solenergiforening

Norsk Varmepumpeforening

Norsk BioVarme AS

Norske Boligbyggelags Landsforbund SA (NBBL)

Nydalen Energi AS

Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)

OBOS BBL

Orkland Energi Varme AS

Oslofjord Varme AS

Polar Kraft AS

Polyteknisk Forening

Rakkestad Energi AS

Rauland Kraft AS

Rauma Energi AS

RK Nett AS

R-nett AS

Romsdalsnett AS

Røros E-verk Nett AS

Saga Energi AS

Samfunnsbedriftene

SFE Produksjon AS

SINTEF Energi AS

Sira Kvina Kraftselskap DA

Skagerak Varme AS

Skiakernett AS

S-Nett AS

Solør Bioenergi Varme AS

Stannum AS

Statkraft AS

Statkraft Varme AS

Stram AS

Straumen Nett AS

Straumnett AS

Strøyma AS

SuNett AS

Sunndal Energi AS

Svabo Industrinett AS

Svorka Energi AS

Sygnir AS

Sør Aurdal Energi AS

Sør Norge Aluminium AS

Tafjord Kraftvarme AS

Telemark Nett AS

Tensio TN AS

Tensio TS AS

Tibber AS

Tinfos AS

Troms Kraft AS

TrøndelagKraft AS

Uvdal Kraftforsyning AS

Vang Energiverk AS

Varanger Kraft AS

Vardar Varme AS

Vestall AS

Vesterålskraft AS

Vestmar Nett AS

Vevig AS

Vibb AS

Viddakraft AS

Vissi AS

Viddakraft AS

Voss Energi Kraft AS

Wattn AS

Zero Emission Resource Organisation (ZERO)

Å Energi Varme AS

Å Strøm AS

Årdal Kraftlag AS

Høringsutkastet ble lagt ut på departementets nettsider med invitasjon også for andre enn dem som stod på høringslisten til å komme med uttalelse. Departementet mottok totalt 222 høringsuttalelser i forbindelse med den alminnelige høringen. Av disse hadde følgende 216 høringsinstanser realitetsmerknader til lovforslaget:

Energiklagenemnda

Forbrukerrådet

Forbrukertilsynet

Konkurransetilsynet

Norges vassdrags- og energidirektorat

Regelrådet

Reguleringsmyndigheten for energi

Statistisk Sentralbyrå

Statsforvalteren i Innlandet

Oslo kommune

Telemark fylkeskommune

Hamar kommune

Kristiansand kommune

Midt-Telemark kommune

Nord-Aurdal kommune

Trondheim kommune

Statnett SF

Affärsverket svenska kraftnät

Energimarknadsinspektionen

6Kloke – Industriklyngen i Elverumregionen

Abelia

ABKQviller AS

Advokatforeningen

Aneo AS

Aneo Mobility AS

Arva AS

Asplan Viak AS

BKK Nett AS

Byggevareindustriens Forening

Bømlo Kraftnett AS

CGI Norge AS

Dalane Energisalg AS

Distriktsenergi

Drammen Fjernvarme AS

Eidsiva Bioenergi AS

EL og IT Forbundet

Elektroforeningen

Elhub AS

Elmea AS

Elmera Group ASA

Elvia AS

Enaktiva AS

Energiföretagen Sverige

Eviny AS

Eviny Termo AS

Fagne AS

Forbundet Styrke

Fornybar Norge

Fortum Strøm AS

Føl Norge for Økt Levestandard

Glitre Nett AS

Green Power Denmark

Hafslund AS

Hovedorganisasjonen Virke

Huseiernes Landsforbund

Husleiestrøm AS

Include – Forskningssenter for sosialt inkluderende energiomstilling

Industriaksjonen

Institutt for Elektrisk Energi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet

Klarkraft AS

KS – Kommunesektorens organisasjon

Landsorganisasjonen i Norge (LO)

Linja AS

Lnett AS

Lyse AS

Matene AS

Naturvernforbundet

Nei til EU

Nettalliansen AS

Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)

NHO Byggenæringen

NHO Elektro

NHO Mat og Drikke

NITO – Norges Ingeniør- og Teknologorganisasjon

Nord Pool European Market Coupling Operator AS

Norges Automobil-forbund (NAF)

Norges institusjon for menneskerettigheter

Norges Kommunistiske Parti

Norhybrid Renewables AS

Norsk Bioenergiforening

Norsk elbilforening

Norsk Fjernvarme

Norsk Hydro ASA

Norsk Industri

Norsk Solenergiforening

Norsk Varmepumpeforening

Norske Boligbyggelags Landsforbund SA (NBBL)

Nydalen Energi AS

OBOS BBL

Otovo ASA

Raudt Sogn og Fjordane

Region Kristiansand interkommunale politiske råd

Rogaland Elektromontørforening

Romsdalsnett AS

Rådgivende Ingeniørers Forening

Samarbeidande kraftfylke (Kraftfylka)

Samfunnsbedriftene Energi og IKT

Sarpsborg Nei til EU

SMB Norge

Solenergi FUSen AS

Statkraft AS

Stiftelsen WWF Verdens Naturfond

Tafjord Kraftvarme AS

Tekna

Tensio AS

Tibber AS

Treindustriens landsforening

Turist Service AS

Vest-Agder Nei til EU

Vestall AS

Vevig AS

Viddakraft AS

Voss Energi AS

Yara International SA

Yve AS

Zero Emission Resource Organisation (ZERO)

Østfold Nei til EU

Å Energi AS

62 privatpersoner

27 anonyme personer

Følgende 3 instanser hadde ikke merknader til forslagene i høringsnotatet:

Forsvarsdepartementet

Justis- og beredskapsdepartementet

Industri- og Næringspartiet Bergen

3.1 Departementets høringsforslag

Departementet foreslo i høringsnotatet at midlertidig lov om stønad til husholdninger som følge av ekstraordinære strømutgifter oppheves og erstattes av ny lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger. Loven viderefører strømstønaden til husholdningskunder og innfører en ny ordning om Norgespris.

Lovforslaget er inndelt i fem kapitler. Kapittel 1 inneholder innledende bestemmelser, kapittel 2 regulerer strømstønad til husholdninger og kapittel 3 regulerer Norgespris. Kapittel 4 regulerer ordningene for fjernvarmekunder. Lovens kapittel 5 har øvrige bestemmelser som gjelder for alle ordningene.

3.1.1 Strømstønad

Departementet foreslo at strømstønadsordningen videreføres, og at nettselskapene skal administrere ordningen, tilsvarende som de gjør etter dagens strømstønadsordning. I det å administrere ordningen ligger at nettselskapene skal beregne stønadsbeløp for nettkunder med rett til stønad og betale ut stønaden. I departementets forslag skal stønaden komme til fradrag i fakturert nettleie. Dersom kundens kraftleverandør utfører gjennomfakturering, innebærer departementets forslag at kundens kraftleverandør skal sørge for utbetaling til nettkunden gjennom fradrag på faktura.

Departementet foreslo at Reguleringsmyndigheten for energi (RME) skal fastsette stønadssatsene og føre tilsyn med ordningen, som i dag.

I lovforslagets kapittel 2 foreslo departementet at det er nettkunde med egen strømmåler og som er rettmessig registrert som husholdning hos nettselskapet som skal ha rett til stønad etter ordningen. Departementet foreslo at en uenighet mellom nettselskapet og nettkunden om rett til å bli omfattet av strømstønadsordningen kan avgjøres av RME. Saken avgjøres ved enkeltvedtak som kan påklages. Departementet foreslo at det forskriftsfestes at klager behandles av Energiklagenemnda.

Departementet foreslo i høringsnotatet at departementet skal fastsette stønadsgrad og terskelverdi i forskrift. Departementet foreslo videre at det kan gis nærmere forskrift om fastsettelse av forbrukstak. I høringsnotatet ble det særlig bedt om innspill om forbrukstak, og det ble foreslått at forbrukstaket for husholdninger omfattet av strømstønadsordningen settes til 5 000, 4 000 eller 3 000 kWh per måned per målepunkt. Forbruk utover forbrukstaket skal ikke omfattes av ordningen. Dersom kunden overstiger forbrukstaket, må kunden betale strømpris i henhold til kundens strømavtale for overskytende forbruk.

3.1.2 Norgespris

Departementet foreslo i lovforslagets kapittel 3 å etablere en ordning for sikring av strømpris (Norgespris). Norgespris er en statlig finansiert ordning som innebærer at nettkunden avregnes mot en fast pris per kWh (referansepris). Departementet foreslo at nettselskapene skal administrere Norgespris, og kreve inn eller betale ut prissikringsbeløp. Med prissikringsbeløp menes differansen mellom spotprisen per time i kundens budområde og referanseprisen, multiplisert med nettkundens avregnede forbruk. Forslaget innebærer at kraftleverandører som utfører gjennomfakturering skal sikre at prissikringsbeløp tilfaller kunden ved fakturering.

Departementet foreslo at Norgespris skal omfatte nettkunder med egen strømmåler som er rettmessig registrert som husholdningskunde eller fritidsboligkunde, og at det avgrenses mot næringskunder. For husholdninger vil Norgespris være et valgfritt alternativ til dagens strømstønadsordning, og husholdningskunder som inngår avtale om Norgespris taper rett til strømstønad.

Forslaget innebærer at husholdninger kan velge å inngå avtale om Norgespris for boliger og fritidsboliger for inntil ett kalenderår av gangen, og at kundens målepunkt for strøm bindes til avtalen ut kalenderåret dersom kunden velger å tegne en slik avtale. Første periode er foreslått fra 1. oktober 2025 til 31. desember 2026. Kunden vil være bundet i inntil 15 måneder dersom avtalen om Norgespris er inngått i denne perioden.

I høringsnotatet var det foreslått at nettselskapene er avtalepart overfor kunden, og ansvarlig for å sikre at alle nettkunder som ønsker det får mulighet til å inngå avtale om Norgespris. Nettselskapet står for avregning av sine kunder som har inngått avtale om Norgespris, og for inn- og utbetalinger slik at sluttprisen kunden betaler for strøm tilsvarer referanseprisen ekskl. mva. Nettselskapene skal hver måned, uten ugrunnet opphold, oversende til RME en oversikt over utbetaling av stønad og innbetalinger fra nettkundene.

Tilsvarende som for strømstønadsordningen ble det foreslått at forbrukstaket i ordningen settes til 5 000, 4 000 eller 3 000 kWh per måned per målepunkt for husholdninger, og at forbruk utover forbrukstaket ikke omfattes av ordningen. Tilsvarende ble det foreslått at forbrukstaket for fritidsboliger settes til 500, 1 000 eller 1 500 kWh. Dersom kunden overstiger forbrukstaket, må kunden betale strømpris i henhold til kundens strømavtale for overskytende forbruk.

Departementet foreslo at ordningen forvaltes av RME, og at RME forestår utbetaling og krever inn betaling fra nettselskapene samt fører tilsyn med ordningen. Ved uenighet om hvem som er omfattet av ordningen, foreslo departementet at nettkunden kan bringe saken inn for avgjørelse hos RME. RME avgjør saken ved enkeltvedtak. Det ble foreslått at departementet kan gi forskrift om klage til Energiklagenemda.

Departementet foreslo videre at RME kan bestemme hvilken teknisk løsning som nettselskapene og avregningsansvarlig skal benytte for gjennomføring av ordningen.

Departementet foreslo at referanseprisen fastsettes i forskrift. Fastsettelsen av referanseprisen i det enkelte år skal ta utgangspunkt i prisbildet på strøm fremover. Prisfastsettelsen skal samtidig ivareta formålet med ordningen som er å sikre forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen.

Departementet presiserte i høringsnotatet at avtale om Norgespris ikke er et forbrukerkjøp etter forbrukerkjøpsloven.

3.1.3 Felles bestemmelser

Departementet foreslo i lovforslagets kapittel 5 øvrige bestemmelser som regulerer både strømstønad og Norgespris.

Departementet foreslo at det kan gis forskrift om opphør og justering av begge ordningene av hensyn til kraftsituasjonen.

For at det skal kunne føres kontroll med ordningene, ble det foreslått i høringsnotatet at RME fører tilsyn med begge ordningene for strøm og at nettselskapene må rapportere til RME hvor mye stønad som er blitt utbetalt til kundene og prissikringsbeløp som er betalt inn til nettselskapene. Departementet foreslo videre at RME kan pålegge nettselskaper, kraftleverandører og Elhub å gi de opplysninger som er nødvendige for fastsetting av strømstønad og av prissikringsbeløp.

I tilfeller ved feilutbetaling foreslo departementet at RME skal kunne fatte vedtak om tilbakebetaling av uriktig utbetalt stønad eller prissikringsbeløp. Departementet foreslo at vedtaket skal kunne påklages til departementet, tilsvarende som under dagens strømstønadsordning.

I høringsnotatet ble det videre foreslått at RME kan fastsette tvangsmulkt ved overtredelser av lov eller bestemmelser eller pålegg gitt i medhold av loven.

Departementet foreslo at regler gitt i eller i medhold av lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger har varighet til 31. desember 2029.

3.2 Høringsinstansenes syn

Departementet omtaler innledningsvis generelle høringsinnspill til departementets høringsforslag. Høringsinnspill som gjelder de enkelte lovforslagene, er omtalt og vurdert under egne punkter.

Høringsinstansenes henvisninger til lovbestemmelsene samsvarer med lovforslaget som ble sendt på høring 10. mars 2025, men kan avvike fra lovbestemmelsene i lovproposisjonen.

3.2.1 Generelt om ordningene

Behov og valg av innretning

Enkelte høringsinstanser, herunder Hamar kommune, Forbundet Styrke, OBOS og Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL) støtter forslaget om Norgespris. Videre er det svært mange høringsinstanser som anerkjenner husholdningenes behov for trygghet og forutsigbarhet knyttet til strømutgifter, og som i utgangspunktet er positive til at det innføres tiltak som sikrer dette. Lyse er positive til at flere forbrukere kan stå overfor en fastpris på strøm. Bømlo Kraftnett er positive til forslag som avbøter på prisforskjellene mellom ulike prisområder. Kristiansand kommune og Region Kristiansand interkommunale politiske råd støtter ordninger som gir en lavere fastpris til husholdninger og fritidsboliger.

Flere av høringsinstansene som anerkjenner behovet for tiltak, trekker frem at ordningen vil kunne redusere uroen knyttet til strømpolitikken, og føre til legitimitet og økt tillit til dagens kraftsystem. Kraftfylka støtter intensjonen med forslaget og mener det kan være fornuftig å sikre strømkunder forutsigbare strømutgifter. Videre mener de at dette vil skape mer ro rundt strømprisutviklingen, som igjen kan føre oppmerksomheten tilbake til kjerneoppgaven, som er å øke produksjonen og effekten. Også Å Energi anerkjenner det politiske behovet for å iverksette tiltak som kan skape mer ro i strømpolitikken. Tensio mener det er positivt, og trolig nødvendig for å opprettholde tillit og legitimitet til energi-, klima- og strømpolitikken, at det innføres en stønadsordning som gir befolkningen økt trygghet og en mer forutsigbar strømhverdag. Også Rådgivende Ingeniørers Forening trekker frem at større forutsigbarhet for husholdningene kan bidra til å styrke tilliten til kraftsystemet.

Aneo, Advokatforeningen, NHO, NHO Byggenæringen, Elektroforeningen mener på den annen side at Norgespris vil kunne bidra til å svekke befolkningens oppslutning om bygging av mer fornybar kraft. Dette begrunnes blant annet med at prissignalet i knapphetssituasjoner ikke når frem til kunden.

Nei til EU mener at Norgespris ikke rører ved problemets kjerne i kraftmarkedet, og peker på tilknytningen til EU og EØS-avtalen. Enkelte høringsinstanser, herunder Oslo kommune, SSB og WWF, peker på at Norgespris har negative fordelingsvirkninger.

Virkninger for strømforbruk, kraftmarked og kraftsituasjonen

Flere av høringsinstansene som stiller seg negative til forslaget om Norgespris, peker på at ordningen vil kunne ha uheldige konsekvenser for kraftmarkedet og forsyningssikkerheten dersom ordningen øker strømforbruket hos husholdningene. Mange høringsinstanser peker på at Norgespris vil redusere insentivene til strømsparing, energieffektivisering og forbrukerfleksibilitet. På motsatt side peker enkelte av høringsinstansene på at det er lav prisfølsomhet hos husholdningene. Flere høringsinstanser mener videre at det er lite sannsynlig at ordningen vil ha store virkninger i kraftmarkedet, og at forslaget dermed vil ha liten konsekvens for prisutvikling og risiko for anstrengte kraftsituasjoner.

Distriktsenergi, Konkurransetilsynet, KS, NHO, NHO Byggenæringen, NHO Elektro, NHO Mat og Drikke, 6Kloke – Industriklyngen i Elverum, Abelia, Byggevareindustriens Forening, Elmea, Eviny, Hovedorganisasjonen Virke, LO, Norsk Hydro, Yara International, Norsk Varmepumpeforening, Oslo kommune, Regelrådet, Romsdalsnett, Kraftfylka og SSB er blant de som peker på at Norgespris vil kunne føre til høyere strømforbruk i husholdningene, som igjen kan få negative konsekvenser for næringslivet, industrien og/eller offentlig sektor i form av høyere strømpriser. Norsk Industri og Trelastindustriens landsforening peker imidlertid på at effekten av Norgespris for de som står utenfor ordningen i stor grad vil avhenge av hvordan husholdningene tilpasser forbruket sitt.

Affärsverket svenska kraftnät, Energiföretagen Sverige og Energimarknadsinspektionen viser til at Norgespris kan bidra til høyere strømpriser i både Sverige og Norge. Affärsverket svenska kraftnät og Energimarknadsinspektionen peker på mulige utfordringer for systemdriften, og negativ virkning på prissikringsmarkedet i Norden. Affärsverket svenska kraftnät mener at forslaget utgjør en risiko for det felles nordiske elektrisitetsmarkedet, dersom høyere og mindre fleksibel etterspørsel gir større behov for overføringskapasitet og utveksling av balansekapasitet for transitt gjennom Sverige til Sør-Norge. Green Power Denmark, WWF og Institutt for Elektrisk Energi ved NTNU peker også på at Norgespris vil kunne føre til høyere priser for Norges naboland.

NVE og RME viser til at Norgespris neppe vil gi sterke virkninger i det norske kraftmarkedet i normalsituasjoner. RME mener videre at de ikke har grunnlag for å slå fast at innføring av Norgespris vil gi sterke virkninger på effektbalansen på kort sikt. Samtidig peker RME på at ordningen isolert sett vil kunne gi noe høyere strømpriser for de som ikke er omfattet av ordningen.

Fornybar Norge og Green Power Denmark viser til at Norgespris kan føre til høyt strømforbruk i perioder med knapphet på kraft, noe som vil kunne utfordre forsyningssikkerheten.

NHO Elektro mener at Norgespris vil ha store konsekvenser for kraftbalanse, forsyningssikkerhet, elektrifisering og grønn omstilling. NBBL mener at Norgespris kan føre til økt belastning for kraftsystemet.

Forbrukerrådet stiller seg tvilende til at husholdningene vil øke forbruket sitt vesentlig som følge av Norgespris og forventer ikke at Norgespris vil øke sannsynligheten for energiknapphet og kraftrasjonering. Forbrukerrådet mener husholdningenes strømforbruk er svært lite prisfølsomt, og at strømsparingen man så under strømpriskrisen skyldtes en sjokkeffekt knyttet til prisene kombinert med omfattende nyhetsdekning.

Statkraft mener at Norgespris vil ha negative effekter for energi- og effektsituasjonen, men at virkningen er usikker og blant annet vil avhenge av etterspørselselastisiteten til husholdninger. Statkraft peker på at kraftprodusentenes kommersielle insentiver til disponering av vannet i magasinene sikrer god forsyningssikkerhet, og vurderer at innføring av Norgespris i liten grad vil øke risikoen for rasjonering i Sør-Norge.

Elvia mener at konsekvensene for kraftsystemet vil være håndterbare. Lyse forventer ikke at Norgespris vil føre til store problemer for kraftmarkedet, sammenliknet med dagens situasjon med strømstønadsordningen.

NVE forventer ikke at Norgespris vesentlig vil øke sannsynligheten for energiknapphet eller kraftrasjonering. NVE peker på at kraftselskapene har en lovfestet plikt til å ivareta forsyningssikkerheten, og at kraftselskapene vil ta høyde for en slik situasjon ved å holde tilbake mer vann i magasinene.

Statnett mener at Norgespris ikke vil skape driftsmessige utfordringer i normale situasjoner, men at ordningen har ulemper i perioder med knapphet på energi eller effekt.

Virkninger for energieffektivisering og lokal produksjon

Mange høringsinstanser er bekymret for insentivene til energieffektivisering og lokal energiproduksjon. Flere høringsinstanser, herunder NVE,Naturvernforbundet, Abelia, Norsk Varmepumpeforening og Enaktiva peker på at Norgespris vil gjøre det vanskeligere å oppnå målet om 10 TWh redusert energibruk i bygg innen 2030. Byggevareindustriens Forening, Elektroforeningen, NHO Elektro, Norsk Solenergiforening og Fornybar Norge er blant de som mener at Norgespris vil redusere insentivene til investeringer i lokal energiproduksjon, herunder solcelleanlegg.

Enkelte høringsinstanser, herunder Trondheim kommune, Norges Automobilforbund (NAF) og Institutt for Elektrisk Energi ved NTNU, mener at det bør gjøres endringer i forslaget for å beholde insentivet til energieffektivisering, fleksibilitet og/eller lokal energiproduksjon.

Flere høringsinstanser mener at dersom Norgespris innføres, bør ordningen ledsages av en målrettet satsning på energieffektivisering, lokal energiproduksjon og/eller energisparing i husholdningene. Dette gjelder blant annet Fornybar Norge, Abelia, Forbundet Styrke, KS, NHO Elektro, NITO, Norsk Hydro,Forbrukerrådet, Rådgivende Ingeniørers Forening, Kraftfylka, Huseiernes Landsforbund, NBBL, OBOS, ZERO, Aneo, Elvia, Tibber, Elektroforeningen og Statsforvalteren i Innlandet. SSB viser også til at det er nødvendig å innføre andre politikktiltak for å oppnå mål om energieffektivisering, eksempelvis gjennom mer generøse støtteordninger for investeringer i energieffektiviseringstiltak i husholdningene.

Strømnettet og kraftbalansen

Konkurransetilsynet, KS, LO, WWF, Yara International, ZERO og ABKQviller mener at Norgespris vil kunne øke behovet for kraft- og nettutbygging. SSB, Tekna, Yara International, Å Energi og Romsdalsnett peker på at Norgespris kan gi en høyere belastning på strømnettet dersom det øker forbruket hos husholdningene. Elvia forventer en økning i strømforbruk i hytter på om lag 15 pst., og peker på at Norgespris kan være uheldig for lokalt strømnett i hytteområder dersom alle elbiler lades på maks effekt ved ankomst.

Utredning og alternative innretninger

Enkelte høringsinstanser, blant annet SSB,NHO, Norsk Varmepumpeforening, NITO, Tekna, Yara International, ZERO, WWF og Regelrådet mener ordningen burde vært grundigere utredet.

Flere høringsinstanser peker på at formålet med Norgespris kan oppnås på bedre eller enklere måter. Statkraft, Voss Energi, Dalane Energisalg, Glitre Nett, Elmea og Elmera Group peker på at en justering av dagens strømstønadsordning kan være en bedre løsning fremfor å innføre Norgespris. Konkurransetilsynet, Elektroforeningen, ABKQviller, Include – forskningssenter for sosialt inkluderende energiomstilling, Institutt for Elektrisk Energi ved NTNU, Naturvernforbundet, NHO Elektro, NITO og RME mener at det bør vurderes en stønadsordning som er uavhengig av den enkelte husholdnings strømforbruk. SSB peker på at en sammenlignende analyse av Norgespris opp mot alternative støtteordninger ville forbedret beslutningsgrunnlaget for Norgespris.

Forbrukerhensyn

Flere høringsinstanser, herunder Forbrukertilsynet og flere nettselskap, peker på at Norgesprisordningen vil være krevende å forstå for forbrukerne, og at det vil være et stort behov for god og tydelig informasjon. Særlig nettselskapene er bekymret for omfanget av kundehenvendelser. Tensio og Tibber peker på at innføringen av en ny ordning, som et alternativ til dagens strømstønadsordning, kan bli oppfattet som komplisert. Vevig mener Norgesprisordningen er unødvendig komplisert og vil være vanskelig for forbrukerne å forholde seg til. Romsdalsnett mener at ordningen vil være vanskelig å kommunisere til kundene. Fortum Strøm mener det er viktig at ordningen gjøres så enkel som mulig for kundene. Glitre Nett og Huseiernes Landsforbund mener at det må forventes mange spørsmål knyttet til ordningen, og at denne vil kreve omfattende informasjon til kundene. Yve trekker frem at implementeringen av Norgesprisordningen må skje på en måte som ivaretar en enkel, effektiv og kundevennlig prosess.

3.2.2 Omfang

SMB Norge,Turist service, Bømlo Kraftnett, Klarkraft, Region Kristiansand interkommunale politiske råd, Treindustriens landsforening, Hamar Kommune, Industriaksjonen og Kristiansand kommune mener at også hele eller deler av næringslivet bør omfattes av stønadsordningen(e).

Flere høringsinstanser, herunder Naturvernforbundet, OBOS, Energiföretagen Sverige, WWF, Oslo kommune, KS og Samfunnsbedriftene Energi og IKT er skeptiske til at fritidsboliger foreslås omfattet av Norgespris. Føl Norge for økt Levestandard fremhever at strømstøtten bør gå til primærboliger, og at en eventuell subsidiering til fritidsboliger bør reduseres. Norhybrid Renewables mener strømstøtte bør være behovsprøvd.

Elvia er uenige i at hytter registrert på firma ikke skal være omfattet av Norgespris og mener avgrensningen mot næringskunder vil være klagedrivende.

Å Energi fremhever hensynet til administrativ enkelhet og mener det er fornuftig at ordningen omfatter de samme kundegruppene som dagens strømstønadsordning.

Forbrukertilsynet påpeker at lovteksten fremstår som misvisende, da den er formulert at nettkunder som er registrert som husholdning eller fritidsbolig kan delta i ordningen «som alternativ til strømstønadsordningen». Forbrukertilsynet mener det bør presiseres at fritidsboliger ikke er omfattet av strømstønadsordningen.

Aneo Mobility mener energitjenester levert til husholdninger i boligselskap bør være inkludert i begge ordningene. Ifølge Aneo Mobility har etablering av ladeanlegg på egen måler til hensikt å tilby lading til beboere i boligselskap og bør derfor klassifiseres som husholdningsforbruk. NBBL, Norsk elbilforening og Aneo støtter også at frittstående energianlegg med egne målere må inkluderes i ordningen(e). NBBL ber om at lov og forskrift tilpasses slik at målepunkt utenfor bygg inkluderes, eventuelt med tilhørende dokumentasjonskrav. Glitre Nett forventer en tydeligere presisering og begrunnelse for hvilke anlegg som ikke faller inn under Norgespris, for eksempel frittstående garasjeanlegg uten kommersiell utleie.

LO er svært positiv til at kunder på leveringspliktig strøm omfattes av Norgespris.

Matene mener det bør utredes mulighet for å gi stønad til husholdninger som benytter trepellets til oppvarming.

3.2.3 Administrasjon og avtaleinngåelse om Norgespris

Administrasjon

Flere høringsinstanser, blant annet Forbrukertilsynet, Konkurransetilsynet, Lede, Tensio, Elvia, Lyse, Klarkraft og Eviny er positive til at nettselskapene skal administrere Norgespris. Konkurransetilsynet fremhever at ved at nettselskapene administrerer ordningen griper man ikke inn i konkurransen mellom aktører i engros- og sluttbrukermarkedet eller i prismekanismen. BKK mener det er mulig å innføre Norgesprisordningen uten større negative konsekvenser for nettselskapenes drift, og er innstilt på å administrere avregning og avtale om Norgespris slik som det er skissert i høringsforslaget.

Nettalliansen stiller seg kritiske til at nettselskapene skal administrere ordningen og de praktiske konsekvensene dette kan få for nettselskapene, og mener det er mest hensiktsmessig at kraftleverandørene har ansvar for kundekontakt, avtaleinngåelse og utbetaling av stønad.

Linja og Vestall mener nettselskapenes hovedfokus skal være drift og utvikling av strømnettet, og at både Norgespris og strømstønad bør organiseres utenfor nettselskapene. Linja foreslår at Elhub skal regne ut det finansielle oppgjøret for Norgespris og overføre fakturalinjer til kraftleverandør.

Vestall og Elmea mener kraftleverandørene bør få ansvaret for å administrere Norgespris, og at kraftleverandørene kan iverksette Norgespris mer effektivt og kostnadseffektivt enn nettselskapene.

Distriktsenergi, Samfunnsbedriftene Energi og IKT og Abelia mener nettselskapenes rolle bør begrenses til å administrere ordningen, og at kundehåndtering bør ligge hos kraftleverandørene.

Å Energi og Fagne påpeker at rollen som kunderådgiver fortsatt bør ligge hos kraftleverandørene og ikke hos nettselskapene.

Yve mener det er naturlig at kundene får rådgivning fra sin strømleverandør, selv om nettselskapet skal administrere ordningen.

Lnett mener kraftleverandørene bør spille en sentral rolle i rådgivning av kunder knyttet til avtaleinngåelse, og foreslår at det bør offentliggjøres en kraftprisprognose frem i tid som kan benyttes av alle aktører, slik at det sikres likebehandling i rådgivning.

Elmea mener at Elhub, og ikke nettselskapene, bør administrere avregningen av Norgespris, og at dette vil være mer effektivt både for sluttkundene og bransjen.

Romsdalsnett ønsker at Elhub skal administrere ordningen i så stor grad som mulig.

Fortum Strøm, Dalane Energisalg og Elmera Group mener det burde være mulig å inngå avtale om Norgespris gjennom strømleverandør.

Klarkraft ønsker ikke at det skal være mulig å inngå avtale om Norgespris gjennom kraftleverandør.

Administrasjonskostnader

Distrikstenergi, Samfunnsbedriftene Energi og IKT og flere nettselskap, herunder Arva, Fagne og Lnett, peker på at Norgespris vil være ressurskrevende å administrere for nettselskapene.

Vevig er bekymret for arbeidsbelastningen som legges på nettselskapene dersom de skal administrere ordningen.

Nettalliansen, Vestall og Romsdalsnett mener at administrering av Norgespris vil innebære økte kostnader for nettselskapene. Romsdalsnett mener at dette vil ramme små nettselskap vesentlig hardere enn de store.

Samfunnsbedriftene Energi og IKT, Distrikstenergi, Bømlø Kraftnett, Tensio og Romsdalsnett trekker frem at arbeidet som pålegges nettselskapene bør kompenseres krone for krone.

Linja mener kostnadene knyttet til ordningen ikke bør dekkes av nettselskapene, men finansieres av myndighetene utenfor inntektsrammen.

Tensio og Fagne mener det er uheldig nettselskapenes kostnader for å administrere ordningen ikke skal kompenseres direkte, og mener at kundene får regningen for at nettselskapene må utføre en lovpålagt tilleggsoppgave. Tensio og Fagne viser til at kostnadene ved oppfølging av Norgespris bør finansieres av myndighetene utenfor inntektsrammen.

Lede mener at det er uheldig at nettkunder uten Norgespris skal betale for kostnader utløst av ordningen gjennom nettleien. Lede foreslår at nettselskapene gis et sjablongmessig tilskudd per Norgespriskunde. Lede mener videre at den økonomiske reguleringen bør hensynta hvor mange nettkunder de ulike nettselskapene har på Norgespris, og at inntektsrammen må justeres for merkostnaden ved å ha mange kunder på Norgespris.

Distriksenergi mener det må komme tydelig frem at nettselskapene ikke har et ansvar for et økonomisk tap en kunde kan ha fordi kunde er med eller utenfor Norgespris.

Standardavtale

Distriktsenergi, Samfunnsbedriftene Energi og IKT, Fagne, BKK, Arva og Nettalliansen mener det er nødvendig at det utarbeides og benyttes en felles, nasjonal standardavtale, og at vilkår og innretning bør være hjemlet i forskrift.

Forbrukertilsynet mener det er uhensiktsmessig å omtale nettselskapet som avtalemotpart overfor nettkunden. I forlengelsen av dette mener Forbrukertilsynet at detaljene knyttet til Norgespris burde reguleres i lov og forskrift fremfor i en standardavtale. Forbrukertilsynet begrunner dette med at en løsning basert på en standardavtale vil være kostnadsdrivende for nettselskapene, og at det tar lang tid å utarbeide en standardavtale. Forbrukertilsynet mener deltakelse heller bør anses som en «bestilling» av deltakelse i en lov- og forskriftsregulert støtteordning.

Løsning for avtaleinngåelse

Nettalliansen peker på at en felles teknisk løsning for avtaleinngåelse bør organiseres gjennom Elhub, og at det er ineffektivt hvis hvert enkelt nettselskap må utvikle egne løsninger. Forbrukerrådet, Yve, Romsdalsnett og Elhub mener ansvaret for administrering av avtaler bør tillegges Elhub.

Fortum Strøm anbefaler at ordningen kanaliseres gjennom Elhub, og at Elhub forblir den sentrale kilden for påmelding og håndtering av informasjonsdeling av Norgespris. Fortum Strøm peker på at en slik løsning vil forhindre at ordningen varierer på tvers av nettselskap og at også strømleverandører kan henvise til påmelding.

CGI Norge mener at en kobling til Elhub vil kunne være fordyrende, og medfører behov for koordinerende utviklingsaktiviteter som igjen medfører risiko for at løsningen ikke er klar i tide til 1. oktober.

Lede, Lnett, BKK, Tensio og Arva mener at avtaleinngåelse bør gjøres gjennom nettselskapenes egen kundesystemer og nettsider, og ikke gjennom en felles teknisk løsning for alle nettselskap.

Arva mener det er viktig at ordningen er så brukervennlig og lett tilgjengelig som mulig, innenfor kjente grensesnitt og etablerte avtaler. Arva mener det er kompliserende dersom kundene skal henvises til en ukjent tredjepart (Elhub) for avtaleinngåelse.

Klarkraft mener kundens valg av Norgespris eller strømstønad bør lagres i Elhub.

Ikke-digitale kunder

Distriktsenergi mener det ville være bedre å benytte eksisterende kanaler for kundekontakt med ikke-digitale kunder, og at dette ansvaret dermed bør ligge hos kraftleverandørene. Også Samfunnsbedriftene Energi og IKT mener oppfølging av ikke-digitale bør legges til kraftleverandørene.

Forbrukerrådet peker på at det bør utarbeides en fremgangsmåte for hvordan den ikke-digitale befolkningen kan velge Norgespris. Forbrukerrådet mener fremgangsmåten bør være minst mulig arbeidsintensiv for nettselskapene, og at denne bør reguleres i forskrift.

Kundeveiledning og informasjon

Enkelte høringsinstanser fremhever at Norgespris vil være vanskelig å forstå for forbrukerne. Yve, Distriktsenergi og Fornybar Norge forventer at det blir stor pågang av kunder som trenger veiledning, særlig i oppstartsfasen. Arva, Forbrukertilsynet og OBOS ber om at RME og Energidepartementet tar et stort ansvar for grundig og god veiledning som nettselskapene og kundene kan støtte seg på. NBBL mener det blir særlig behov for god veiledning til støtte for forbrukere i flerboligbygg når disse skal ta stilling til Norgespris.

BKK mener at nettselskapene og RME i fellesskap bør utarbeide kommunikasjon om ordningen som kan publiseres på RME sine nettsider, og som det kan linkes til på nettselskapenes nettsider.

Lede antar at myndighetene tar en informasjons- og markedsføringsrolle i forbindelse med Norgespris, og at nettselskapenes rolle er å administrere ordningen.

Forbrukerrådet mener RME bør få et særlig ansvar for å sikre at alle husholdningene på tvers av landet, uavhengig av nettselskap, skal få tilgang til god og lik informasjon om ordningen. Forbrukerrådet ser for seg at nettselskapenes informasjonsrolle hovedsakelig blir å henvise til en veileder som er utarbeidet av RME, for å sikre at informasjonen som gis er lik til alle nettkunder.

Voss Energi mener kundens valg av stønadsordning må kunne synliggjøres og tas hensyn til i strømleverandørens app/tjenester. Lyse fremhever behovet for at kraftleverandørene har tilgang på nødvendig informasjon fra nettselskapene slik at de kan svare på kundehenvendelser og gi råd.

Tidspunkt for avtaleinngåelse

Lede støtter departementets forslag om at det skal kunne inngås avtale om Norgespris innenfor årets første 14 dager, og at avtaler om Norgespris ellers inngås fra dags dato.

Klarkraft mener det bør være mulig for kunder å velge Norgespris før prisen er endelig bestemt, og at kunden bør ha mulighet til å velge bort avtalen når prisen blir gjort kjent.

Arva mener kunder bør kunne inngå avtale om Norgespris før 1. januar, for eksempel fra 1. desember foregående år, og at kunden kan avbestille Norgespris dersom kunden ikke ønsker prisen som settes i statsbudsjettet. Arva mener det er unødvendig å legge alle avtaleinngåelser i de to første ukene i januar. Arva mener videre at avtaleinngåelse ikke trenger å ha tilbakevirkende kraft, men kan gjelde fra dato for avtaleinngåelse.

Glitre Nett mener bestilling av Norgespris med tilbakevirkende kraft de første to ukene i januar kan være en ulempe for nettselskapene. Glitre Nett mener videre at det bør vurderes automatisk forlengelse av avtalen, slik at kunden ikke må ta stilling til valg av Norgespris hvert år. Glitre Nett foreslår at nettselskapet kan informere kunden dersom det settes en ny pris, og at kunden da får anledning til å avslutte avtalen.

Andre innspill

Glitre Nett og Elvia mener det bør vurderes en plikt om å oppgi kontonummer til nettselskapet for å være berettiget støtte, da det kan være krevende å få utbetalt støtte til kunder siden noen kunder ikke er villige til å oppgi sitt kontonummer.

Lnett og Fornybar Norge mener det blir krevende å ha klar en teknisk løsning innen 1. oktober når viktige forutsetninger ikke vil være avklart og besluttet før nærmere sommeren.

3.2.4 Forvaltning av Norgespris

RME påpeker at kostnadene ved å administrere Norgespris hos RME vil være vesentlig høyere enn for andre støtteordninger som hittil er gjennomført.

3.2.5 Prisjustering og prisperiode for Norgespris

En rekke høringsinstanser støtter at prisen fastsettes i lov eller forskrift. Dette omfatter blant annet Abelia, NHO, Å Energi, Fornybar Norge, NHO Byggenæringen og Eviny. Disse høringsinstansene mener også at prisjusteringen ikke bør blir et forhandlingstema i de årlige budsjettforhandlingene i Stortinget.

NVE og RME mener det bør være fleksibilitet til å justere nivået på Norgespris i de årlige statsbudsjettene. Dette vil gi anledning til å vurdere nivået på Norgespris basert på hvordan ordningen virker, og vurdere den opp mot andre prioriterte oppgaver på statsbudsjettet.

Statkraft mener det er naturlig at NVE utreder en metode for å beregne Norgespris, som fastsettes i forskrift. Basert på denne metoden kan NVE beregne Norgespris før den formelt fastsettes i statsbudsjettet.

Flere høringsinstanser, herunder Hafslund, Fornybar Norge og Å Energi, viser til at det er viktig at prisfastsettelsen er forutsigbar og transparent. For å sikre dette, mener blant annet Fornybar Norge og Hafslund at prisfastsettelsen må knyttes opp mot objektive markedsdata, for eksempel prisbildet fremover. Forbrukerrådet, Eviny, Lyse, NHO, NHO Byggnæringen, Huseierne, Institutt for Elektrisk Energi ved NTNU, Statnett, Abelia og NHO Mat og Drikke mener også referanseprisen bør fastsettes med utgangspunkt i strømprisbildet fremover. Eviny mener videre at en eventuell anvendelse av historiske priser, må baseres på fastsatte og like tidsserier, ikke ulikt valgte tidsserier.

Huseierne mener prisjusteringen bør ta utgangspunkt i strømprisbildet fremover, samtidig som man må ivareta formålet med ordningen som er å sikre forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen. Nord Pool foreslår at prisen bør ligge nærmere en forventet markedspris de kommende 1-3 årene. Kraftfylka anbefaler at den årlige prisjusteringen følger den generelle prisveksten i samfunnet.

Klarkraft foreslår at det ses hen til et vektet gjensomsnitt ved beregning av pris, altså hva en norsk forbruker har betalt i snitt for en kWh. Klarkraft mener det er feilaktig og misvisende å benytte systempriser eller spotpriser. Rogaland Elektromontørforening og EL og IT Forbundet mener prisen bør settes til maks 20 øre over konsesjonskraftprisen, og reguleres i forhold til denne.

Asplan Viak foreslår at prisen bør være høyere på vinteren og lavere på sommeren, og at det differensieres mellom dag og natt, for å ivareta prissignaler.

Advokatforeningen mener det er uklart hva som ligger i departementets formulering av prisjusteringen.

Norsk Industri påpeker at det er uklart hvor stor grad av støtte eller rabatt som vil ligge inne i tilbudet fra og med 2027.

3.2.6 Forbrukstak for husholdningskunder

Tilnærmet samtlige høringsinstanser som kommenterer på forbrukstak, støtter at det innføres et forbrukstak per måned per målepunkt for husholdninger. Høringsinstansene har en rekke innspill knyttet til formålet med et forbrukstak og har ulike oppfatninger om hvilket nivå forbrukstaket bør ligge på. Flere høringsinstanser peker på at det bør være samme nivå på forbrukstaket for husholdninger omfattet av Norgespris og strømstønadsordningen. Blant privatpersoner er høringsinnspillene om forbrukstak noe sprikende, men mange mener taket bør være på 5 000 kWh.

Hafslund mener et forbrukstak kan øke bevisstheten rundt eget strømforbruk, og mener prinsipielt at det er fornuftig med et forbrukstak. Samtidig påpekes det at et forbrukstak, avhengig av nivå, vil kunne svekke virkningen av ordningene med tanke på å skjerme husholdningene fra store svingninger i strømpriser.

Fornybar Norge, Fortum Strøm, Elmera Group, Arva, Voss Energi, Yve, Dalane Energisalg, Tensio og BKK har ikke innspill til nivå på forbrukstaket, men mener at det bør være samme forbrukstak for husholdninger omfattet av Norgespris og strømstønadsordningen. BKK peker på at dette vil være enklere å kommunisere til kunden og at dette vil sikre en mer konsistent insentivstruktur på tvers av de to ordningene. Dalane Energisalg mener det bør beskrives tydelig hvordan overskridelser av grensen skal avregnes. Fornybar Norge mener det bør komme klart frem at strømforbruk som overskrider taket vil bli avregnet til ordinær markedspris, slik at forbrukerne fortsatt har motivasjon til moderasjon dersom de nærmer seg grensen.

Elvia har heller ikke innspill til nivået på forbrukstaket, men peker på at jo lavere forbrukstak, desto bedre for kraftsystemet. Lnett mener forbrukstaket bør være på et nivå som sikrer kundene forutsigbarhet og trygghet, samtidig som det motiverer til energisparing og effektivt strømforbruk.

NHO, NHO Mat og Drikke, WWF, Green Power Denmark, og Institutt for Elektrisk Energi ved NTNU mener forbrukstaket bør settes så lavt som mulig. Virke, KS, NHO Byggenæringen og Statsforvalteren i Innlandet mener Norgespris bør innrettes med et lavt forbrukstak. Flere av høringsinstansene viser til at dette i større grad vil sikre insentiver til energisparing og energieffektivisering.

Fagne mener forbrukstaket bør settes slik at behovet for økonomisk trygghet for kundene ikke medfører manglende insentiver til et bevisst forhold til eget forbruk, og oppfordrer til at forbrukstaket settes til 3 000 eller 4 000 kWh.

LO peker på at forbrukstaket må settes slik at det ivaretar både fordelingshensyn og motiverer til energieffektivisering. LO mener at det er fornuftig at forbrukstaket settes til 4 000 kWh. NBBL, Telemark fylkeskommune og Nord-Aurdal kommune støtter at det settes et forbrukstak på 4 000 kWh.

Flere høringsinstanser, herunder Forbrukerrådet, NVE, RME, Statnett, Trondheim kommune, Samfunnsbedriftene Energi og IKT, Å Energi, Lyse, Nettalliansen, Linja, EL og IT Forbundet, Nord Pool, Norsk Solenergiforening og Distriktsenergi, mener forbrukstaket bør settes til 3 000 kWh. Flere peker på at dette vil ivareta hensynet til husholdningenes behov for trygghet og forutsigbarhet, samtidig som man ivaretar noen insentiver til energieffektivisering og energisparing. Norsk Bioenergiforening anbefaler et tak i størrelsesorden 3 000 til 3 500 kWh.

Enkelte høringsinstanser, herunder Konkurransetilsynet, Energiföretagen Sverige, ZERO, Føl Norge for Økt Levestandard, Elektroforeningen og Byggevareindustriens Forening mener det bør vurderes et forbrukstak som er lavere enn 3 000 kWh. Klarkraft mener at forbrukstaket bør settes til 1 500-2 000 kWh. Oslo kommune mener forbrukstaket bør settes lavt, trolig ned mot 1 500 kWh, og at dette bør gjelde både Norgespris og strømstønadsordningen. Naturvernforbundet mener forbrukstaket bør settes omtrent likt som månedsforbruket av strøm og fjernvarme til en gjennomsnittshusholdning.

Glitre Nett og Huseiernes Landsforbund støtter at det bør være samme nivå på forbrukstaket for husholdningskunder omfattet av Norgespris og strømstønadsordningen, og foreslår at taket settes til 5 000 kWh. Også Vevig, Lede, Nydalen Energi og OBOS mener forbrukstaket bør settes til 5 000 kWh. OBOS peker på at et forbrukstak på 5 000 kWh vil bidra til at normalforbruk i husholdninger også i de kaldeste månedene blir dekket av Norgespris.

SSB mener lavere forbrukstak vil øke husholdningenes insentiver til energieffektivisering og strømsparing, men likevel sørge for forutsigbare kostnader på nødvendighetsgoder produsert av elektrisitet i husholdningene. SSB peker videre på at det er variasjon i elektrisitetsforbruket innad i alle inntektsnivåer, men at det i gjennomsnitt er en klar positiv sammenheng mellom inntektsnivå og elektrisitetsforbruk. Abelia mener det er viktig å sikre at Norgespris ikke stimulerer til unødvendig høyt forbruk og at forbrukstaket bør settes til en verdi som reflekterer gjennomsnittsforbruket, justert for regjeringens mål om 10 TWh energisparing.

Aneo og Norsk Hydro mener forbrukstaket bør settes lavere enn 5 000 kWh.

Forbrukerrådet mener det bør vurderes et krav om at nettselskapene skal varsle kundene når de nærmer seg forbrukstaket.

EL og IT Forbundet og Lyse peker på at det også bør vurderes å differensiere forbrukstaket mellom sommer- og vinterhalvåret.

3.2.7 Forbrukstak for fritidsboligkunder

Blant privatpersoner som har inngitt høringsinnspill, mener mange at taket bør være 1 000 kWh eller lavere.

Forbrukerrådet, Linja, Nettalliansen, Lyse, Å Energi, Distriktsenergi, NITO, Nord Pool, Norsk Solenergiforening, NVE, Statnett, Rådgivende Ingeniørers Forening og Nord-Aurdal kommune mener forbrukstaket for fritidsboliger omfattet av Norgespris bør settes til 500 kWh per måned per målepunkt. Flere peker på at dette i noen grad vil ivareta insentiver til energieffektivisering og energisparing. RME mener forbrukstaket bør settes til maksimalt 500 kWh.

Energiföretagen Sverige mener at lavere forbrukstak enn 500 kWh bør vurderes.

NHO, NHO Mat og Drikke, Green Power Denmark og Include – forskningssenter for sosialt inkluderende energiomstilling mener forbrukstaket for fritidsboliger bør settes så lavt som mulig. Statsforvalteren i Innlandet mener forbrukstaket bør settes lavt for å sikre insentiver til energisparing og energieffektivisering.

ZERO, Oslo kommune og Trondheim kommune fremholder at de mener at fritidsboliger ikke bør være omfattet av Norgespris, men peker på at forbrukstaket bør settes til 500 kWh (eller lavere) dersom fritidsboliger skal omfattes.

Eviny mener at et forbrukstak på mellom 500 og 1 000 kWh vil ivareta ordningens hensikt, samtidig som det gir et insentiv til energieffektivisering.

Aneo og Norsk Hydro mener det er riktig å sette et forbrukstak for fritidsboliger, og at det bør settes lavere enn 1 500 kWh.

LO mener et forbrukstak på 1 000 kWh per måned for fritidsboliger fremstår som fornuftig. LO peker på at dette nivået vil opprettholde insentivene til energisparing, energieffektivisering og fleksibelt forbruk i fritidsboliger. Også Norsk Bioenergiforening,Nydalen Energi og Telemark fylkeskommune anbefaler et forbrukstak på 1 000 kWh.

EL og IT Forbundet, Glitre Nett og Sarpsborg Nei til EU støtter et forbrukstak på 1 500 kWh for fritidsboliger. EL og IT Forbundet mener også at det bør vurderes å sette et felles totalt forbrukstak for fritidsbolig og husholdning.

Vevig støtter et forbrukstak på 1 000 eller 1 500 kWh.

Tensio mener forbrukstaket bør settes på et tilstrekkelig høyt nivå, og peker på at et forbrukstak som fører til at mange kunder faller delvis utenfor ordningen vil være krevende for kunden å forholde seg til.

Blant privatpersoner som har inngitt høringsinnspill, mener mange at taket bør være 1 000 kWh eller lavere.

3.2.8 Bindingstid og angrerett for Norgespris

Binding av målepunkt og bindingstid

Flere høringsinstanser støtter departementets forslag om å binde målepunktet til avtalen om Norgespris. Blant annet OBOS, Å Energi og Nord-Aurdal kommune støtter at bindingstiden settes til ett år, og at denne knyttes til målepunkt. Også NBBL mener det er greit at bindingstiden følger målepunkt.

Forbrukerrådet støtter prinsipielt forslaget om at målepunktet bindes, men reiser spørsmål ved om det ved flytting bør være mulig å flytte avtalen om Norgepris med seg, slik at det opprinnelige målepunktet frigjøres. Forbrukerrådet peker samtidig på at dette kan gi ytterligere administrativ belastning på nettselskapene.

Flere høringsinstanser, blant annet Elmea, Elmera Group og Lnett foreslår at ordningen bør opphøre automatisk ved eierskifte. Enkelte høringsinstanser peker på at dette kan løses ved krav om fremvisning av dokumentasjon. Huseiernes Landsforbund mener det er uheldig at bindingstiden følger målepunktet, og ikke kunden.

Arva og Samfunnsbedriftene Energi og IKT mener at avtalen bør følge kunden, ikke målepunktet, og peker på at binding av målepunkt potensielt vil innebære mer arbeid for nettselskapene.

Tensio mener forslaget om bindingstid vil kunne skape utfordringer for både nettselskap og kunde og at det kan medføre mye arbeid med misfornøyde kunder, og ber om at det vurderes å ikke innføre bindingstid på Norgespris.

Fagne mener bindingstid knyttet til målepunktet vil kunne være ressurskrevende å håndtere for nettselskapene.

Glitre Nett mener bindingstid knyttet til målepunktet vil kunne være krevende å forstå for kundene. Distriktsenergi påpeker at det vil oppstå et veiledningsbehov dersom avtalen knyttes til målepunkt.

Klarkraft mener det vil være lovstridig å binde en person til en avtale inngått av en fremmed. Klarkraft mener Norgespris bør bindes til person, uavhengig av flytting, og at staten bør dekke risikoen for at ordningen misbrukes.

Husleiestrøm mener det å binde målepunktet vil skape utfordringer for leietakere og utleiere, men at dette kan forhindres ved at bindingstiden knyttes til person.

Rogaland Elektromontørforening foreslår at bindingstiden settes til seks måneder fra avtaleinngåelse og at bindingstiden knyttes til kunden, ikke målepunktet.

Elvia mener det er unødvendig med bindingstid i en ordning som vil være til kundens gunst, og at eventuelt misbruk fra kundenes side antageligvis vil være av neglisjerbar art. Elvia etterspør også en avklaring av hvordan det skal løses i praksis dersom avtalen følger målepunktet, med hensyn til at tidligere kunde vil stå som avtalepart og ikke kunden som er registrert på målepunktet.

Lede mener det er behov for avklaring av de tilfeller der en privatperson inngår avtale om Norgespris for en utleiebolig eid av en næringsaktør eller kommune, og hvordan Norgespris håndteres ved utflytting.

Angrerett

Forbrukerrådet støtter departementets forslag om at kunder skal ha rett til å trekke seg fra avtalen om Norgespris de første 14 dagene etter avtaleinngåelse.

Lede mener at å tillate angrerett kun én gang vil bidra til økt kompleksitet. Lede viser til at en gjentakende bruk av angrerett forventes å være begrenset, og foreslår at det ikke legges noen begrensninger på antall ganger angreretten kan benyttes.

Elvia mener at en angrerett vil bidra til å gjøre Norgespris unødvendig krevende å administrere for nettselskapene.

3.2.9 Fakturering

Flere av høringsinstansene fremhever at det er viktig at kunden mottar god og tydelig informasjon på sine fakturaer.

Forbrukertilsynet påpeker at dagens strømstønadsordning medfører mange klager og henvendelser til både Forbrukertilsynet og RME, fordi kunder mener de er fakturert feil fra sitt strømselskap eller nettselskap. Forbrukertilsynet mener Norgespris vil være mer komplisert og at kunder må få tydelig og god informasjon knyttet til ordningen.

Fornybar Norge ser for seg at innkreving av differansen mellom spotpris og Norgespris vil være krevende i måneder hvor spotprisen er lav og peker på viktigheten av god kommunikasjon og standardisering av fakturainformasjon for å unngå forvirring eller ulik praksis.

Institutt for Elektrisk Energi ved NTNU og Lnett mener det er viktig å synliggjøre overfor kunden hvor mye støtte som utbetales.

Linja stiller spørsmål ved hvorvidt bankgarantier kan dekke økonomisk risiko mellom kraftleverandør og nettselskap knyttet til Norgespris, og om eksisterende avtaler mellom kraftleverandør og nettselskap omfatter oppgaver knyttet til Norgespris.

Elvia mener automatiserte betalingsprosesser er en forutsetning for at netteiere skal kunne levere gjennomfakturering for kunder med Norgespris. Ifølge Elvia må forholdet raskt adresseres til bankene av RME eller departementet, slik at bankene raskt kan bidra til en løsning til det beste for nettselskap og kraftleverandører.

3.2.10 Innbetaling og utbetaling av prissikringsbeløp for Norgespris

Elmea trekker frem at det er uklart hvordan et negativt prissikringsbeløp skal kunne kreves inn fra kunder ved mislighold, og at dette kan medføre økonomisk risiko for nettselskap og kraftleverandører.

Bømlo Kraftnett mener det bør avklares hvorvidt nettselskapet har stengerett på skyldig beløp relatert til Norgespris.

Distriktsenergi mener at nettselskapene ikke skal kunne ilegges en forhøyet økonomisk risiko, uten å kunne benytte seg av retten til stenging etter forbrukerkjøpsloven § 48a. Distriktsenergi mener en slik hjemmel må innføres.

Elvia mener den økonomiske risikoen nettselskapene påtar seg ved kundens manglende innbetaling er undervurdert. Elvia peker på at det er grunn til å anta en til dels betydelig økning i tap på fordringer fordi nettselskapene ikke har stengerett på slike krav.

Glitre Nett peker på at faren for økt mislighold av økonomiske forpliktelser ved lave spotpriser er betydelig.

Bømlo Kraftnett savner informasjon om hvem som tar risikoen dersom en kunde ikke betaler inn skyldig beløp, og fremholder at nettselskapene ikke bør ta denne risikoen. Bømlo Kraftnett mener også at nettselskapene ikke må lide noen økonomisk risiko dersom en kraftleverandør går konkurs og ikke betaler inn skyldig beløp.

Lnett, Nettalliansen og Samfunnsbedriftene Energi og IKT mener det er feil at nettselskapene skal sitte med den økonomiske risikoen knyttet til innbetaling av prissikringsbeløp og ber om at det presiseres at stengeretten også kan benyttes ved manglende innbetaling av prissikringsbeløp.

Glitre Nett mener innkreving av prissikringsbeløp vil kunne skape støy hos kundene, medføre konflikter mot nettselskapene og innebære en risiko for svakere omdømme.

CGI Norge påpeker at det for dagens strømstønadsordning er en forutsetning at det ikke skal beregnes stønad i de tilfeller hvor forbruket er negativt, og mener dette også må avklares for Norgespris.

Fagne mener det er uheldig at nettselskapene får den økonomiske risikoen knyttet til Norgespris.

3.2.11 Terminologi

Dalane Energisalg, Lyse, Voss Energi og Elmera Group påpeker at «prissikring» i dag er et strømprodukt, og at «prissikringsavtale» er et uheldig begrep å benytte i forbindelse med en støtteordning. Sistnevnte foreslår at «strømstønad med prissikring» kan benyttes.

Forbrukertilsynet, Forbrukerrådet, Voss Energi og Elmera Group påpeker at ordet «angrerett» ikke bør benyttes, ettersom angrerett er et lovregulert begrep. Forbrukertilsynet mener det er uheldig hvis nettkundens rett til å tre ut av ordningen omtales som en angrerett når deltakelse i ordningen klart ikke faller inn under angrerettens virkeområde.

Forbrukertilsynet mener det ikke kommer tydelig frem i ordlyden til høringsforslaget § 8 andre ledd bokstav a og b at avregningen ikke tar hensyn til nettleie, avgifter og påslag og ber departementet tydeliggjøre dette. Forbrukertilsynet og Advokatforeningen mener videre det er uklart hva som ligger i formuleringen «beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift» i § 8 andre ledd bokstav b. Forbrukertilsynet påpeker at bestemmelsen skal regulere tilfeller der nettkunden må betale inn et beløp, tilsvarende differensen mellom referansepris og spotpris. Forbrukertilsynet etterspør en avklaring av om kundene må betale merverdiavgift knyttet til denne differansen.

3.2.12 Forholdet til kundens kraftleverandør

Linja mener skillet mellom nettselskapene og kraftleverandørenes oppgaver ikke er tydelig nok. Også Fornybar Norge peker på at rollefordelingen mellom nettselskapene og kraftleverandørene må avklares tydelig.

Enkelte nettselskap, herunder Romsdalsnett, peker på at nettselskapene ikke bør rådgi sine kunder i valget mellom strømstønadsordningen og Norgespris.

3.2.13 Kontroll, tilsyn og klagebehandling

Rogaland Elektromontørforening viser til at norske myndigheter ikke har bestemmende innflytelse over RME, og reagerer på at RME skal forberede, gjennomføre og følge opp ordningen, herunder informasjonsarbeid, tilsyn og kontroll. Rogaland Elektromontørforening mener disse oppgavene burde vært lagt under NVE.

Elvia mener nettselskapene bør ha anledning til å kreve tilbake urettmessig strømstøtte fra kunden. De peker på at det er uhensiktsmessig at nettselskapene må søke til RME, og at RME må fatte et vedtak, før nettselskapene kan foreta en korreksjon.

Distriktsenergi peker på at det foreslås en hjemmel til å ilegge nettselskapene sanksjoner i form av tvangsmulkt dersom oversikten som skal sendes RME over inn- og utbetalinger ikke følger de standarder som er satt. Distriktsenergi stiller spørsmål ved i hvilken grad unøyaktigheter eller mindre avvik vil kvalifisere til en økonomisk straff, og at dette bør tydeliggjøres og risikoen begrenses til det minimale.

Energiklagenemnda peker på at de foreslås som klageinstans på RMEs vedtak om avslag på strømstøtte etter utkastet § 5, tredje ledd, samt vedtak om avslag på rett til å være omfattet av ordning for sikring av strømpris etter utkastet § 8, femte ledd. Energiklagenemnda påpeker at dette vil medføre et betydelig merarbeid for både Klagenemndsekretariatet og for selve nemnda. For å håndtere saksmengden mener nemnda at det bør vurderes en endring i forskrift om Energiklagenemnda (FOR-2019-10-24-1420) som gir rettslig grunnlag for at vedtak i disse sakene kan fattes av ett nemndsmedlem alene, dersom lederen for nemnda finner dette forsvarlig. Energiklagenemnda mener det må tas høyde for en viss økning i nemndsmedlemmenes årlige faste vederlag og timegodtgjørelse.

3.2.14 Ordningens varighet

Å Energi mener det er fornuftig at strømstønadsordningen gis samme varighet som Norgespris og at strømstønad evalueres til samme tid.

Statnett, Treindustriens landsforening, Abelia,NHO,NHO Byggenæringen og NHO Mat og Drikke mener ordningen må være midlertidig.

Hafslund støtter departementets forslag om at en eventuell forlengelse av ordningene ut over 31. desember 2029 skal vurderes i lys av situasjonen i kraftmarkedet, hvilken effekt ordningen har hatt og behovet fremover.

3.2.15 Forholdet til anstrengte kraftsituasjoner

NVE, RME, Aneo, Hafslund, Norsk Hydro, Norsk Varmepumpeforening og Statkraft støtter at det inntas en hjemmel om opphør og justering av ordningene. Fortum Strøm støtter også departementets forslag, men understreker viktigheten av at justeringene kommuniseres tydelig til kundene.

Distriktsenergi mener det er fornuftig at departementet foreslår en bestemmelse om at ordningen kan avvikles i en anstrengt kraftsituasjon, og støtter departementets begrunnelse og formålet med bestemmelsen.

Advokatforeningen mener forskriftskompetansen til departementet er vid, og mener det bør vurderes om departementets kompetanse bør rammes klarere inn.

Samfunnsbedriftene Energi og IKT påpeker at det er behov for en avklaring av definisjonen av anstrengte kraftsituasjoner.

Statnett mener at forholdet til krevende situasjoner i tørre år bør tydeliggjøres i god tid.

3.2.16 Forholdet til annet regelverk

Enkelte høringsinstanser har stilt spørsmål ved om Norgespris vil være i brudd med Norges rettslige forpliktelser overfor EU. Klarkraft uttrykker bekymring for om Norgespris er i strid med EØS-avtalen artikkel 61. Distriktsenergi trekker frem at Norgespris kan være i strid med EUs andre og tredje energimarkedspakker. NHO Elektro og NHO Byggenæringen ber om at det utredes om forslaget er i tråd med EØS-avtalen. Også Norsk Varmepumpeforening mener at de EØS-rettslige problemstillingene rundt innføring av Norgespris ikke er godt nok utredet.

Institutt for Elektrisk Energi ved NTNU etterspør en vurdering av om Norgespris er i strid med vedtatt regelverk i EPBD og EED.

Forbrukerrådet er enige med departementet i at Norgespris ikke er i strid med Norges forpliktelser overfor EU.

NBBL foreslår at departementet utreder hvordan ordningen samspiller med husleieloven.

3.3 Departementets vurdering

3.3.1 Generelt om ordningene

Departementet merker seg at mange høringsinstanser peker på risikoen for at husholdningenes strømforbruk vil kunne øke som følge av Norgespris og at dette vil kunne ha uønskede effekter i kraftmarkedet.

Departementet forventer ikke at Norgespris vil bidra til økt sannsynlighet for energiknapphet eller kraftrasjonering, eller at Norgespris i seg selv vil gi en stor økning i husholdningenes strømforbruk eller forbruk av fjernvarme.

På samme måte som med ordinære fastprisavtaler i kraftmarkedet, vil husholdnings- og fritidsboligkunder som inngår avtale om Norgespris ikke lenger stilles overfor løpende priser som gir signaler om tilgang på kraft. Norgespris svekker derfor isolert sett insentivene til strømsparing og flytting av forbruk. Alt annet likt kan dette påvirke husholdningens tilpasning i situasjoner med effekt- og energiknapphet. Det er imidlertid vanskelig å anslå hvorvidt og i hvor stor grad Norgespris vil føre til høyere strømforbruk i husholdningene sammenliknet med dagens situasjon, hvor husholdningene mottar strømstønad.

Basert på historiske forbrukstall over husholdningsforbruket de siste 30 årene mener departementet at det ikke kan legges til grunn at en fast pris på strøm vil føre til store samlede forbruksøkninger. Historiske forbrukstall viser at husholdningsforbruket først og fremst varierer med utetemperaturer, og at endringene i det samlede strømforbruket er beskjedent sett opp mot at vi de siste 30 årene har fått over 600 000 flere husholdninger. I tillegg har energistandarden i bygg økt, samtidig som det har vært en betydelig velferdsøkning i det norske samfunnet. Departementet vurderer at virkningene på engrosprisene av at en viss andel av husholdningene velger Norgespris framfor strømstønad, må antas å være begrenset gitt at det er betydelig fleksibilitet i det norske kraftmarkedet. Den faktiske kraftprisutviklingen avhenger av en rekke faktorer innad i Norge og i landene rundt oss. I vurderingene må det også tas hensyn til at påvirkningen av Norgespris trolig ikke vil bli mye forskjellig fra dagens situasjon med strømstønadsordningen.

Departementet merker seg at flere høringsinstanser peker på at Norgespris vil kunne redusere insentivene til energieffektivisering og energisparing. Departementet antar at enkelte energieffektiviseringstiltak som er lønnsomme i dag kan bli vurdert som ulønnsomme etter innføring av Norgespris. Videre må det antas at insentivene til energisparing som typisk finner sted vinterstid, for eksempel ved å la rom som ikke er i bruk stå kalde, reduseres. Departementet vurderer imidlertid at det fortsatt vil være lønnsomt å investere i mange energieffektiviseringstiltak, for eksempel etterisolering av vegg og tak når kledning og tak uansett skal byttes, samt luft-luft-varmepumper. Departementet viser til at energieffektivisering som følger av regulatoriske krav ikke vil bli påvirket av Norgespris. Den samlede virkningen av Norgespris på energieffektivisering sammenlignet med dagens situasjon, hvor husholdninger mottar strømstønad og fritidsboliger betaler markedspris på kraft, vil være usikker.

Departementet merker seg at enkelte høringsinstanser peker på at insentivene til forbrukerfleksibilitet vil reduseres. Departementet bemerker at husholdningenes forbruk i stor grad varierer med oppvarmingsbehovet, og at husholdningene tradisjonelt har hatt begrensede muligheter til å være fleksible i strømbruken, spesielt over timer og døgn. Økende innslag av hjemmelading av elbiler og muligheter for automatisert strømstyring legger imidlertid til rette for at husholdninger i dag har større muligheter til å flytte forbruk for å redusere strømregningen. For de husholdninger som velger Norgespris vil det, på samme måte som ved ordinære fastprisavtaler, være mindre insentiv til å tilpasse forbruket til varierende strømpriser. Samtidig vil alle husholdninger fortsatt stå overfor en nettleie som gir insentiver til å jevne ut forbruket over døgnet, og til å flytte forbruk til tider hvor nettet er mindre belastet (natt og helg).

Departementet merker seg at flere høringsinstanser peker på at insentivene til investeringer i lokal energiproduksjon hos husholdningene vil reduseres som følge av Norgespris. Departementet viser til at det for norske husholdninger i hovedsak er solkraftanlegg som brukes til egenproduksjon av strøm. Departementet viser videre til at NVE har vurdert at dagens strømstønadsordning har svekket insentivene til å investere i solkraftanlegg for husholdninger, og NVE vurderer at innføring av Norgespris kan bidra til fortsatt lav omsetning av nye solkraftanlegg på tak. Den største delen av solkraftproduksjonen skjer om sommeren, når kraftprisene i Norge og landene rundt oss vanligvis er på sitt aller laveste. Dersom det legges til grunn at referanseprisen ofte vil være høyere enn markedsprisen på kraft sommerstid, vil Norgespris kunne gi høyere lønnsomhet for sluttbrukere med solkraftanlegg fordi de sommerstid kan bruke kraft fra eget solkraftanlegg. Overskuddskraft vil fortsatt selges til spotpris.

Departementet merker seg at flere høringsinstanser mener det bør vurderes en stønadsordning som er uavhengig av den enkelte husholdnings strømforbruk. Det er også flere høringsinstanser som peker på at en justering av dagens strømstønadsordning kan være en bedre løsning enn å innføre Norgespris.

Departementet viser til at Norgespris og dagens strømstønadsordning er treffsikre gitt formålet om å gi husholdninger og fritidsboligkunder mer forutsigbare strømutgifter, fordi ordningene knytter seg til faktisk forbruk. Husholdningene må selv vurdere hvilken av ordningene som treffer deres behov best. For eksempel kan Norgespris, slik ordningen er foreslått innrettet med en fast pris per kWh, være et bedre alternativ til dagens strømstønadsordning for husholdninger som er mer avhengig av forutsigbarhet for sine strømutgifter. Departementet mener dette vil være spesielt viktig i årene fremover, i lys av en forventet utvikling i kraftmarkedet med økende prisvolatilitet og tidvis svært høye kraftpriser. Norgespris er også en ordning som tilbys til lik pris på tvers av de norske prisområdene. For andre husholdninger er det viktigere å være skjermet for de aller høyeste prisene, uten at de går glipp av perioder med svært lave kraftpriser. Departementet vurderer at en ren justering av strømstønadsordningen ikke fullt ut vil kunne oppnå samme formål.

Når det gjelder forslaget om en stønadsordning som er uavhengig av forbruk, viser departementet til at en flat stønad vil reise spørsmål om hvorvidt og eventuelt hvordan stønaden skal differensieres på tvers av husholdningstype, oppvarmingsbehov, geografi mv. Samtidig vil en ordning som hensyntar karakteristikker ved kunden bak hvert målepunkt være komplisert å administrere, ettersom nettselskapene ikke har eller kan tilegne seg denne type informasjon om husholdningen bak måleren.

Departementet merker seg videre at enkelte høringsinstanser mener at innføringen av Norgespris, som et valgfritt alternativ til strømstønadsordningen, kan bli oppfattet som komplisert. Departementet bemerker at hensynet til forbrukerne har veid tungt i vurderinger knyttet til utforming av ordningen. Videre vises det til at RME vil utvikle kommunikasjonsmateriale for å bidra til god og entydig informasjon om ordningen.

Departementet fremholder at formålet med ordningene tilsier at hensynet til husholdningenes trygghet og forutsigbarhet må veie tungt.

3.3.2 Omfang

Høringsinnspillene som gjelder omfanget av ordningene, er i all hovedsak knyttet til Norgespris. Det er få høringsinnspill knyttet til omfanget av strømstønadsordningen. Departementet viser til at formålet med lovforslaget er å videreføre og etablere ordninger for økonomisk stønad og forutsigbare strømpriser. Strømstønadsordningen har siden den trådte i kraft i desember 2021 sikret husholdningene mot ekstraordinære strømpriser, og departementets forslag om å videreføre strømstønadsordningen til husholdningene vil bidra til dette formålet.

Departementet merker seg Forbrukertilsynets innspill knyttet til formuleringen om at nettkunder som er registrert som husholdning eller fritidsbolig «kan delta i ordningen som alternativ til strømstønadsordningen» tilsier at også fritidsboliger skal omfattes av strømstønadsordningen. Departementet har ikke hatt til hensikt å utvide omfanget av dagens strømstønadsordning. Det er kun nettkunder som er registrert som husholdninger som kan motta strømstønad. Departementet justerer derfor ordlyden i lovforslagets § 8 første ledd, og fjerner ovennevnte formulering. Lovforslagets § 8 første ledd siste punktum har en formulering som presiserer at nettkunden taper rett til strømstønad i samme tidsrom som kunden velger Norgespris.

En del høringsinstanser, blant annet SMB Norge, Turist service, Bømlo Kraftnett og Kristiansand kommune, etterspør at også hele eller deler av næringslivet omfattes av stønadsordning(ene). Departementet viser til at formålet med lovforslaget er å etablere ordninger for økonomisk stønad og forutsigbare strømpriser og fjernvarmepriser til husholdnings- og fritidsboligforbruk, og at eventuell strømstønad til næringslivet vil ha flere utfordringer ved seg. Blant annet vil det kunne gi statsstøtterettslige utfordringer, spesielt dersom ordningen skal kunne differensieres mellom små og store næringskunder. Departementet viser videre til at Norgespris for alt strømforbruk vil ha svært store budsjettkonsekvenser. Samtidig har næringslivet i langt større grad enn husholdninger mulighet til å tilpasse seg situasjoner hvor priser på råvarer og andre innsatsfaktorer, som strøm, går opp og ned.

Departementet merker seg at en del høringsinstanser, blant annet Energiföretagen Sverige, OBOS, KS og Naturvernforbundet, er skeptiske til at fritidsboliger omfattes av Norgespris. Fritidsboliger er ikke omfattet av strømstønadsordningen for husholdninger i dag og foreslås heller ikke omfattet. Husholdningers strømforbruk i fritidsboliger eksponeres for tidvis høye og volatile strømpriser som gir økte og uforutsigbare kostnader knyttet til hold av fritidsboliger. Departementet viser til at formålet med Norgespris er å sikre forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen, og mener derfor fritidsboligkunder bør være omfattet av Norgespris.

Departementet merker seg at Elvia er uenige i at fritidsboliger som omfattes av Norgespris skal avgrenses mot næringskunder. Departementet vurderer at avgrensningen som er foreslått i høringsnotatet er nødvendig for å unngå økonomisk stønad til næringslivet, som igjen kan ha potensielle statsstøtterettslige sider.

Departementet oppfatter at en rekke høringsinstanser ønsker en avklaring av hvorvidt frittstående energianlegg med egne målere er omfattet. Blant annet har Aneo Mobility,NBBL, Norsk elbilforening, Aneo og Glitre Nett problematisert hvorvidt målepunkt utenfor bygg inkluderes, særlig i tilknytning til frittstående garasjeanlegg. Departementet er enig med høringsinstansene i at det bør presiseres tydeligere hvilke målepunkt som er omfattet av ordningene. Departementet foreslår derfor å endre ordlyden i formålsbestemmelsen slik at det presiseres at formålet med loven er å etablere ordninger for økonomisk stønad og forutsigbare strømpriser til «husholdnings- og fritidsboligforbruk». Departementet justerer videre ordlyden i § 5, slik at ordlyden ikke avgrenser rett til strømstønad til kunder med egen strømmåler. Tilsvarende endres reguleringen av hvem som kan delta i Norgespris i § 8. Hvilke målepunkt som er omfattet vil presiseres videre i forskrift.

3.3.3 Administrasjon og avtaleinngåelse om Norgespris

Det har ikke kommet innspill fra høringsinstansene om hvorvidt nettselskapene fortsatt skal administrere strømstønadsordningen, men en rekke høringsinnspill har merknader til administrering av Norgesprisordningen.

Flere høringsinstanser, blant annet Forbrukertilsynet, Konkurransetilsynet, Lede, Elvia og Eviny, er positive til at nettselskapene skal administrere Norgesprisordningen. På den andre siden er en rekke nettselskap, herunder Bømlo Kraftnett, Vestall, Romsdalsnett og Linja kritiske til at nettselskapene skal administrere Norgesprisordningen. Også andre høringsinstanser er kritiske til at nettselskapene skal administrere ordningen, blant annet Abelia og Dalane Energisalg. Høringsinstansene trekker frem at det vil være en belastning for nettselskapene å håndtere Norgespris. Flere peker på at dette med stor sannsynlighet vil medføre økte kostnader for nettselskapene knyttet til blant annet systemutvikling og økt omfang av kundebehandling. Flere høringsinstanser peker på at kraftleverandørene bør administrere ordningen.

Departementet vurderer at den mest hensiktsmessige løsningen er at nettselskapene får i oppgave å administrere både strømstønadsordningen og Norgespris. Nettselskapene har etablerte systemer med kundeinformasjon, og de har opparbeidet relevant erfaring og kompetanse, samt utviklet systemer, gjennom administrasjon av strømstønadsordningen. Revisjoner de siste årene viser også at nettselskapene har håndtert strømstønadsordningen på en svært god måte.

Departementet understreker at Norgespris ikke er et kommersielt produkt, og ikke er det samme som en fastprisavtale som tilbys i det kommersielle strømmarkedet. Departementet vurderer at det er viktig med et klart skille mellom Norgespris og strømavtalene som kraftleverandørene tilbyr på markedsvilkår.

Departementet har merket seg høringsinnspill fra Dalane Energisalg og Elmera Group som fremhever at også kraftleverandører bør kunne tilby deltakelse i Norgespris. Departementet har vurdert det som mest hensiktsmessig at det kun er nettselskapene som skal tilby deltakelse i Norgespris. Samtidig ser departementet ingen problemer med at kraftleverandørene kan veilede sine kunder om hvordan de kan delta i ordningen, herunder å lenke til avtaleportal for ordningen. Deltakelsen i ordningen skal imidlertid gå gjennom nettselskapet.

Departementet har merket seg høringsinnspill fra Distriktsenergi og Samfunnsbedriftene Energi og IKT, som mener at oppfølging av ikke-digitale kunder bør legges til kraftleverandørene. Departementet viser til at det er mest hensiktsmessig at nettselskapet har ansvar for all kundehåndtering knyttet til ordningen, både digitale og ikke-digitale kunder, ettersom nettselskapet skal foreta inn- og utbetalinger og være avtalepart.

Departementet har merket seg en rekke høringsinnspill om at arbeidet som pålegges nettselskapene gjennom administrering av Norgespris bør kompenseres krone for krone. Departementet har også merket seg høringsinnspill fra Lede som foreslår at nettselskapene gis et sjablongmessig tilskudd per kunde som er omfattet av Norgespris, og at den økonomiske reguleringen bør hensynta antall nettkunder som er omfattet av Norgespris de ulike nettselskapene har. Departementet viser til at nettselskapene er underlagt økonomisk regulering, og at RME er uavhengig reguleringsmyndighet. Departementet mener at nettselskapene bør ha insentiver til å administrere ordningen på en effektiv måte, og at dette best løses gjennom at kostnadene knyttet til administrering av Norgespris omfattes av den økonomiske reguleringen. Departementet opprettholder forslaget om at kostnader knyttet til administrasjon av ordningen dekkes over nettleien på en hensiktsmessig måte.

Departementet har merket seg høringsinnspillene fra blant annet Forbrukertilsynet og Distriktsenergi som fremhever behovet for omfattende lovregulering av ordningen. Departementet vurderer det som hensiktsmessig at alle rettigheter og plikter, for både kunder og aktører, skal fremkomme av lov og forskrift. Departementet vurderer at dette vil medføre mindre risiko for at det oppstår uklarheter om hvilke vilkår som følger av ordningen og at det derfor ikke er behov for å utarbeide en omfattende standardavtale. Departementet antar at dette vil lette de administrative oppgavene for nettselskapene. Det vil fortsatt oppstå et avtaleforhold mellom kunden og nettselskapet når kunden samtykker til deltakelse i Norgespris. Kundens samtykke er da et valg om å delta i en statlig finansiert og lovregulert prissikringsordning med de rettigheter og plikter som følger av ordningen.

Departementet viser til forslaget om at RME gis myndighet til å bestemme hvilken løsning nettselskapene skal benytte når kunden skal signere avtale om Norgespris, jf. lovforslaget § 10. Departementet merker seg at enkelte høringsinstanser mener at ansvaret for teknisk løsning for digital inngåelse av avtale om Norgespris bør tillegges Elhub. Andre høringsinstanser mener at avtaleinngåelse bør skje gjennom det enkelte nettselskaps kundesystemer og nettsider. Departementet mener at RME er egnet til å foreta en god vurdering av dette.

Departementet har merket seg høringsinnspillet til Forbrukerrådet som peker på at det bør utarbeides en fremgangsmåte for hvordan ikke-digitale kunder kan velge Norgespris. Forbrukerrådet mener fremgangsmåten bør være minst mulig arbeidsintensiv for nettselskapene, og at denne bør reguleres i forskrift. Departementet tar med seg innspillet i arbeidet med forskrift.

Departementet har merket seg høringsinnspillene til blant annet Forbrukertilsynet og OBOS som ber om at RME og departementet tar ansvar for grundig og god veiledning som nettselskapene og kundene kan støtte seg på. Departementet viser til at RME vil utvikle kommunikasjonsmateriale for å bidra til god og entydig informasjon om ordningen.

Departementet har merket seg høringsinnspillet til blant annet Voss Energi som mener at kundens valg mellom Norgespris og strømstønadsordningen må kunne synliggjøres og tas hensyn til i strømleverandørens tjenester. Departementet viser til forslaget om at RME gis myndighet til å bestemme hvilken løsning nettselskapene skal benytte når kunden skal signere avtale om Norgespris, jf. lovforslaget § 10. Departementet legger til grunn at den valgte løsningen vil tilrettelegge for deling av informasjon om kundens valg av ordning med nettselskap, kraftleverandør og eventuelle tredjeparter.

Departementet har merket seg høringsinnspillene fra Klarkraft og Arva, som mener at det bør være mulig for en kunde å velge Norgespris før referanseprisen er endelig bestemt, og at kunden bør ha mulighet til å velge bort Norgespris når prisen blir gjort kjent. Departementet mener at nettselskapene skal avvente med å tilby Norgespris til den endelige prisen er vedtatt. Pris er et svært sentralt avtalevilkår, og departementet understreker viktigheten av at forbrukerne har kjennskap til alle avtalevilkår når de samtykker til Norgespris for et helt år.

Departementet har merket seg høringsinnspillene fra Glitre Nett og Arva, som mener bestilling av Norgespris ikke trenger å ha tilbakevirkende kraft de to første ukene i januar. Glitre Nett mener at dette kan være til ulempe for nettselskapene. Departementet bemerker at det kan være et kort tidsrom fra prisen på Norgespris vedtas til ny pris trer i kraft 1. januar. Departementet mener at forbrukerhensynet bør veie tungt i denne sammenheng. Departementet vurderer på denne bakgrunn at kunden skal kunne delta i ordningen med tilbakevirkende kraft de første fjorten dagene i januar. Departementet bemerker at dersom kunden samtykker til deltakelse i ordningen etter de første fjorten dagene i januar eller i perioden februar-desember, skal Norgespris gjelde fra avtaletidspunktet.

Departementet har merket seg innspillet til Glitre Nett, som mener det bør vurderes automatisk forlengelse av Norgespris, slik at kunden ikke må ta stilling til valg av Norgespris hvert år. Glitre Nett foreslår at nettselskapet kan informere kunden dersom det settes en ny pris, og at kunden da får anledning til å avslutte avtalen om Norgespris. Departementet ser fordelene ved en slik løsning, men bemerker at avtalen har bindingstid på ett år, og opprettholder derfor at kunden selv må foreta et aktivt valg om deltakelse i Norgesprisordningen hvert år.

Departementet merker seg høringsinnspillene til Elvia og Glitre Nett, hvor det påpekes at det bør vurderes en plikt til å oppgi kontonummer for å kunne inngå avtale om Norgespris. Departementet tar med seg innspillet i arbeidet med forskrift.

3.3.4 Forvaltning av Norgespris

Departementet merker seg at RME påpeker at kostnadene ved å administrere Norgespris for blant annet RME vil være vesentlig høyere enn for andre støtteordninger som hittil er gjennomført. Departementet viser til at det vurderes å være behov for en tilleggsbevilgning til RME så lenge Norgespris virker. Departementet forventer at behovet for en tilleggsbevilgning vil vedvare, men at beløpet vil kunne reduseres noe etter hvert som ordningen blir mer etablert.

3.3.5 Prisjustering og prisperiode

Departementet har vurdert det hensiktsmessig at prisen per kWh for Norgespris (referanseprisen) skal justeres årlig. Departementet merker seg at noen høringsinstanser anser det problematisk dersom prisfastsettelsen blir et forhandlingstema i de årlige budsjettforhandlingene på Stortinget. Flere høringsinstanser har innspill knyttet til metode og grunnlag for prisjusteringen.

Departementet opprettholder forslaget om en årlig prisfastsettelse, der referanseprisen i det enkelte år skal ta utgangspunkt i prisbildet på strøm fremover. Prisfastsettelsen skal samtidig ivareta at formålet med ordningen er å sikre forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen. Fastsatt pris har 12 måneders varighet med mindre annet fremgår av forskrift. Ny referansepris vedtas i forbindelse med behandling av statsbudsjettet. Det er den samme praksisen som i dag gjelder justering av terskelverdi for strømstønadsordningen.

For siste kvartal 2025 og for 2026 er det foreslått en referansepris på 40 øre/kWh ekskl. mva. Departementet vil minne om at usikkerheten om utvikling i kraftprisene fram i tid er stor, og det kan skje endringer i kraftmarkedet, prisbilde og kraftsituasjonen fram til 2027. Departementet vil derfor i tiden fram til fremleggelse av statsbudsjettet for 2027 arbeide med en metode for prisjustering, og tar med seg alle høringsinnspillene inn i det videre arbeidet.

Praksis for justering av terskelverdi for strømstønadsordningen foreslås videreført.

3.3.6 Forbrukstak for husholdningskunder og fritidsboligkunder

I høringen ble det foreslått at forbrukstak for Norgespris og strømstønadsordningen settes til 5 000, 4 000 eller 3 000 kWh for boliger per måned per målepunkt. For fritidsboliger ble det foreslått at forbrukstaket settes til 1 500, 1 000 eller 500 kWh per måned per målepunkt.

Departementet viser til at forslaget om forbrukstak for Norgespris har fått bred støtte i høringen, og fastholder forslaget om å innføre et forbrukstak.

At forbrukstaket i strømstønadsordningen og Norgespris bør være likt, har også fått bred støtte i høringen. Departementet vurderer i tillegg at et likt forbrukstak for de to ordningene vil gjøre det enklere for kundene å gjøre vurderinger mellom de to ordningene, og fastholder forslaget om samme forbrukstak for de to ordningene.

Det er ulike syn hos høringsinstansene knyttet til hva som er et hensiktsmessig forbrukstak for ordningene. På den ene siden mener mange høringsinstanser at forbrukstaket bør settes lavt for å sikre insentiv til energieffektivisering og fleksibelt forbruk. Enkelte høringsinstanser som representerer forbrukere, anbefaler høyere tak for boliger. Blant privatpersoner er høringsinnspillene om forbrukstak noe mer sprikende, men mange mener taket bør være på 5 000 kWh for husholdninger. Enkelte høringsinstanser har ikke knyttet sine kommentarer om forbrukstak eksplisitt til Norgespris eller strømstønadsordningen.

Departementet anerkjenner at et lavt tak kan gi sterkere insentiver til energieffektivisering og strømsparing hos flere husholdninger i perioder der markedsprisen er høyere enn Norgesprisen eller over innslagspunktet i strømstønadsordningen. Samtidig vil det i større grad kunne ramme enkelte husholdninger med et høyt nødvendighetsforbruk. I gjennomsnitt er det en positiv sammenheng mellom inntektsnivå og strømforbruk. Samtidig er det stor variasjon i strømforbruket på alle inntektsnivåer. Departementet vil minne om at formålet med ordningen er å sikre forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen. Et høyere forbrukstak vil i større grad ivareta formålet med ordningen.

Departementet vil også minne om at forbrukstaket i dagens strømstønadsordning er satt for å unngå at ordningen dekker usedvanlig høyt forbruk. Dette forbrukstaket dekker også i stor grad forbruket til husholdninger som bor i store og lite energieffektive boliger. Et forbrukstak på 3000 kWh vil innebære en større innstramming i dagens strømstønadsordning.

På denne bakgrunn foreslår departementet at forbrukstaket settes til 4 000 kWh per måned per målepunkt for husholdninger omfattet av Norgespris og strømstønadsordningen. Departementet mener dette nivået balanserer insentivene til energieffektivisering, fordelingsvirkninger og formålet med ordningen som er å sikre forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen. Et tak på 4 000 kWh gir husholdningene forutsigbarhet, og vil i stor grad sikre at forbruket til de aller fleste husholdninger på vinterstid dekkes. I 2024 hadde 9 pst. av alle norske husholdninger et forbruk som oversteg taket på 4000 kWh i én eller flere måneder i løpet av året. Husholdningsforbruket som oversteg dette taket utgjorde 2,5 TWh i 2024.

Departementet foreslår videre at forbrukstaket for fritidsboliger omfattet av Norgespris settes til 1 000 kWh per måned per målepunkt. Departementet mener basert på graden av nødvendighet og forbruksmønster, at det er naturlig at forbrukstaket for fritidsboliger settes lavere enn for boliger. Et forbrukstak på 1 000 kWh per måned per målepunkt vil sikre at gjennomsnittsforbruket vinterstid omfattes av ordningen. I 2024 hadde 49 pst. av fritidsboligene et forbruk som oversteg 1 000 kWh i én eller flere måneder. Forbruket for fritidsboliger som oversteg dette taket utgjorde 0,4 TWh i 2024.

Departementet har vurdert at det er hensiktsmessig at nivået på forbrukstaket fastsettes i forskrift.

3.3.7 Bindingstid og angrerett for Norgespris

Flere høringsinstanser har hatt innspill knyttet til forslaget om at kundens målepunkt bindes til Norgespris. Flere høringsinstanser mener at avtalen, og dermed også bindingstiden, bør følge kunden og ikke målepunktet. Blant annet Elmea, Elmera Group og Dalane Energisalg, peker på at binding av målepunkt er problematisk, særlig med tanke på flytting og opphør av leieforhold. Høringsinstansene foreslår at Norgespris opphører ved eierskifte, for eksempel ved at kunden sender inn dokumentasjon til nettselskapet som bekrefter flytting eller inngåelse av nytt leieforhold på målepunktet.

Departementets forslag om bindingstid knyttet til målepunkt er begrunnet delvis ut fra administrativ belastning for nettselskapene, ettersom det er målepunktet som nettselskap og Elhub knytter informasjon til. Å knytte bindingstid til kunden vil etter departementets syn komplisere arbeidet for nettselskapene. Bindingstid knyttet til kunden vil også kunne åpne for misbruk av ordningen, for eksempel ved sesongmessige tilpasninger der man sier opp avtalen sommerstid og en annen i husstanden tar over kundeforholdet. Departementet opprettholder derfor forslaget om at Norgespris knyttes til målepunktet.

Når det gjelder forslaget om opphør av Norgespris ved eierskifte og opphør av leieforhold, mener departementet at dette ville være en mer forbrukervennlig løsning. Det vil innebære at kundene kan sende inn dokumentasjon som bekrefter flytting, og at nettselskapene må oppheve avtalen om Norgespris på bakgrunn av innsendt dokumentasjon. En slik unntaksadgang fordrer imidlertid at nettselskapene har systemer som kan løse dette og at de har kapasitet til å administrere det. Etter departementets forståelse vil en slik løsning være krevende å administrere for enkelte nettselskap. Samtidig vil en slik løsning fremdeles kunne åpne for omgåelse av regelverket for å tre ut av ordningen når strømprisene er lave. Departementets samlede vurdering er at departementets forslag bør opprettholdes. Departementet bemerker at § 8 innehar en hjemmel til å forskriftsfeste regler om bindingstid og at en eventuell unntaksadgang kan reguleres i forskrift.

Departementet merker seg høringsinnspillet fra Elvia, som etterspør en avklaring av hvordan det skal løses i praksis at avtalen følger målepunktet, med hensyn til at tidligere kunde vil stå som avtalepart og ikke kunden som er registrert på målepunktet. Departementet mener det er hensiktsmessig at nettselskapet gir informasjon til kunden når det registreres en ny kunde på målepunktet dersom målepunktet er bundet til Norgespris.

Departementet merker seg høringsinnspillet fra Lede, som mener det er behov for avklaring av de tilfeller der en privatperson inngår avtale om Norgespris for en utleiebolig eid av en næringsaktør eller kommune, og hvordan Norgespris håndteres ved utflytting. Departementet viser at til formålet med Norgespris er å sikre husholdningene forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen. Norgespris er avgrenset mot næringskunder og øvrige forbruksgrupper. Departementet tar med seg innspillet i arbeidet med forskrift.

Departementet merker seg høringsinnspillet fra Lede, som foreslår at det ikke legges begrensning på antall ganger angreretten kan benyttes. Lede viser til at å tillate angrerett kun én gang vil bidra til økt kompleksitet, og at en gjentakende bruk av angreretten forventes å være begrenset. Departementet merker seg også høringsinnspillet fra Elvia, som mener at en angrerett vil gjøre Norgespris unødvendig krevende å administrere for nettselskapene. Det ble i høringsnotatet foreslått en begrensning på antall ganger en kunde kan benytte seg av angreretten. Departementet mener det er nødvendig at kunden gis mulighet til å tre ut av ordningen i et gitt tidsrom etter at kunden har valgt å delta i ordningen, ettersom bindingstiden foreslås opptil ett år. Departementet opprettholder derfor forslaget om at kunden gis anledning til å avbestille Norgespris i 14 dager etter valg av Norgespris. Departementet har vurdert at det er hensiktsmessig at det ikke oppstilles et maksimalt antall ganger hvor kunden kan benytte en slik avbestillingsrett. Dersom kunden benytter seg av sin avbestillingsrett, vil ikke kunden få tilgang til Norgespris i perioden fra avtaleinngåelse til avbestillingsretten benyttes. Husholdningskunder vil få strømstønad i denne perioden.

3.3.8 Fakturering

Departementet merker seg at flere av høringsinstansene fremhever at det er viktig at kunden mottar god og tydelig informasjon på sine fakturaer. Departementet er enig i at det er helt nødvendig at kundene mottar fakturaer som er forståelige. God informasjon til kundene om strømstønad og Norgespris er en forutsetning for kundens forståelse av ordningene, og vil begrense antall henvendelser til nettselskapene og til RME.

Departementet mener hensynet til kundens informasjonsbehov bør vektlegges i forskrift. Forslaget til forskrift vil bli sendt på offentlig høring.

Departementet merker seg høringsinnspillet til Linja, som mener at regulator må avklare om dagens ordning med bankgarantier kan dekke økonomisk risiko mellom kraftleverandør og nettselskap knyttet til Norgespris og om eksisterende avtaler mellom kraftleverandør og nettselskap omfatter oppgaver knyttet til Norgespris. Departementet tar med seg innspillet i det videre arbeidet.

Departementet merker seg høringsinnspillet fra Elvia om at automatiserte betalingsprosesser er en forutsetning for at netteiere skal kunne levere gjennomfakturering med Norgespris. Departementet tar med seg innspillet i det videre arbeidet.

3.3.9 Ut- og innbetaling av prissikringsbeløp for Norgespris

Departementet opprettholder forslaget om at nettselskapene skal stå for utbetalinger og innbetalinger av prissikringsbeløp til kunden. Ansvaret for ut- og innbetalinger vil inngå i nettselskapenes administrative ansvar for ordningen.

Departementet har merket seg innspillet til Bømlo Kraftnett som etterspør en avklaring av hvem som tar risikoen dersom en kunde ikke betaler inn skyldig beløp. Departementet viser til avtaleforholdet mellom kunden og nettselskapet som oppstår når kunden velger Norgespris, og at det derfor er nettselskapet som må forfølge et utestående beløp fra kunden, slik de allerede gjør i dag for nettleie og tilhørende avgifter.

Elmea påpeker at det er uklart hvordan et negativt prissikringsbeløp skal kunne kreves inn fra kunder ved mislighold. Departementet er enig i at det er nødvendig at nettselskapene har tilstrekkelige verktøy for å kunne forfølge utestående fordringer fra kunder som deltar i Norgesprisordningen. Departementet foreslår derfor å innføre en eksplisitt hjemmel for inndrivelse av fordringer, som inntas i § 9. Dette bidrar til å sikre nettselskapene regulatoriske verktøy til å administrere Norgespris i tråd med regelverket, og kan etter departementets vurdering være et bidrag til å redusere nettselskapenes belastning ved administrering av Norgespris.

Departementet har merket seg at enkelte høringsinstanser påpeker at det bør presiseres at stengeretten også kan benyttes ved manglende innbetaling av prissikringsbeløp. I høringsnotatet la departementet til grunn at mislighold av Norgespris ikke gir grunnlag for at nettselskapene kan stenge kraftoverføringen. Det er departementets vurdering at utestående fordringer ikke skal medføre rett til stenging. Ovennevnte lovregulerte rett til å inndrive fordringer sikrer at nettselskapene kan kreve inn fra kunder som misligholder Norgespris. Det er ikke tillatt å motregne utestående betaling av Norgespris mot nettleien.

Departementet har merket seg høringsinnspill fra CGI Norge som påpeker at det må avklares hvorvidt det skal beregnes stønad i de tilfeller hvor forbruket er negativt. Departementet vurderer at det, på lik linje med dagens strømstønadsordning, ikke skal beregnes prissikringsbeløp i de tilfeller hvor forbruket er negativt. Departementet presiserer samtidig at i tilfeller der spotprisen er negativ så vil beregningen av prissikringsbeløp ta utgangspunkt i differansen mellom den negative prisen og referanseprisen.

3.3.10 Terminologi

Departementet har merket seg at noen høringsinstanser, herunder Voss Energi, Dalane Energisalg og Elmera Group, reagerer negativt på at begrepet «prissikring» benyttes i Norgespris. Høringsinstansene viser til at «prissikring» i dag er et strømprodukt og at «prissikringsavtale» er et uheldig begrep å benytte i forbindelse med en støtteordning. Elmera Group foreslår at «strømstønad med prissikring» kan benyttes som terminologi.

Departementet mener terminologien bør gjenspeile realitetsinnholdet i ordningen som foreslås. Norgespris gir kundene en mulighet til å sikre seg mot volatile og uforutsigbare strømpriser, og er basert på at kundene betaler mer for strøm i noen perioder og mindre for strøm i andre perioder. Ordningen skiller seg dermed fra en ren strømstønadsordning. Begrepene «prissikring» og «prissikringsbeløp» reflekterer at nettkundene kan velge forutsigbarhet, men gir ikke inntrykk av at ordningen nødvendigvis innebærer en økonomisk støtte.

Departementet har merket seg høringsinnspillet fra Forbrukertilsynet som mener at det ikke kommer tydelig frem i ordlyden til § 8 andre ledd bokstav a og b at avregningen ikke tar hensyn til nettleie, avgifter og påslag, og ber om at departementet tydeliggjør dette. Forbrukertilsynet og Advokatforeningen mener videre at det er uklart hva som ligger i formuleringen «beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift» i § 8 andre ledd bokstav b. Departementet bemerker at formuleringen innebærer at kundene som skal betale merverdiavgift får justert beløpet tilsvarende.

Departementet har merket seg innspillet til Forbrukertilsynet og Elmera Group som påpeker at angrerett er et lovregulert begrep og at det er uheldig hvis nettkundens rett til å tre ut av ordningen omtales som en angrerett når deltakelse i ordningen klart ikke faller inn under angrerettens virkeområde. Departementet har på bakgrunn av mottatte høringsinnspill vurdert at retten til å angre på avtaleinngåelse heller skal omtales som avbestillingsrett. Den konkrete reguleringen av kundens avbestillingsrett skal reguleres i forskrift. Departementet tar derfor med seg disse innspillene i arbeidet med forskrift.

3.3.11 Forholdet til kundens kraftleverandør

Linja og Fornybar Norge mener det er behov for en tydelig avklaring av rollefordelingen mellom kraftleverandørene og nettselskapene. Departementet understreker at forslaget innebærer at nettselskapene skal administrere Norgespris overfor kundene. Dette innebærer at nettselskapene er ansvarlig for å sikre at alle nettkunder som ønsker det får mulighet til å delta i ordning om Norgespris og er nettkundens avtalemotpart. Nettselskapet skal videre stå for avregning av sine kunder, og for ut- og innbetalinger slik at sluttprisen kunden betaler for strøm tilsvarer referanseprisen. Dersom kundens kraftleverandør gjennomfakturerer, vil nettselskapet fremdeles være avtalepart, men kraftleverandøren vil stå for ut- og innbetalinger gjennom fakturering av kunden. Nettselskapet står for kundehåndtering ettersom de skal foreta inn- og utbetalinger og være avtalepart. Det innebærer å veilede kunder om hvordan de kan inngå avtale om Norgespris og bistå ikke-digitale kunder som ønsker å inngå avtale om Norgespris.

Departementet bemerker at kraftleverandørene står fritt til å veilede sine kunder om hvordan de kan delta i Norgesprisordningen, for eksempel gjennom å lenke til avtaleportal for ordningen. Kraftleverandørene kan også henvise til annen veiledning eller informasjon om ordningen. Det påhviler samtidig kraftleverandørene et ansvar å bidra med riktig og god informasjon om hvordan Norgespris samspiller med kraftavtalene de selger.

Departementet merker seg at enkelte høringsinstanser, herunder Romsdalsnett, peker på at nettselskapet ikke bør rådgi sine kunder i valget mellom strømstønadsordningen og Norgespris. Departementet understreker at det ikke påhviler nettselskapene et ansvar for å rådgi sine kunder i valget mellom Norgespris og strømstønadsordningen. Nettselskapene skal gi nøytral informasjon om Norgespris og strømstønadsordningen.

3.3.12 Kontroll, tilsyn og klagebehandling

Departementet merker seg at Rogaland Elektromontørforening viser til at norske myndigheter ikke har bestemmende innflytelse over RME, og reagerer på at RME skal forberede, gjennomføre og følge opp ordningen, herunder informasjonsarbeid, tilsyn og kontroll. Rogaland Elektromontørforening mener disse oppgavene bør tillegges NVE. Departementet vurderer RME til å være godt egnet til å forvalte ordningen. RME har erfaring og kompetanse fra å ha forvaltet strømstønadsordningen siden den ble introdusert. Departementet understreker at Norgespris er gjenstand for detaljert regulering, og at RME vil plikte å følge bestemmelsene som fremkommer av lov og forskrift. Departementet understreker at administreringen av Norgespris vil ikke være en del av RMEs regulatoroppgave.

Departementet merker seg at Elvia mener at nettselskapene bør ha anledning til å kreve tilbake urettmessig utbetalt støtte fra kunden. Elvia peker på at det er uhensiktsmessig at nettselskapene må søke RME, og at RME må fatte vedtak, før nettselskapene kan foreta en korreksjon. Departementet har forståelse for Elvia sitt innspill og anerkjenner at det for nettselskapene vil være mindre administrativt krevende å kunne kreve inn uriktig utbetalte beløp direkte fra kunden, fremfor at nettselskapet først må søke om dette til RME. Departementet tar med seg innspillet i arbeidet med forskrift.

Departementet merker seg at Distriktsenergi viser til forslaget om at RME kan ilegge nettselskapene sanksjoner i form av tvangsmulkt. Distriktsenergi ber om en tydeliggjøring av i hvilken grad unøyaktigheter eller mindre avvik i oversikten over inn- og utbetalinger som nettselskapene skal sende til RME vil kvalifisere til sanksjoner. Departementet viser til at RME må foreta en konkret vurdering i det enkelte tilfelle.

Departementet merker seg at Energiklagenemnda mener at det bør vurderes en endring i forskrift om Energiklagenemnda (FOR 2019-10-24-1420) som gir rettslig grunnlag for at vedtak kan fattes av ett nemndsmedlem alene, dersom lederen for nemnda finner det forsvarlig. Departementet tar med seg innspillet i arbeid med forskrift.

Departementet har vurdert at det er hensiktsmessig at departementet kan gi forskrift om klagebehandling i Energiklagenemnda. I høringen ble det foreslått at vedtaket kunne klages inn til departementet. Dette er imidlertid klager som typisk vil kunne skyldes feil i avregning eller måling (eller registrering) hos nettselskapene. Når disse feilene skjer i forbindelse med «vanlig» forbruk og avregning i dag (med andre ord utenfor støtteordninger som strømstønadsordningen og Norgespris), er det Energiklagenemnda som avgjør klager på vedtak fra RME. Departementet vurderer derfor at klagesakene bør gå til Energiklagenemnda.

3.3.13 Ordningenes varighet

Departementet har merket seg at flere av høringsinstansene er positive til at forslaget om ordningene skal være tidsavgrenset. Strømprisene i store deler av Norge er tidvis høyere og mer volatile enn tidligere, blant annet som følge av en mer usikker situasjon i de europeiske energimarkedene og en større andel uregulerbar kraftproduksjon i Norden og Europa. Det er ventet at prisvariasjonene vil øke i årene fremover. Departementet vurderer at en forlenging av strømstønadsordningen til 31. desember 2029, samt innføring av Norgespris til samme dato, vil bidra til forutsigbarhet for husholdningene. Departementet opprettholder derfor forslaget om at loven har varighet til 31. desember 2029. Ordningen vil bli evaluert. Etter departementets syn bør en eventuell forlengelse av ordningene ut over denne perioden vurderes i lys av situasjonen i kraftmarkedet, hvilken effekt ordningene har hatt og behovet fremover.

3.3.14 Forholdet til anstrengte kraftsituasjoner

Departementet bemerker at Norgespris ikke er en ordning som griper direkte inn i engrosmarkedet, men som vil inngå i sluttbrukermarkedet. Virkningene på forsyningssikkerheten forventes derfor å bli vesentlig mindre enn ved tiltak som griper inn i engrosmarkedet, slik også Strømprisutvalget peker på i sin utredning. Flere høringsinstanser peker på at innføringen av Norgespris i seg selv trolig vil ha beskjedne virkninger i kraftmarkedet, og at det ikke vil øke risikoen for svært anstrengte kraftsituasjoner og rasjonering.

Departementet merker seg at flere høringsinstanser er positive til at det inntas en hjemmel som hensyntar anstrengte kraftsituasjoner. Forslaget innebærer at departementet kan fastsette forskrift som justerer eller opphever ordningene av hensyn til kraftsituasjonen.

Departementet forventer ikke at Norgespris vil bidra til økt sannsynlighet for energiknapphet eller kraftrasjonering, slik også flere høringsinstanser peker på.

En svært anstrengt kraftsituasjon har ikke inntruffet i Norge siden etablering av kraftmarkedet tidlig på 90-tallet, og terskelen for at dette skal inntreffe er høy gitt den store fleksibiliteten i det norske og nordiske kraftsystemet og tilknytningen til det øvrige Europa.

Energimyndighetene og Statnett har i dag et sett av regler, virkemidler og verktøy for å håndtere situasjoner der det er stor sannsynlighet for energiknapphet. Disse vil kunne bli gradvis tatt i bruk i en situasjon der sannsynligheten for energiknapphet øker. Erfaringsmessig kan det være stor forskjell på situasjoner der tilstanden i kraftsystemet vurderes som anstrengt, og behovet for å ta i bruk ulike virkemidler vil variere. Selv om sannsynligheten for at det skal oppstå en alvorlig knapphetssituasjon i det norske kraftsystemet er lav, har departementet vurdert det hensiktsmessig å opprettholde forslaget, slik at dette inngår som en del av de tilgjengelige virkemidlene som energimyndighetene kan vurdere når det er utsikter til en anstrengt kraftsituasjon.

3.3.15 Forholdet til annet regelverk

Departementet har merket seg høringsinnspillene som peker på Norgespris og forholdet til EUs regelverk. Klarkraft har vist til EØS avtalens artikkel 61, og NHO Byggenæringen, NHO Elektro, Norsk Varmepumpeforening og Institutt for Elektrisk Energi ved NTNU har hatt merknader til hvorvidt forslaget er tilstrekkelig vurdert opp mot EØS-rettslige forpliktelser.

Departementet vurderte forslagets forhold til EØS-avtalens artikkel 61 i punkt 6.5.2 i høringsnotatet. Norgesprisordningen, i likhet med strømstønadsordningen, er innrettet slik at fordelen tilfaller husholdningskunder. Ordningen forvaltes av nettselskapene, som ikke gis noen økonomisk fordel for å administrere ordningen. Det er ingen foretak som mottar støtte fra staten i strid med EØS-avtalens bestemmelse om offentlig støtte. Norgespris er avgrenset mot næringsdrivende, griper ikke inn i organiseringen av kraftmarkedet og regulerer heller ikke prisene i sluttbrukermarkedet. Lovforslaget om Norgespris innebærer også at fjernvarmekundene skal få tilsvarende mulighet til å velge Norgespris som strømkundene.

Som strømstønadsordningen er Norgespris en statlig stønadsordning til husholdningene, og ikke en fastprisavtale i sluttbrukermarkedet. Ordningen med Norgespris griper dermed ikke direkte inn i eller gir vesentlige virkninger for andre aktører i engrosmarkedet. Som departementet har gjort rede for i høringsnotatet antas virkningene på engrosprisene av innføringen av Norgespris til å være begrenset, gitt at det er stor fleksibilitet i det norske kraftmarkedet og at prisen avhenger av en rekke faktorer innad i Norge og i landene rundt oss. Påvirkningen er uansett ikke mye forskjellig fra dagens situasjon med strømstønadsordningen. Videre forventer ikke departementet at Norgespris vil bidra til økt sannsynlighet for energiknapphet eller kraftrasjonering, eller at ordningen i seg selv vil gi vesentlige virkninger på husholdningenes strømforbruk eller forbruk av fjernvarme. Departementet vurderer derfor at verken strømstønadsordningen eller Norgesprisordningen vil være i strid med statsstøtteregelverket.

Fordi Norgespris ikke er et statlig inngrep i fastsettelsen av strømpriser, verken i sluttbrukermarkedet eller i engrosmarkedet, og derfor ikke er en hindring for et konkurransebasert kraftmarked som omfattes av direktivet, mener departementet at ordningen heller ikke vil være i strid med Europaparlaments- og rådsdirektiv nr. 2009/72/EF (elmarkedsdirektivet).

4 Ordninger for fjernvarme

4.1 Bakgrunn for lovforslaget

Om lag 300 000 husholdninger bruker fjernvarme til oppvarming. Fjernvarme avlaster strømnettet og reduserer behovet for investeringer i kostbart og arealkrevende strømnett. Dagens fjernvarmeproduksjon ligger på om lag 7 TWh i året, hvorav om lag 2 TWh leveres til husholdninger.

Fjernvarmeprisen har nær sammenheng med strømpris, både som følge av konkurranseforholdet mellom strøm og fjernvarme, og som følge av prisreguleringen på fjernvarme som er knyttet til prisen på elektrisk oppvarming. Departementet vurderer at uten en likebehandling av fjernvarmekunder og strømkunder vil fjernvarmekundene ha insentiver til å bytte til en oppvarmingsløsning basert på strøm. Dette ville være uheldig av hensyn til både fjernvarmekundene, strømnettet og fjernvarmeselskapene.

Departementet foreslår derfor at fjernvarmekunder får tilgang til en ordning som så langt som mulig tilsvarer Norgespris for strømkunder. Departementet foreslår videre at husholdninger som bruker fjernvarme til oppvarming, på lik linje med husholdninger som bruker strøm, skal ha rett til en statlig stønad som tilsvarer strømstønaden, dersom de ikke velger Norgespris. Med innføringen av Norgespris, både for strømkunder og fjernvarmekunder, har departementet lagt vekt på forutsigbarhet for fjernvarmekostnadene for husholdningene.

4.2 Gjeldende rett

Etter energiloven § 5-5 første ledd annet punktum skal prisen for fjernvarme ikke overstige prisen for elektrisk oppvarming i vedkommende forsyningsområde. I strømstønadsloven § 10 fremgår det at ved beregning av prisen for fjernvarme for husholdninger, skal det gjøres fratrekk tilsvarende stønad etter strømstønadsloven § 5 og § 5a. Tolkningen av hva som er maksimal fjernvarmepris følger også av NVEs forvaltningspraksis for behandling av klager på fjernvarmeprisen. Etter energiloven § 5-5 andre ledd har enhver som er pålagt å tilknytte seg fjernvarmeanlegg etter plan- og bygningsloven § 27-5 rett til å klage over priser og andre leveringsvilkår til NVE.

Departementet har fastsatt en midlertidig forskrift om prisregulering av fjernvarme til husholdninger med og uten tilknytningsplikt. Det fremgår av forskriften § 4 at uavhengig av om husholdningskunden har tilknytningsplikt etter plan- og bygningsloven § 27-5, skal prisen for fjernvarme ikke overstige prisen for elektrisk oppvarming i vedkommende forsyningsområde. Ved beregning av prisen for fjernvarme for husholdningskunder, skal det gjøres fratrekk tilsvarende stønad beregnet etter strømstønadsloven § 5. Forskriftens § 4 andre ledd ble ikke oppdatert samtidig som strømstønadsloven fikk ny § 5a (beregning time for time) med oppdatert terskelverdi for 2025. Ettersom fjernvarmepris er basert på månedspris på strøm, er det i forvaltningspraksis gjort fratrekk tilsvarende stønad etter strømstønadsloven § 5 og § 5a, i tråd med strømstønadsloven § 10.

Departementet har innført en søknadsbasert stønadsordning for husholdningskunder som er tilknyttet fjernvarmeanlegg uten konsesjon (nærvarme). Ordningen er regulert i midlertidig forskrift om stønad til kunder av nærvarmeleverandører, og gjør at husholdningskunder av nærvarmeleverandører som i hovedsak benytter strøm i sin varmeproduksjon kan få strømstønad. Stønadsordningen gjelder kun husholdningskunder, herunder husholdningskunder i boligselskap. Ordningen er hjemlet i Stortingets årlige budsjettvedtak kap 18.20 post 76.

4.3 Fjernvarmepris

Fjernvarmeselskapets pris skal dekke kostnader knyttet til både varmeleveranse og distribusjon (rørnett). Dette er forskjellig fra strømprisen som kun dekker strømleveransen, mens nettleien dekker distribusjonen av strøm. Prisen på fjernvarme fra anlegg med konsesjon er underlagt regulering som begrenser maksimal tillatt fjernvarmepris (maksprisregulering). Prisreguleringen av fjernvarme tar utgangspunkt i prisen på elektrisk oppvarming, se nærmere omtale i punkt 4.2. I beregningen av maksimal tillatt fjernvarmepris legges det til grunn uvektet gjennomsnittlig månedspris av spotprisen på strøm i forsyningsområdet (prisområdet) pluss avgifter, lokal nettleie og et påslag som tar høyde for strømsalgsselskapenes påslag. Beregningen gjøres for hver av årets 12 måneder. Etter innføringen av strømstønad er stønaden trukket fra spotprisen på strøm i beregningen. Så lenge fjernvarmepris ikke overstiger tillatt makspris står fjernvarmeselskapene fritt til å avtale pris med kunden. Fjernvarmeselskapene må i prissettingen også forholde seg til konkurranse fra andre oppvarmingsløsninger, som direkte elektrisk oppvarming (panelovner, el-kjeler) eller varmepumpeanlegg.

4.4 Arbeid med endring av prisreguleringen av fjernvarme

NVE har foreslått endringer i prisreguleringen av fjernvarme, og leverte den 19. juni 2024 en rapport til departementet. Departementet inviterte offentligheten til å gi innspill til NVEs rapport, og fikk om lag 40 innspill fra ulike aktører innen fristen 30. september 2024. Regjeringen varslet i Prop. 1 S (2024–2025) at Energidepartementet vil vurdere endringer i prisreguleringen av fjernvarme. Regjeringen varslet samtidig at eventuelle endringer i prisreguleringen skal skje på en måte som ivaretar husholdninger som bruker fjernvarme til oppvarming. Departementet arbeider nå videre med saken, og NVE er i den forbindelse gitt et oppdrag. Dersom det blir aktuelt med lov- eller forskriftsendringer som følge av dette arbeidet vil disse bli sendt på høring.

5 Høring av ordningene for fjernvarme

Forslag til ny lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger ble sendt på høring 31. mars 2025. Høringsfristen ble satt til 22. april 2025. Høringsnotatet ble sendt til følgende høringsinstanser:

Departementene

Datatilsynet

Forbrukerrådet

Forbrukertilsynet

Husbanken

Landbruksdirektoratet

Regelrådet

Skatteetaten

Statsforvalterne

Statistisk Sentralbyrå

Sametinget / Sámediggi

Fylkeskommunene

Oslo kommune

Enova SF

Statnett SF

Advokatforeningen

ABP Fjernvarme Drift AS

Agva Kraft AS

Akershus Energi Varme

Aktieselskabet Saudefaldene

Alut AS

Aneo AS

Angarde AS

Area Nett AS

Arva AS

Asker Nett AS

Avinor AS

Barents Nett AS

BE Varme AS

Bindal Kraftlag SA

Bio Energy AS

BKK Nett AS

Bodø Energi AS

Breheim Nett AS

Bærum Energiomsetning AS

Bømlo Kraftnett AS

CGI Norge AS

Distriktsenergi

Drammen Fjernvarme AS

Eidefoss Strøm AS

Eidsiva Bioenergi AS

Eiker Energi AS

EL & IT Forbundet

Elinett AS

Elmea AS

Elvenett AS

Elvia AS

Enebakk Bioenergi AS

Enida AS

Etna Nett AS

Everket AS

Eviny Termo AS

Fagne AS

Finans Norge

Finnsnes Fjernvarme AS

Fjellnett AS

Fjordkraft AS

Follo Fjernvarme AS

Follo Bioenergi AS

Fornybar Norge

Fortum Strøm AS

Fredrikstad Fjernvarme AS

FREVAR KF

Fritzøe Energi AS

Føie AS

Glitre Nett AS

Green Bio Sør AS

Griug AS

Grønn Byggallianse

Gudbrandsdal Energi AS

Hafslund Celsio AS

Hafslund E-CO AS

Hammerfest Energi Kraftomsetning AS

Hansen Technologies Norway AS

Haringnett AS

Haugaland Kraft Energi AS

Havnett AS

Helgeland Kraft Strøm AS

Herøya Nett AS

Hurum Kraft AS

Huseiernes Landsforbund

Hydro Energi AS

Høland og Setskog Elverk AS

Indre Hordaland Kraftnett AS

Inntre Energi AS

Ishavskraft AS

Istad Kraft AS

JotunKraft AS

Jæren Everk AS

KE Nett AS

Kilden Kraft AS

Klive AS

Klæbu Bioenergi AS

Kongsberg Teknologipark AS

Kraftriket AS

KS – Kommunesektorens organisasjon

Kvitebjørn Varme AS

Kystnett AS

Landsorganisasjonen i Norge (LO)

Lede AS

Linea AS

Linja AS

Lnett AS

Lucerna AS

Lyse Energi AS

Lyse Neo AS

Lysna AS

Mellom AS

Meløy Energi AS

Midtnett AS

Miljøstiftelsen Bellona

Miljøvarme VSEB

Mo Fjernvarme AS

Moelven Bioenergi AS

Modalen Kraftlag AS

Motkraft AS

Naturvernforbundet

Nettselskapet AS

NHO Elektro

Noranett Andøy AS

Noranett Hadsel AS

Noranett Hålogaland AS

Nord-Østerdal Kraftlag SA

Nordvest Nett AS

Norefjell Nett AS

Norges Hytteforbund

Norges Miljøvernforbund

Norgesnett AS

Norsk Bioenergiforening – NoBio

Norsk elbilforening

Norsk Fjernvarme

Norsk Klimastiftelse

Norsk Solenergiforening

Norsk Varmepumpeforening

NorskBioVarme AS

Norske Boligbyggelags Landsforbund SA (NBBL)

Nydalen Energi AS

Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)

NØK Biovarme AS

OBOS BBL

Orkland Energi Varme AS

Oslofjord Varme AS

Polarkraft AS

Polyteknisk Forening

Rakkestad Energi AS

Rauland Kraft AS

Rauma Energi AS

RK Nett AS

R-nett AS

Romsdalsnett AS

Røros E-verk Nett AS

Røstad biovarme AS

Saga Energi AS

Sameiet Fjell Fyrings- og Servicesentral

Samfunnsbedriftene

Sandnessjøen Fjernvarme AS

SFE Produksjon AS

SINTEF Energi AS

Sira Kvina Kraftselskap

Skagerak Varme AS

Skiakernett AS

S-Nett AS

Solør Bioenergi Varme AS

Stannum AS

Statkraft AS

Statkraft Varme AS

Stram AS

Straumen Nett AS

Straumnett AS

Strøyma AS

SuNett AS

Stølslie Biovarme AS

Sunndal Energi AS

Svabo Industrinett AS

Svorka Energi AS

Sygnir AS

Sør Aurdal Energi AS

Sør Norge Aluminium AS

Tafjord Kraftvarme AS

Telemark Nett AS

Tensio TN AS

Tensio TS AS

Tibber AS

Tinfos AS

Trebio AS

Troms Kraft AS

TrøndelagKraft AS

Uvdal Kraftforsyning AS

Valdres Biovarme AS

Vang Energiverk AS

Varanger Kraft AS

Vardar Varme AS

Vestall AS

Vesterålskraft AS

Vestmar Nett AS

Vevig AS

Vibb AS

Viddakraft AS

Vissi AS

Voss Energi Kraft AS

Wattn AS

Zero Emission Resource Organisation (ZERO)

Østfold Energi AS

Å Energi Varme AS

Å Strøm AS

Årdal Kraftlag AS

Høringsutkastet ble lagt ut på departementets nettsider med invitasjon også for andre enn dem som stod på høringslisten til å komme med uttalelse. Departementet mottok totalt 34 høringsuttalelser i forbindelse med den alminnelige høringen. Av disse hadde følgende 32 høringsinstanser realitetsmerknader til lovforslaget:

Forbrukerrådet

Norges vassdrags- og energidirektorat

Statistisk sentralbyrå

Statsforvalteren i Innlandet

Akershus fylkeskommune

Oslo kommune

Akershus Energi Varme AS

Billingstad Energi AS

Distriktsenergi

Drammen Fjernvarme AS

Eidsiva Bioenergi AS

Eviny Termo As

Fornybar Norge

Hafslund Celsio AS

Huseiernes Landsforbund

Landsorganisasjonen i Norge (LO)

Lyse Neo AS

Myrvoll Energi AS

NITO – Norges Ingeniør- og Teknologorganisasjon

Norsk Bioenergiforening

Norsk Fjernvarme

Norsk Varmepumpeforening

Norske Boligbyggelags Landsforbund SA (NBBL)

Nydalen Energi AS

OBOS BBL

Samfunnsbedriftene Energi og IKT

Skagerak Varme AS

Solør Bioenergi Varme AS

Statkraft Varme AS

Tafjord Kraftvarme AS

Tekna – Teknisk-naturvitenskapelig forening

Zero Emission Resource Organisation

Følgende instanser hadde ikke merknader til forslagene i høringsnotatet:

Agder fylkeskommune

Justis- og beredskapsdepartementet

5.1 Departementets høringsforslag

Departementet foreslo å innføre ordninger for husholdningskunder som bruker fjernvarme som speiler Norgespris og strømstønadsordningen for strømkunder. Lovforslagets kapittel 4 regulerer ordningene for fjernvarmekunder. Ordningene for fjernvarme er også regulert av de innledende bestemmelsene i kapittel 1 og av de øvrige bestemmelsene i kapittel 5. Departementet foreslo at fjernvarmekundene kan velge om de ønsker å inngå avtale om Norgespris på fjernvarme, eller om de ønsker å motta en stønad som speiler strømstønad. Det ble foreslått at strømstønadsloven § 10, som krever at prisregulering av fjernvarme skal hensynta strømstønad, utgår.

5.1.1 Strømstønad for fjernvarme

Departementet foreslo at fjernvarmeselskapene skal administrere strømstønad til husholdninger som bruker fjernvarme. I å administrere ordningen ligger at fjernvarmeselskapene skal beregne stønadsbeløp for kunder med rett til stønad og betale ut stønaden. I departementets forslag skal stønaden komme til fradrag i faktura fra fjernvarmeselskapet. Departementet vil i forskrift foreslå at boligselskap med felles måling og avregning av fjernvarmeforbruk må sørge for at stønad fordeles på husholdningene.

Departementet foreslo videre at det kan gis nærmere forskrift om fastsettelse av forbrukstak. I høringsnotatet ble det særlig bedt om innspill om forbrukstak og det ble foreslått at forbrukstaket for husholdninger omfattet av strømstønadsordningen settes til 4 500, 3 500 eller 2 500 kWh per måned per boenhet. Forbruk utover forbrukstaket skal ikke omfattes av ordningen. Dersom kundens forbruk overstiger forbrukstaket, må kunden betale fjernvarmepris i henhold til kundens fjernvarmeavtale for overskytende forbruk. Departementet foreslo at NVE skal beregne og offentliggjøre stønadssatser, og føre tilsyn med ordningene. Det ble foreslått at departementet kan utpeke en statlig aktør som skal overføre stønad til fjernvarmeselskapet.

5.1.2 Norgespris for fjernvarme

Departementet foreslo at husholdningskunder som bruker fjernvarme får tilgang til en ordning for forutsigbar fjernvarmepris (Norgespris). Norgespris er en statlig finansiert ordning som innebærer at fjernvarmekunden avregnes en stønad eller en innbetaling mot en fast pris per kWh (referansepris). Det ble foreslått at beregning av beløp for inn- og utbetaling til fjernvarmekunder på samme måte som for strømkunder vil ta utgangspunkt i spotprisen på strøm i kundens prisområde. For fjernvarmekunder ble det forslått å legge uvektet gjennomsnittlig spotpris per måned til grunn. Departementet foreslo at fjernvarmeselskapene skal administrere Norgespris for fjernvarme, beregne prissikringsbeløp og betale ut eller kreve inn dette beløpet til eller fra fjernvarmekunder. Med prissikringsbeløp menes differansen mellom månedlig gjennomsnittlig spotpris på strøm i kundens budområde og referanseprisen, multiplisert med fjernvarmekundens avregnede forbruk. Tilsvarende som for strømstønad ble det foreslått at forbrukstak fastsettes i forskrift, og det ble foreslått at forbrukstaket for Norgespris til fjernvarme settes til samme nivå som strømstønadsordningen for fjernvarme.

Departementet foreslo at Norgespris for fjernvarme omfatter husholdninger herunder fritidsboliger, og at det avgrenses mot næringskunder. For husholdninger vil Norgespris være et valgfritt alternativ til strømstønadsordning, og husholdningskunder som inngår avtale om Norgespris taper rett til strømstønad for fjernvarme.

Forslaget innebærer at husholdninger med fjernvarme kan velge å inngå avtale om Norgespris for boliger og fritidsboliger for inntil ett kalenderår av gangen, og at kundens energimåler bindes til avtalen ut kalenderåret dersom kunden velger å tegne en slik avtale.

I høringsnotatet ble det foreslått at fjernvarmeselskapene er avtalepart overfor kunden, og ansvarlig for å sikre at kundene får mulighet til å inngå avtale om Norgespris. Fjernvarmeselskapet står for avregning av sine kunder som har inngått avtale om Norgespris, og for inn- og utbetalinger.

Departementet foreslo at ordningen forvaltes av en statlig aktør utpekt av Energidepartementet som forestår utbetaling og krever innbetaling fra fjernvarmeselskapene. Departementet foreslo at NVE fører tilsyn med ordningen. Ved uenighet om hvem som er omfattet av ordningen, foreslo departementet at fjernvarmekunden kan bringe saken inn for avgjørelse hos NVE. NVE avgjør saken ved enkeltvedtak. Det ble foreslått at NVEs vedtak kan påklages til departementet.

Departementet foreslo videre at NVE kan bestemme hvilken teknisk løsning som fjernvarmeselskapene skal benytte for gjennomføring av ordningen.

Departementet foreslo at referanseprisen for fjernvarme blir den samme som for strøm, og fastsettes i forskrift.

5.1.3 Nærvarme

Departementet foreslo en hjemmel for å innføre en stønadsordning rettet mot mindre fjernvarmeanlegg uten konsesjon, såkalte nærvarmeanlegg, og husholdningskunder av disse anleggene. Departementet foreslo at hjemmelen inkluderer alle husholdningskunder av nærvarmeanlegg, uavhengig av om nærvarmeanlegget benytter strøm eller andre energivarer i varmeproduksjonen.

5.1.4 Felles bestemmelser

Departementet foreslo at Energidepartementet i forskrift kan gi nærmere bestemmelser om forvaltning av ordningene, herunder om behandling av personopplysninger.

For at det skal kunne føres kontroll med ordningene ble det foreslått i høringsnotatet at NVE fører tilsyn med begge ordningene for fjernvarme. Departementet foreslo videre at NVE kan pålegge fjernvarmeselskap å gi opplysninger som er nødvendige for fastsetting av strømstønad og av prissikringsbeløp.

I tilfeller ved feilutbetaling foreslo departementet at NVE skal kunne fatte vedtak om tilbakebetaling av uriktig utbetalt strømstønad eller prissikringsbeløp. Departementet foreslo at vedtaket skal kunne påklages til departementet.

I høringsnotatet ble det videre foreslått at NVE kan fastsette tvangsmulkt ved overtredelser av lov eller bestemmelser eller pålegg gitt i medhold av loven.

Ordningene for husholdningskunder som bruker fjernvarme ble foreslått å få varighet frem til 31. desember 2029, tilsvarende som ordningene for husholdningskunder som bruker strøm.

5.2 Høringsinstansenes syn

Departementet mottok 34 høringsinnspill til høringen av ordningene for fjernvarme. Enkelte av høringsinstansene ga samlet innspill til ordningene for strøm og fjernvarme. De fleste høringsinstansene støtter innføring av Norgespris og strømstønad til fjernvarmekunder i husholdningene, blant annet Fornybar Norge, Huseiernes Landsforbund, KS, LO, NBBL, Norsk Fjernvarme, samt flere fjernvarmeselskap. Høringsinstansene som støtter forslaget, peker blant annet på hensynet til likebehandling av husholdninger som bruker fjernvarme med husholdninger som bruker strøm til oppvarming. Videre viser flere til at en manglende likebehandling med strøm vil forverre den økonomiske situasjonen for fjernvarmebransjen. Flere høringsinstanser, blant annet NBBL og Norsk Fjernvarme støtter at nærvarmeanlegg inkluderes i ordningene for Norgespris og strømstønad. En del aktører, blant annet NITO, Norsk Varmepumpeforening, NVE, og ZERO uttrykker bekymring for mulige negative virkninger av de foreslåtte ordningene for strøm og fjernvarme, og det pekes blant annet på at insentivene til energisparing og energieffektivisering svekkes. Enkelte aktører, blant annet Tekna, mener at forslaget burde vært bedre utredet, og påpeker at konsekvenser av ordningene i større grad burde vært belyst. I det følgende gjennomgås innspillene nærmere.

5.2.1 Nivå på referansepris for fjernvarme

OBOS og NBBL ønsker en lavere referansepris (Norgespris) for fjernvarme enn for strøm. Høringsinstansene begrunner dette med at fjernvarmekundene har ulemper som strømkunder ikke har, som internt varmetap i eget rørnett og relativt høyere nettleie for strøm sammenliknet med husholdninger som bruker strøm til oppvarming.

5.2.2 Tidspunkt for innføring av ordningene

Fjernvarmeselskapet Eviny Termo påpeker at innføring 1. oktober 2025 kan bli krevende på grunn av de administrative endringene ordningene innebærer. Andre aktører, som Akershus Energi Varme, støtter innføring 1. oktober 2025 og viser til at ordningene for fjernvarme og strøm bør innføres samtidig.

5.2.3 Forbrukstak

Blant annet Akershus EnergiVarme og Hafslund Celsio ønsker at innføring av forbrukstak utsettes for å forenkle administreringen av ordningene. Statkraft Varme viser til at forbrukstak vil medføre mer administrasjon og risiko for feil, og anbefaler derfor at forbrukstak ikke innføres. Huseiernes Landsforbund ønsker samme forbrukstak for fjernvarme som for strøm for å unngå forvirring. NBBL ønsker et høyere forbrukstak for fjernvarme enn for strøm og peker på flere av de samme grunnene som gjør at de ønsker en lavere referansepris (Norgespris) for fjernvarme. Forbrukerrådet ønsker et relativt lavt forbrukstak, 2500 kWh per måned, fordi de mener det er viktig å opprettholde insentiver til energieffektivisering.

5.2.4 Administrering av inn- og utbetalinger fra staten

En statlig aktør som departementet utpeker, er foreslått å administrere inn- og utbetalingene til og fra fjernvarmeselskapene. Statkraft Varme mener NVE bør ta denne rollen og viser til at NVE allerede har en rolle i prisreguleringen av fjernvarme. NVE påpeker i sitt høringsinnspill at overfor nærvarmeselskapene vil det trolig være kostnadseffektivt om Enova administrerer inn- og utbetalingene, og viser til at Enova i dag betaler ut nærvarmestønad.

5.2.5 Beregning av støtte

Høringsforslaget legger opp til at støtte beregnes basert på månedlig gjennomsnittlig strømpris, og kundens månedlige forbruk. Enkelte fjernvarmeselskap som Akershus Energi Varme, Hafslund Celsio og Statkraft Varme ønsker at timesverdier legges til grunn, og viser til at mange fjernvarmekunder allerede har timesmålere. Andre, som Billingstad Energi støtter at månedsverdi legges til grunn fordi det da blir mulig å opprettholde et prissignal til kundene som gir insentiver til å flytte eller redusere effekttopper, og av hensyn til enkel administrasjon av ordningene.

5.2.6 Administrative kostnader for fjern- og nærvarmeselskap

Blant annet Akershus fylkeskommune og Solør Bioenergi peker på at de foreslåtte ordningene innebærer en administrativ byrde for fjern- og nærvarmeselskapene. Den administrative byrden innebærer blant annet tilrettelegging for kundenes valg mellom Norgespris og strømstønad, oppfølging av forbrukstak, og innhenting av revisorbekreftelse. Solør Bioenergi mener selskapene bør kunne få refusjon for påførte merkostnader knyttet til revisjon.

5.2.7 Øvrige innspill

Det har også kommet høringsinnspill knyttet til ulike andre tema.

Akershus Energi Varme har gitt innspill til behovet for veileder til ordningene, og påpeker at veiledning bør være klar før de foreslåtte ordningene skal implementeres.

Forbrukerrådet mener det er vanskelig å forutse hvordan de foreslåtte ordningene vil slå ut for fjernvarmekundene, og mener at de derfor må evalueres, og at det må være åpning for å justere både prisnivå og forbrukstak også før 2029.

Det har også kommet enkelte innspill knyttet til andre prosesser og virkemidler som berører fjernvarme, herunder prisregulering av fjernvarme.

5.3 Departementets vurdering

5.3.1 Nivå på referansepris for fjernvarme

Departementet merker seg at OBOS og NBBL ønsker en lavere referansepris (Norgespris) for fjernvarme enn for strøm. Departementet mener at ordningene for fjernvarme bør likebehandle fjernvarmekunder i husholdningene med husholdninger som bruker strøm til oppvarming. Foreslått innretning innebærer at strømkunder og fjernvarmekunder får den samme støtten per energienhet (kWh) som brukes. Det finnes en rekke forskjeller mellom strøm og fjernvarme. Det synes lite hensiktsmessig, og neppe gjennomførbart, å innrette referanseprisen for fjernvarme slik at disse ulikhetene fullt ut tas hensyn til. Departementet vurderer derfor at det ikke bør brukes en annen referansepris for fjernvarme.

5.3.2 Tidspunkt for innføring av ordningene

Departementet merker seg innspillene til Eviny Termo og Akershus Energi Varme. Departementet viser til at utgangspunktet for ordningene for fjernvarme er å likebehandle fjernvarmekunder i husholdningene med husholdninger som bruker strøm til oppvarming. Departementet tar derfor sikte på at ordningene for fjernvarme innføres fra samme tidspunkt som ordningene for strøm, 1. oktober 2025.

5.3.3 Forbrukstak

Departementet merker seg høringsinnspillene fra blant annet Statkraft Varme, Hafslund Celsio, og Akershus EnergiVarme om at det kan bli administrativt krevende for fjernvarmeselskapene å håndtere forbrukstak. Departementet merker seg også innspillene fra Huseiernes Landsforbund og NBBL om henholdsvis tilsvarende eller høyere forbrukstak for fjernvarme sammenliknet med strøm. Departementet mener et forbrukstak vil bidra til å opprettholde insentiver unngå overforbruk og til å gjennomføre energieffektiviseringstiltak, slik blant annet Forbrukerrådet viser til i sitt høringsinnspill. Departementet fastholder derfor forslaget om å innføre et forbrukstak for Norgespris og strømstønad til fjernvarme. Departementet vil i forbindelse med utarbeidelse av forskrift vurdere løsninger som gjør det enklere å administrere forbrukstak for fjernvarmeselskapene, herunder vurdere om det er hensiktsmessig å pålegge boligselskapene å innrapportere antall boenheter til sitt fjernvarmeselskap.

For å unngå konkurransevridning mellom oppvarmingsløsninger bør forbrukstaket for fjernvarme gjenspeile forbrukstaket for strøm. Samtidig vurderer departementet at forbrukstaket må hensynta at husholdninger som bruker fjernvarme også bruker strøm til for eksempel belysning og elektriske apparater. Departementet foreslår derfor at forbrukstaket for fjernvarme settes til 3 500 kWh per måned, det vil si noe lavere enn for strøm.

Det finnes enkelte fritidsboliger som bruker fjernvarme. For Norgespris for strøm foreslås et forbrukstak på 1 000 kWh per måned for fritidsboliger, se avsnitt 3.3.6. At fritidsboliger også kan få Norgespris på strøm kunne tilsi at forbrukstaket for fjernvarme settes lavere enn for strøm. Dersom forbrukstaket for fjernvarme settes for lavt kan det imidlertid gi insentiver til å flytte forbruk over på strøm i månedene med høyest forbruk, noe som ville vært uheldig. Samtidig vil et for høyt tak kunne bidra til overforbruk. Departementet vil derfor foreslå at forbrukstaket for fjernvarme til fritidsboliger også settes til 1 000 kWh per måned. Departementet har vurdert at det er mest hensiktsmessig at forbrukstaket fastsettes i forskrift.

5.3.4 Administrering av inn- og utbetalinger fra staten

Departementet merker seg innspillene fra blant annet Statkraft Varme og NVE. Departementet arbeider med å avklare hvilken aktør som skal administrere inn- og utbetalingene i de foreslåtte ordningene. Departementet tar med seg innspillene i videre arbeid.

5.3.5 Beregning av støtte

Departementet viser til at energiloven § 5-8, som trådte i kraft 1. april 2025, gir hjemmel til å regulere fjernvarmeselskapenes måling og faktureringsrutiner. Det er foreløpig ikke etablert krav til dette. Departementet merker seg innspillene fra blant annet Hafslund Celsio, Statkraft Varme og Akershus Energi Varme med ønske om tilrettelegging for timesbasert beregning av strømstønad og Norgespris til fjernvarme. Departementet viser til at selv om flere fjernvarmeselskap måler forbruket til husholdninger per time, finnes det også aktører som benytter lenger tidsintervaller (måned, kvartal, år). Det synes ikke gjennomførbart å innføre timesbasert beregningsgrunnlag for ordningene for fjernvarme. Det ville også vært kompliserende for fjernvarmeselskapene og myndighetene å innføre ulike beregningsmetoder for ulike kunder, basert på om de har timesmåler eller ikke. Videre ville ulike beregningsmetoder kunne medført utilsiktet forskjellsbehandling mellom kunder. På bakgrunn av dette mener departementet månedlig forbruk og månedlig gjennomsnitts elspotpris i budområdet bør legges til grunn for ordningene for fjernvarme.

5.3.6 Administrative kostnader for fjern- og nærvarmeselskap

Departementet merker seg høringsinnspillene fra Akershus fylkeskommune og Solør Bioenergi om at ordningene som foreslås innebærer nye administrative oppgaver for fjernvarmeselskapene. Fjernvarmeselskapene har i dag administrative oppgaver knyttet til kundebehandling og avregning. Departementet legger til grunn at selskapene innenfor rammene av maksprisreguleringen vil kunne ha mulighet til å videreføre sine administrative kostnader til kundene.

5.3.7 Øvrige innspill

Departementet merker seg høringsinnspillet fra Akershus Energi Varme om behovet for veiledning til de foreslåtte ordningene. Departementet merker seg høringsinnspillet fra Forbrukerrådet om evaluering og eventuelt justering av ordningene.

Departementet tar med seg disse høringsinnspillene inn i arbeidet med forskrift, og i videre arbeid knyttet til ordningene.

6 Økonomiske og administrative konsekvenser

6.1 Strøm

6.1.1 Reguleringsmyndigheten for energi (RME)

Norgespris er en ny type ordning som vil medføre økonomiske og administrative konsekvenser for RME ved å forberede, gjennomføre og følge opp ordningen, herunder informasjonsarbeid, tilsyn og kontroll.

Det forventes en økning i antall klagesaker, og håndteringen av disse vil kreve økte ressurser til RME. Mange av klagene som har kommet inn til RME ved den eksisterende strømstønadsordningen har vært knyttet til avgrensning mellom husholdningskunder, sekundærboliger og fritidsboliger. Etter departementets forslag skal kunder med både sekundærboliger og fritidsboliger ha rett til å inngå avtale om Norgespris. Det kan derfor tenkes at klager knyttet til avgrensning vil være færre enn under strømstønadsordningen. Antall saker knyttet til plassering i sluttbrukergruppe er også redusert den siste tiden og det kan antas at de fleste slike avgrensninger er avklart.

På den andre siden forventer departementet at det vil kunne komme et økt antall klager fordi Norgespris både inneholder bindingstid og fordi ordningen innebærer at kunden i perioder hvor prisen er lav betaler inn et prissikringsbeløp, fremfor å motta støtte, i form av å få utbetalt et prissikringsbeløp. Departementets vurdering er derfor at innføringen av Norgespris samlet sett vil kunne føre til flere henvendelser og klagesaker til RME.

Som under dagens strømstønadsordning legges det opp til at ved uenighet mellom nettselskap og nettkunde kan nettkunden bringe saken inn for avgjørelse hos RME. I dagens strømstønadslov er nettkundens klageadgang på RMEs vedtak avskåret. I ny lov om Norgespris og strømstønad for husholdninger legger departementet opp til at RMEs vedtak kan påklages til Energiklagenemnda. RME vil derfor måtte bruke tid og ressurser på å forberede klagesaker til Energiklagenemda, noe de ikke har gjort tidligere.

Det følger av energiloven § 2-3 tredje ledd at Reguleringsmyndigheten ikke kan instrueres i disponeringen av tildelte budsjettmidler. RME må derfor få dekket sine økte utgifter gjennom en tilleggsbevilgning.

6.1.2 Energiklagenemnda

Departementet forventer at Energiklagenemnda vil få økte utgifter til å behandle en økt mengde klagesaker. Siden departementet foreslår å utvide klageadgangen for den nåværende strømstønadsordningen vil de gå fra ingen til potensielt et betydelig antall klager (både for nåværende strømstønadsordning og Norgespris). Departementet har også foreslått at Energiklagenemnda skal behandle klager på tilbakebetalingskrav for uriktig utbetalt stønad. Det forventes få klagesaker på dette, men det kan medføre noe økt arbeidsmengde for nemnda. Heller ikke Energiklagenemnda kan instrueres i disponeringen av tildelte budsjettmidler, jf. energiloven § 2-3 tredje ledd. Det innebærer at Energiklagenemnda må få tilført økte ressurser.

6.1.3 Nettselskapene

Nettselskapene vil gjennom administrasjon av Norgespris, i tillegg til dagens strømstønadsordning, få økte kostnader knyttet til kundehåndtering. Omfanget av kundehenvendelser vil trolig være størst i oppstartsfasen, og i den første perioden, før ordningen er innarbeidet og godt kjent. Det antas også økt omfang av kundehenvendelser og kundehåndtering i forbindelse med avtaleinngåelse, særlig for ikke-digitale kunder. Departementet mener det er sannsynlig at det vil komme negative reaksjoner og henvendelser fra kunder som ønsker seg ut av avtalen om Norgespris, eller som ikke forstår avregningen, særlig i perioder med lav spotpris. Det samme gjelder dersom snittprisen et år blir lavere enn Norgespris, selv om dette ikke nødvendigvis betyr at folk har tapt økonomisk på ordningen. Tilsvarende vil kunne gjelde for personer som flytter inn i en bolig, der tidligere nettkunde har inngått avtale om Norgespris. Departementet legger til grunn at administrative kostnader ved forvaltning av ordningen vil dekkes over nettleien på en hensiktsmessig måte.

Nettselskapene vil videre ha kostnader knyttet til både utvikling og vedlikehold av systemer for å administrere Norgespris. Departementet legger til grunn at dette er et forhold mellom nettselskapene og deres systemleverandører. Utvikling og integrasjon av systemer er tidkrevende, og det er en risiko for at systemene ikke er klare innen 1. oktober 2025. I så fall bør det tas sikte på at ordningen trer i kraft så raskt som mulig.

Økonomisk risiko

Nettselskapene vil ha en kredittrisiko knyttet til administrering av Norgespris. Dette skyldes at nettselskapene løper en risiko for at enkelte kunder vil misligholde plikten til å betale inn prissikringsbeløpet i måneder hvor netto prissikringsbeløp er negativt. Nettselskapene står ansvarlig for å betale skyldig beløp til RME dersom spotprisen har vært lavere enn Norgesprisen i den gjeldende måneden. Dette medfører økonomisk risiko for nettselskapene som avtalepart på vegne av staten.

Rettslig risiko

Ved at kunden må samtykke til deltakelse i Norgespris blir nettselskapene avtalepart overfor kunden. At nettselskapene er avtalepart, innebærer en rettslig risiko for å bli saksøkt av sine nettkunder om forhold tilknyttet Norgespris. Rettsprosesser knyttet til Norgespris vil kunne være både kostbart og ressurskrevende for det enkelte nettselskap. På bakgrunn av høringsinnspill har departementet justert sitt forslag slik at ordningen gjennomreguleres ved at kundenes rettigheter og plikter fremgår av lov- og forskrift. Det innebærer at det ikke er behov for at det utarbeides en standardavtale. Etter departementets vurdering reduserer dette nettselskapenes rettslige risiko.

6.1.4 Kraftleverandørene

Kraftleverandører vil kunne oppleve et økt antall henvendelser fra kunder som ønsker å tegne avtale om Norgespris eller ønsker råd om hvorvidt de skal velge Norgespris eller bli værende på dagens strømstønadsordning. Kraftleverandører med gjennomfakturering vil trolig kunne oppleve flere kundehenvendelser knyttet til Norgespris enn kraftleverandører som ikke har gjennomfakturering, ettersom netto prissikringsbeløp fremkommer av faktura fra kraftleverandøren med gjennomfakturering. Dersom kraftleverandører som tilbyr gjennomfakturering skal inndrive prissikringsbeløp, vil de ha tilsvarende kredittrisiko som nettselskapene. Innføring av Norgespris vil trolig medføre en reduksjon i husholdningers etterspørsel etter fastprisavtaler som tilbys av kraftleverandører. Etterspørselen etter slike avtaler er allerede lav, blant annet fordi avtalene ikke er konkurransedyktige sammenlignet med spotprisavtale i kombinasjon med dagens strømstønadsordning.

6.1.5 Husholdningskunder

Norgespris bidrar til å gi husholdningskundene mer forutsigbarhet for sine strømkostnader. I timer hvor spotprisen er høyere enn Norgesprisen vil kunden få en støtte. I timer der spotprisen er lavere enn Norgesprisen vil kunden avregnes for differansen mellom spotpris og Norgespris. Hvilket prissikringsbeløp som blir gjeldende for husholdningene hver måned vil beregnes ut fra antall timer der kraftprisen er over eller under Norgespris. Dersom spotprisene er lave gjennom et helt år kan kunden komme til å betale mer enn dersom de ikke hadde inngått avtale om Norgespris. Dette kan for eksempel være tilfelle i våtår i den norske kraftforsyningen, i kombinasjon med at produksjonen av solkraft og vindkraft er høy i landene rundt oss.

Norgespris er utformet som en valgfri ordning, og hver enkelt kunde må aktivt gjøre et valg om å delta i ordningen. Selv om det vil utarbeides mye informasjon for å opplyse kunden, må en forvente at det likevel vil være krevende for mange kunder å gjøre et informert valg mellom strømstønadsordningen og Norgespris.

Innføring av Norgespris vil isolert sett svekke husholdningenes insentiver til å tilpasse forbruket til varierende strømpriser, og til å iverksette større energieffektiviseringstiltak. Departementet vurderer imidlertid at mange energitiltak fortsatt vil være lønnsomme, for eksempel etterisolering av vegg og tak når kledning og tak uansett skal byttes, samt luft-luft varmepumper. Samtidig vil husholdninger fortsatt stå overfor en nettleie som gir insentiver til å jevne ut forbruket over døgnet, og til å flytte forbruk til tider hvor nettet er mindre belastet (natt og helg).

Ordningene foreslås med et forbrukstak på 4 000 kWh per måned per målepunkt for boliger. Forbruk innenfor måneden som finner sted etter at forbrukstaket er nådd, er ikke omfattet av ordningene.

Strømforbruk for kunder med andre avtaler enn Norgespris

Kunder som har inngått avtale om Norgespris, og som har andre avtaler enn spotpris med en kraftleverandør, vil i Norgesprisordningen avregnes mot spotprisen og ikke den avtalte prisen de har med sin kraftleverandør. For eksempel vil kunder med fastprisavtale med en kraftleverandør i enkelte tilfeller kunne få insentiver til å flytte strømforbruket til timer der spotprisen er høy. Dette vil særlig gjelde i tilfeller der differansen mellom Norgespris og spotprisen er høyere enn sluttbrukerprisen som kunden må betale i henhold til sin avtale med kraftleverandøren, inkl. nettleie og avgifter. Prissikringsbeløpet kunden får utbetalt vil i et slikt tilfelle være høyere enn prisen de må betale i henhold til sin avtale med kraftleverandøren, og kunden vil kunne tjene på å bruke strøm i høypristimer. På den annen side vil kunden få økte kostnader og ha insentiver til å bruke mindre strøm når spotprisen er lavere enn Norgespris. Ettersom andelen husholdninger som har andre avtaler enn spotpris er lav, antas dette å ha en begrenset virkning.

6.1.6 Fritidsboliger

Fritidsboliger har til nå ikke vært del av strømstønadsordningen. Når fritidsboligkunder nå får mulighet til å inngå avtale om Norgespris, vil det være positivt for denne gruppen.

Virkningene for fritidsboliger vil blant annet avhenge av type fritidsbolig, forbruk og hvilket prisområde fritidsboligen ligger i.

Ordningene foreslås med et forbrukstak på 1 000 kWh per måned per målepunkt. Forbruk innenfor måneden som finner sted etter at forbrukstaket er nådd, er ikke omfattet av ordningene.

6.1.7 Kraftprisen til strømforbruk som ikke er omfattet av strømstønad eller Norgespris

Om lag 2/3 av strømforbruket i Norge er ikke omfattet av hverken strømstønad eller Norgespris, for eksempel industri, næringsliv og offentlig sektor. Virkningene på engrosprisene antas isolert sett å være begrenset, gitt at det er stor fleksibilitet i det øvrige kraftmarkedet og at prisen avhenger av en rekke faktorer innad i Norge og i landene rundt oss, jf avsnitt 3.2.1.

6.1.8 Statens utgifter

Innføring av Norgespris på 40 øre/kWh i perioden 1. oktober 2025 til 31. desember 2026 må samlet sett antas å innebære økte utgifter for staten. Norgespris vil typisk kunne innebære utgifter for staten i månedene oktober til og med mars, og inntekter i månedene april til og med september, men forholdet mellom inntekter og utgifter vil variere i ulike år.

Bevilgningsbehov til strømstønadsordningen i 2025 forventes å reduseres som følge av at enkelte kunder antas å bytte fra dagens strømstønadsordning til Norgespris. Med bakgrunn i innføring av Norgespris på strøm og lavere forventede strømpriser, er forventede utbetalinger under strømstønadsordningen i 2025 samlet nedjustert til 3,4 mrd. kroner i revidert nasjonalbudsjett 2025, jf. Prop. 146 S (2024-2025).

Statens netto utgifter under Norgespris anslås til om lag 1,2 mrd. kroner i 2025. Bevilgningen skal dekke utbetaling i forbindelse med Norgespris for strømforbruk fra oktober til og med november 2025. Strømforbruk for desember 2025 vil utbetales i 2026 på samme måte som for strømstønadsordningen. Dersom en ser utgiftene til strømstønad og Norgespris samlet, anslås det at merutgiftene av innføringen av Norgespris på strøm vil være om lag 800 millioner kroner i 2025.

For 2026 anslås bevilgningsbehovet til strømstønadsordningen til 1,2 mrd. kroner, og netto utgifter under Norgespris anslås til 6,6 mrd. kroner. Dersom en ser utgiftene til strømstønad og Norgespris samlet, anslås det at merutgiftene av innføringen av Norgespris på strøm vil være i overkant av 4 mrd. kroner i 2026. Regjeringen vil komme tilbake med bevilgningsforslag, og oppdaterte anslag, i statsbudsjettet for 2026.

Anslagene er usikre, og vil avhenge av fremtidige kraftpriser, valutakurs, husholdningenes strømforbruk, hvor stor andel som vil velge Norgespris eller strømstønad, og hvilket prisområde de tilhører.

Hvor stor andel av husholdningene som vil velge strømstønad eller Norgespris er usikkert, og avhenger blant annet av preferansene til husholdninger i ulike deler av landet, hvor aktive husholdningene er i valget av type strømstøtte og forventinger om fremtidige strømpriser. Det må også forventes en viss treghet i andelen som har ordningen, ettersom kundene ikke automatisk får Norgespris. Dette taler for at en lavere andel velger Norgespris i 2025 enn i 2026 og ev. senere år. De samme forutsetningene og antagelsene om forbrukernes handlingsmønster gjelder også for fritidsboliger. For fritidsboliger avhenger valg av Norgespris trolig også av andelen strømforbruk som skjer på sommeren og på vinteren. Ettersom strømstønadsordningen ikke er et alternativ for fritidsboliger, legges det imidlertid til grunn at andelen av fritidsboliger som velger Norgespris er høyere enn andelen av boliger.

Som grunnlag for utgiftene i 2025 er det, på bakgrunn av terminprisene i kostnadsanslaget til revidert nasjonalbudsjett, lagt til grunn en beregningsmessig forutsetning om at 60 pst. av husholdningene og 80 pst. av fritidsboligene i Sør-Norge (NO1, NO2 og NO5) inngår frivillig avtale om Norgespris i startfasen og i forkant av vintersesongen 2025/2026, og at øvrige husholdninger beholder strømstønadsordningen. For 2026 er det lagt til grunn at 70 pst. av husholdningene og 90 pst. av fritidsboligene i Sør-Norge (NO1, NO2 og NO5) inngår frivillig avtale om Norgespris, og øvrige husholdninger beholder strømstønadsordningen. Det er lagt til grunn at husholdningene og fritidsboligene i Midt- og Nord-Norge (NO3 og NO4) ikke vil velge Norgespris i 2025 og 2026

I tillegg til usikkerhet om andel strømkunder som vil velge Norgespris fremfor dagens strømstønadsordning, er det usikkerhet knyttet til utviklingen i strømpriser og strømforbruk fram i tid. Kostnadene vil endre seg i takt med den løpende markedsutviklingen på kraft. I år der spotprisen er relativt sett lav gjennom hele året vil utgiftene for staten kunne bli lavere. Dette kan for eksempel være tilfelle i våtår i den norske kraftforsyningen i kombinasjon med høy produksjon av solkraft og vindkraft i landene rundt oss. Motsatt vil utgiftene for staten kunne øke i år der spotprisen er relativt sett høy gjennom hele året, som kan være tilfelle i for eksempel år med lange og kalde vintre eller år med mindre tilsig enn i et normalår (tørrår). Anslagene på utgiftene er gjort med bakgrunn i husholdningenes forbruksprofil og timevis prisvariasjon fra 2024 og terminpriser fra mars 2025.

6.2 Fjernvarme

6.2.1 Husholdningskunder

Husholdningskunder med fjernvarme får i dag en prisbeskyttelse tilsvarende strømstønadsordningen ved at fjernvarmeselskapet må følge prisreguleringen i energiloven § 5-5 hensyntatt strømstønad, jf. strømstønadsloven § 10. Innføring av statlig finansiert strømstønad for fjernvarmekunder av husholdningene har derfor liten påvirkning på husholdningene. Norgespris på fjernvarme vil gi en mer stabil og forutsigbar pris på fjernvarme til oppvarming og tappevann for husholdninger som bruker fjernvarme i sine boliger og fritidsboliger. En mulighet for Norgespris vil trolig være attraktivt for mange fjernvarmekunder ettersom det brukes mer fjernvarme på vinteren når strømprisene som regel er høyere.

Norgespris er utformet som en frivillig ordning for kunden å ta del i, og hver enkelt kunde må aktivt gjøre et valg dersom kunden skal få Norgespris. Fordi de fleste husholdninger med fjernvarme er del av et boligselskap, vil valget om Norgespris i de fleste tilfeller gjøres for boligselskapet som helhet, for eksempel av et styre. Selv om det utarbeides informasjon for å opplyse kundene, må det forventes at det likevel vil være krevende for mange fjernvarmekunder å vurdere om strømstønad eller Norgespris vil passe best for dem.

De fleste husholdningskunder som er forsynt med fjernvarme bor i flerbolighus, og det er da boligselskapene som er kunder i fjernvarmeanleggene. Prissignalene når i slike tilfeller i liten grad frem til hver enkelt husholdning fordi kostnadene ved fjernvarmen ofte blir fordelt etter indikatorer som husholdningen ikke selv kan påvirke, for eksempel boligstørrelse. Det er selve boligselskapet som står overfor prissignalene og som på vegne av husholdningene kan ta beslutninger som kan påvirke energibruken vesentlig.

Innføring av Norgespris vil isolert sett svekke husholdningenes insentiver til å iverksette større energieffektiviseringstiltak. Departementet vurderer imidlertid at mange energitiltak fortsatt vil være lønnsomme, for eksempel etterisolering av vegg og tak når kledning og tak uansett skal byttes.

Ordningene foreslås med et forbrukstak på 3 500 kWh per måned per boenhet. For fritidsboliger foreslås et forbrukstak på 1 000 kWh per måned per boenhet. Forbruk som overstiger forbrukstaket, er ikke omfattet av ordningene.

6.2.2 Statlige myndigheter

Norgespris og strømstønad for fjernvarme er en ny type ordning som vil medføre økte økonomiske og administrative konsekvenser for NVE, Energidepartementet og den aktøren som utpekes til å foreta utbetalingene. Det må påregnes økte utgifter til å gjennomføre og følge opp ordningene, herunder føre tilsyn og behandle klagesaker.

Økte administrative og økonomiske kostnader for NVE er knyttet til arbeid med informasjon og veiledning til kunder og fjernvarmeselskaper. Det vil også være økte administrative og økonomiske kostnader for tilsyn. Erfaringene NVE og Enova har fra nærvarmestønaden, og RME har fra håndtering av strømstønaden, viser at det også vil være behov for økonomiske midler til å etablere digitale systemer for søknad, kontroll og utbetaling, samt til revisjon og tilsyn.

Ved innføring av Norgespris for fjernvarme vil det trolig bli pågang fra kunder med spørsmål om ordningen til NVE og til den aktøren som utpekes til å foreta utbetalingene. I tillegg forventer departementet at det vil kunne komme klager, blant annet fordi Norgespris har bindingstid og fordi ordningen innebærer at kunden i perioder hvor elspotprisen er lav må betale inn et prissikringsbeløp. Departementets vurdering er derfor at innføringen av Norgespris samlet sett vil kunne føre til flere henvendelser og klagesaker til energimyndighetene.

6.2.3 Fjernvarmeselskapene

Departementet legger til grunn at fjernvarmeselskap med husholdningskunder har etablerte rutiner for avregning og fakturering. Ved innføring av Norgespris må selskapene i tillegg etablere et system for å håndtere husholdningenes valg av Norgespris, og oppfølging av inn- og utbetaling og bindingstid. Innføring av Norgespris og strømstønad for fjernvarmekunder vil medføre nye oppgaver og økte kostnader for fjernvarmeselskapene. Dette som følge av økt administrasjon og kundehåndtering, og rapportering til myndighetene. Det kan også påløpe kostnader knyttet til installasjon av målere for selskap som i dag ikke har målere som muliggjør avlesning hver måned.

Departementet har foreslått å fjerne strømstønadsloven § 10, som krever at prisreguleringen av fjernvarme skal hensynta strømstønad. Dette vil medføre at fjernvarmeselskapene vil kunne ta en høyere pris fra husholdningskundene i perioder der strømprisen overstiger terskelverdien i strømstønadsordningen. Dette vil igjen kunne føre til økte inntekter for fjernvarmeselskapene.

6.2.4 Statens utgifter

Innføring av Norgespris og strømstønad til husholdninger som bruker fjernvarme innebærer økte utgifter for staten. På lik linje med Norgespris for strøm vil Norgespris for fjernvarme typisk kunne innebære utgifter for staten i månedene oktober til og med mars, og inntekter i månedene april til og med september, men forholdet mellom inntekter og utgifter vil variere i ulike år. Strømstønad til fjernvarmekunder vil innebære utbetalinger, trolig hovedsakelig i vinterhalvåret.

Gitt usikkerheten knyttet til fremtidige strømpriser er det stor usikkerhet knyttet til kostnadene for ordningen med Norgespris og strømstønad til fjernvarme. Se nærmere omtale av usikkerhet knyttet til kostnadsgrunnlaget i avsnitt 6.1.8. Kostnadene for staten avhenger også av husholdningenes forbruk, hvor mange som velger Norgesprisordningen fremfor ordningen med strømstønad, og hvilket prisområde de tilhører.

Bevilgningsbehovet til Norgespris for fjernvarme for 2025 er beregnet til om lag 65 mill. kroner. Beløpet omfatter utbetaling av Norgespris for fjernvarme fra oktober til november 2025. Norgespris for fjernvarme for desember 2025 vil utbetales i 2026 på samme måte som for strøm. Som grunnlag for beregning av statens kostnader er det benyttet strømprisanslag basert på terminpriser for strøm fra mars 2025 og tall fra SSBs fjernvarmestatistikk for levert fjernvarme til husholdninger. Med prisforutsetningene som benyttes er det større sannsynlighet for at Norgespris for fjernvarme velges av husholdninger i Sør-Norge (NO1, NO2 og NO5), men ikke i Midt- og Nord-Norge (NO3 og NO4). Beregningsmessig er det forutsatt at 70 pst. av husholdningskundene i Sør-Norge velger Norgespris for fjernvarme, og at ingen i Midt- og Nord-Norge (NO3 og NO4) velger Norgespris.

Det anslås at det ikke blir utbetalt strømstønad for fjernvarme i 2025 ettersom den gjennomsnittlige elspotprisen per måned i oktober og november antas å ikke overstige terskelverdien på 75 øre/kWh. Dette er imidlertid usikkert. Det vil i tillegg komme administrative kostnader i 2025 knyttet til opprettelse og drift av ordningene for Norgespris og strømstønad til fjernvarme.

Bevilgningsbehovet for 2026 er beregnet til om lag 370 mill. kroner for Norgespris til fjernvarme og om lag 10 millioner kroner for strømstønad til fjernvarme. Det vil i tillegg komme administrative kostnader knyttet til drift av ordningene. For 2026 er det lagt til grunn at 80 pst. av husholdningene i Sør-Norge velger Norgespris og at ingen i Midt- og Nord-Norge velger Norgespris.

7 Merknader til lovforslaget

Til § 1 Lovens formål

Lovens formål er å etablere ordninger for økonomisk stønad og forutsigbare strøm- og fjernvarmepriser til husholdnings- og fritidsboligforbruk. Husholdningskunder vil ha de samme rettighetene som etter strømstønadsloven, men strømstønadsordningen utvides til også å omfatte fjernvarmekunder. Loven introduserer i tillegg en ordning for sikring av strømpris og fjernvarmepris, omtalt som Norgespris. Norgespris er utformet for husholdningene, og formålet med ordningen er å sikre forutsigbare og stabile priser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen. Dette blir spesielt viktig i en tid med volatile og tidvis svært høye kraftpriser. Fritidsboligkunder gis også mulighet til prissikring gjennom Norgespris.

Til § 2 Virkeområde

Bestemmelsen regulerer lovens geografiske virkeområde, og slår fast at loven skal gjelde på norsk landterritorium.

Til § 3 Forvaltning av ordningene – strøm

Bestemmelsen viderefører og utvider strømstønadsloven § 3. Bestemmelsen er utvidet til å omfatte Norgespris, og beskriver rollefordelingen mellom aktørene i Norgespris og strømstønadsordningen for strømforbruk.

Første ledd beskriver Reguleringsmyndigheten for energi (RME) sine plikter i begge ordningene. RME skal beregne og offentliggjøre stønadssatser for strømstønadsordningen. Dette tilsvarer RME sin oppgave i dagens strømstønadsordning. Tilsvarende som i dagens strømstønadsordning, skal RME også ha ansvaret for overføring av strømstønad til nettselskapene. RME skal videre være ansvarlig for overføring av prissikringsbeløp til nettselskapene i henhold til § 9, og motta prissikringsbeløp innbetalt av kundene. Bestemmelsen slår fast at RME skal føre tilsyn med begge ordningene.

Andre ledd etablerer nettselskapenes plikter i strømstønadsordningen, og er hovedsakelig sammenfallende med nettselskapenes plikter i strømstønadsloven. Nettselskapene skal beregne stønadsbeløp og betale ut stønaden til nettkunder som har rett til stønad etter at stønadssatsene er fastsatt av RME. Bestemmelsen er endret fra strømstønadslovens § 3, ved at den ikke lenger inneholder stønadsgrunnlag.

Bestemmelsens tredje ledd omfatter nettselskapenes plikter knyttet til det økonomiske oppgjøret for kunder som deltar i Norgespris. Nettselskapene skal betale ut eller kreve inn netto prissikringsbeløp. Med prissikringsbeløp menes differansen mellom spotprisen per time i budområdet og referanseprisen multiplisert med nettkundens avregnede forbruk. Prissikringsbeløp beregnes time for time. Det er netto prissikringsbeløp per måned som skal betales ut eller kreves inn av nettselskapet.

Fjerde ledd reflekterer kraftleverandørens plikter ved gjennomfakturering for begge ordningene. Bestemmelsen slår fast at kraftleverandøren skal sikre at stønadsbeløp i strømstønadsordningen og netto prissikringsbeløp i Norgespris som er fastsatt av nettselskapet, skal tilfalle kunden ved fakturering.

Femte ledd gir departementet myndighet til å gi forskrift om nærmere bestemmelser om forvaltning av begge ordningene, blant annet om behandling av personopplysninger.

Til § 4 Forvaltning av ordningene – fjernvarme

Bestemmelsen slår fast hvordan ordningene for fjernvarmekundene skal forvaltes og administreres.

Første ledd slår fast at Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) skal beregne og offentliggjøre stønadssatser, og føre tilsyn med ordningene. Tilsyn omfatter blant annet informasjon og veiledning om regelverk, kontroll med at regelverket følges og reaksjoner på brudd på regelverket. Et tilsyn kan kontrollere ulike områder. Eksempler på tilsynsområder kan være om fjernvarmekunder har fått stønad for forbruk som overstiger forbrukstaket eller om stønad er utbetalt til næringskunder.

Andre ledd fastslår at departementet kan utpeke en aktør som har ansvaret for overføring av stønad og prissikringsbeløp til og fra fjernvarmeselskapet. Aktøren kan være en statlig virksomhet eller et statlig selskap.

Tredje ledd omhandler administrasjonen av strømstønadsordningen for fjernvarme. Det slås fast at fjernvarmeselskapet skal beregne stønadsbeløp og betale ut stønad til fjernvarmekunder som har rett til stønad, etter at stønadssatsene er fastsatt av NVE. Fjernvarmeselskapets rolle skal tilsvare nettselskapets rolle i strømstønadsordningen for strømkunder.

I fjerde ledd reguleres forvaltningen av Norgespris. Det er fjernvarmeselskapet som skal beregne prissikringsbeløp for fjernvarmekunder som deltar i Norgespris for fjernvarme, og betale ut eller kreve inn prissikringsbeløp. Fjernvarmeselskapet får tilsvarende rolle som nettselskapene har i Norgesprisordningen for strømkunder. Med prissikringsbeløp for fjernvarme menes differansen mellom månedlig gjennomsnittlig elspotpris i budområdet og referanseprisen, multiplisert med fjernvarmekundens avregnede forbruk.

Bestemmelsens femte ledd presiserer at det er fjernvarmeselskapet som skal sikre at stønadsbeløp og prissikringsbeløp tilfaller fjernvarmekunden ved fakturering.

Sjette ledd slår fast at departementet i forskrift kan gi nærmere bestemmelser om forvaltning av ordningene, herunder om behandling av personopplysninger.

Til § 5 Rett til strømstønad

Bestemmelsen er hovedsakelig en videreføring av strømstønadsloven § 4.

Etter første ledd er det nettkunder som har husholdningsforbruk som har rett til stønad etter ordningen. Næringsdrivende har ikke rett på stønad.

Andre ledd gir departementet hjemmel til å gi forskrift med nærmere bestemmelser om hvem som har rett til stønad, og om utvidelse av ordningen til nettkunder som driver landbruksvirksomhet.

Tredje ledd fastslår, tilsvarende som i strømstønadsloven, at uenighet mellom nettselskap og nettkunde om rett til å bli omfattet av ordningen kan avgjøres av RME etter henvendelse fra nettkunde. RME skal avgjøre saken ved enkeltvedtak. Departementet kan gi forskrift om klage på enkeltvedtaket til Energiklagenemnda. Bestemmelsen er endret fra strømstønadsloven § 4 der enkeltvedtak fattet av RME ikke kunne påklages.

Til § 6 Beregning av strømstønad

Bestemmelsen viderefører § 5a i strømstønadsloven med noen endringer.

Etter første ledd skal RME beregne og offentliggjøre stønadssatser.

Bestemmelsens andre ledd legger til grunn at nettselskapene skal beregne stønadssatser fortløpende og automatisk. Stønadssatsene skal beregnes time for time basert på følgende formel: stønadsgrad multiplisert med (elspotpris i budområdet hvor nettkunden er tilknyttet – terskelverdi). Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift, det vil si at kundene som skal betale merverdiavgift får justert beløpet tilsvarende. Bestemmelsen er endret fra strømstønadsloven § 5a ved at tallfesting av stønadsgrad er tatt ut av lovbestemmelsen.

Bestemmelsens tredje ledd slår fast at nettselskapet i forbindelse med fakturering skal beregne stønad for hver enkelt nettkunde med rett til stønad på grunnlag av stønadssatser og nettkundens timesforbruk.

Det følger av fjerde ledd at departementet fastsetter stønadsgrad og terskelverdi i forskrift.

Etter femte ledd kan departementet gi nærmere forskrift om beregning av stønad, herunder om fastsettelse og anvendelse av et forbrukstak. Departementet kan videre forskriftsfeste beregning av stønad for kunder uten timesmåling. Departementet kan også i forskrift fastsette en nedre grense for når det utbetales strømstønad.

Til § 7 Utbetaling av strømstønad

Bestemmelsen viderefører § 6 i strømstønadsloven uten materielle endringer.

Etter første ledd skal stønaden komme til fradrag i fakturert nettleie fra nettselskapet. Dersom nettleien faktureres separat og stønaden overstiger nettleien, skal det overskytende beløp utbetales til nettkunden senest ved fakturaforfall.

Det følger av andre ledd at dersom kunden gjennomfaktureres skal kraftleverandør sørge for at utbetaling til nettkunden skjer gjennom fradrag på faktura. Dersom stønadsbeløpet overstiger nettleien, skal nettselskapet overføre overskytende beløp til kraftleverandøren.

Etter tredje ledd skal informasjon om forbruk og stønadsbeløp fremgå av fakturaen fra kraftleverandøren som utfører gjennomfakturering, eller på faktura fra nettselskapet. Det skal gis informasjon til nettkunden om at stønadssatser time for time offentliggjøres av RME.

Fjerde ledd slår fast at for nettselskap med leveringsplikt gjelder første og tredje ledd tilsvarende.

Til § 8 Ordning for sikring av strømpris

Bestemmelsen regulerer Norgespris.

Etter første ledd kan nettkunder som har husholdnings- eller fritidsboligforbruk delta i ordningen for sikring av strømpris (Norgespris). Dette er et frivillig alternativ til strømstønad. Kunder som ikke velger Norgespris, vil fortsette å motta strømstønad. Bestemmelsen avgrenses mot næringskunder. En næringskunde som er feilregistrert som husholdning, eller en fritidsbolig som brukes som ledd i næringsvirksomhet, har ikke rett til å delta i ordning for sikring av strømpris. Nettkunden må selv kontakte nettselskapet og be om deltakelse i ordningen.

Nettselskapet skal på forespørsel fra kunden tilby deltakelse i Norgespris. Kunden må samtykke til å delta i ordningen og inngår ved samtykket en avtale med nettselskapet. Det er kun nettkunden som er registrert på målepunktet som kan inngå avtale om Norgespris. Avtalen som inngås med nettselskapet er ikke et forbrukerkjøp, jf. loven § 11.

Deltakelse i ordningen påvirker ikke nettkundens strømavtale med kraftleverandør. Nettkundens målepunkt bindes ut prisperioden dersom nettkunden velger å delta i ordning for sikring av strømpris. Ved ordningens oppstart vil prisperioden være 15 måneder, fra 1. oktober 2025 frem til 31. desember 2026. Påfølgende prisperioder vil sammenfalle med kalenderåret. Målepunktet vil være bundet ut prisperioden selv om nettkunden som inngikk avtalen flytter.

Nettkunden mister retten til strømstønad i samme periode som nettkunden deltar i Norgespris. Dersom nettkunden ikke tar et aktivt valg om å delta i Norgespris når bindingstiden for målepunktet er utløpt, vil nettkunden igjen ha rett til å motta strømstønad.

I bestemmelsens andre ledd fremgår ordningens beregningsmodell. Nettselskapet skal beregne et månedlig beløp for prissikring for strøm for nettkunden basert på målt strømforbruk og en referansepris. Bestemmelsen legger til grunn at kunden vil motta et beløp i forbrukstimer hvor elspotprisen overstiger referansepris, som skal tilsvare elspotpris fratrukket referansepris. I forbrukstimer med elspotpris under referansepris skal kunden betale et beløp tilsvarende referansepris fratrukket spotpris. Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift. Det vil si at kundene som skal betale merverdiavgift, får justert beløpet tilsvarende.

Etter tredje ledd skal elspotprisen være timespris i budområdet som nettkunden tilhører. Det skal foretas netto beregning per måned, både for tilskudd til nettkunden og betaling fra nettkunden. Beregningene skal gjøres etterskuddsvis for hver måned eller på det tidspunktet hvor nettkunden sier opp nettavtalen. Tilfeller hvor nettkunden sier opp nettavtalen kan for eksempel være i forbindelse med flytting. Det vil da være behov for at nettselskapet foretar et sluttoppgjør med nettkunden som er tilknyttet målepunktet.

I bestemmelsens fjerde ledd fremkommer det at departementet fastsetter referanseprisen i forskrift. Bestemmelsen slår fast at fastsettelsen av referansepris i det enkelte år skal ta utgangspunkt i prisbildet på strøm fremover. Prisfastsettelsen skal samtidig ivareta at formålet med ordningen er å sikre forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen. Fastsatt referansepris i ordningen har 12 måneders varighet med mindre annet fremgår av forskrift. Det vil si at referanseprisen som er fastsatt vil være tilgjengelig for kundene i 12 måneder. Ved ordningens oppstart vil fastsatt referansepris ha en varighet på 15 måneder, fra 1. oktober 2025 frem til 31. desember 2026. Departementet kan i forskrift bestemme at referanseprisen skal ha lengre eller kortere varighet enn 12 måneder.

Bestemmelsens femte ledd etablerer en klagerett for kunden tilsvarende som i § 5. Ved uenighet mellom nettselskap og nettkunde om rett til å bli omfattet av ordningen, kan nettkunden bringe saken inn for avgjørelse hos RME. Avgjørelsen fra RME vil være et enkeltvedtak som kan påklages. Departementet gir forskrift som fastsetter at enkeltvedtak kan påklages til Energiklagenemnda.

Bestemmelsens sjette ledd gir departementet hjemmel til å gi nærmere bestemmelser om ordningen i forskrift, herunder om hvem som er omfattet, fakturering, bindingstid, utbetaling og forbrukstak, samt regler om administrering av ordningen.

Til § 9 Gjennomføring av ordning for sikring av strømpris

Bestemmelsen gir regler for gjennomføring av ordning for sikring av strømpris (Norgespris).

Etter første ledd må nettkunden samtykke til å delta i Norgespris, og inngår ved det et avtaleforhold med nettselskapet sitt.

I bestemmelsens andre ledd fremgår det at nettselskapet skal beregne prissikringsbeløp til den enkelte nettkunde etter beregningsmodell i § 8. Videre beskrives hvordan månedlig oppgjør mellom nettselskap og RME skal foregå. Med netto prissikringsbeløp menes total netto for nettselskapets kunder omfattet av ordningen. Bestemmelsen presiserer at dersom kunden misligholder betalingsforpliktelsen og har utestående prissikringsbeløp, kan nettselskapet forfølge kravet overfor nettkunden.

Bestemmelsens tredje ledd åpner for at ved oppstart av nyere nettanlegg eller ved anleggsovertagelse, kan beregningen av prissikringsbeløp etter § 8 gjøres for et kortere tidsrom enn en måned.

Fjerde ledd slår fast at for nettselskap med leveringsplikt gjelder første og andre ledd tilsvarende.

Femte ledd slår fast at departementet kan gi nærmere bestemmelser i forskrift om forvaltning av ordningen.

Til § 10 Valg av teknisk løsning ved gjennomføring av ordning for sikring av strømpris

Bestemmelsen gir RME myndighet til å bestemme hvilken teknisk løsning nettselskapene og avregningsansvarlig skal benytte ved den praktiske gjennomføringen av Norgespris. Det innebærer at RME bl.a. kan bestemme hvilke tekniske løsninger som skal benyttes når kunden samtykker til deltakelse i ordningen for å sikre et sikkert samtykke.

Til § 11 Forholdet til annet regelverk

Bestemmelsen slår fast at avtalen som inngås mellom nettkunde og nettselskap når kunden samtykker til deltakelse i ordning for sikring av strømpris ikke er et forbrukerkjøp, og at forbrukerkjøpsloven ikke kommer til anvendelse.

Lovforarbeidene underbygger at «overføring av elektrisk energi» er nettselskapenes monopolvirksomhet, altså den fysiske transporten og leveringen av strøm. Departementet viser til Ot.prp. nr. 114 (2004–2005), hvor redegjørelsen for den faktiske situasjonen som var gjenstand for lovregulering i punkt 3.2 inneholder formuleringer som «[o]verføring av elektrisk energi fra produsent til sluttbruker skjer gjennom et nettverk av kabler, linjer mv. (kraftnettet)» og «[d]et enkelte nettselskap har monopol på overføringstjenester innenfor sitt geografiske område». Uttalelsene underbygger at en avtale om Norgespris mellom en forbruker og et nettselskap ikke omfattes av forbrukerkjøpsloven § 2 første ledd bokstav d.

Til § 12 Rett til strømstønad for fjernvarmekunder

Bestemmelsen etablerer strømstønadsordning for fjernvarmekunder.

Bestemmelsens første ledd slår fast at det er husholdningskunder tilknyttet konsesjonspliktige fjernvarmeanlegg som har rett til stønad. Bestemmelsen avgrenser mot næringskunder.

Andre ledd slår fast at departementet kan gi forskrift med nærmere bestemmelser om hvem som har rett til stønad.

Det slås fast i tredje ledd at uenighet mellom fjernvarmekunden og fjernvarmeselskapet om rett til å bli omfattet av ordningen kan avgjøres av NVE etter henvendelse fra fjernvarmekunden. NVE avgjør saken ved enkeltvedtak. Vedtaket kan påklages til departementet.

Til § 13 Beregning av strømstønad for fjernvarmekunder

Bestemmelsens første ledd slår fast at NVE skal beregne og offentliggjøre gjennomsnittlig månedlig elspotpris for hvert budområde, som utgjør stønadsgrunnlaget. Prisen skal beregnes som et aritmetisk gjennomsnitt av alle timespriser.

Det følger av andre ledd at NVE skal beregne og offentliggjøre stønadssatser. Stønadssatsene beregnes månedlig basert på følgende formel: stønadsgrad x (stønadsgrunnlag – terskelverdi).

Tredje ledd pålegger fjernvarmeselskapet å beregne stønad for hver enkelt fjernvarmekunde med rett til stønad på grunnlag av stønadssatser og målt månedlig fjernvarmeforbruk. Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift, det vil si at kundene som skal betale merverdiavgift får justert beløpet tilsvarende.

Etter fjerde ledd kan departementet gi nærmere forskrift om beregning av stønad, herunder om fastsettelse og anvendelse av forbrukstak og krav til måling. Departementet kan i forskrift fastsette en nedre grense for når det utbetales strømstønad for fjernvarmeforbruk.

Til § 14 Utbetaling av strømstønad

Første ledd i bestemmelsen slår fast at stønaden skal komme til fradrag i faktura fra fjernvarmeselskapet. Bestemmelsen presiserer at stønaden skal utbetales månedlig.

Andre ledd slår fast at informasjon om forbruk og stønadsbeløp skal fremgå av fakturaen fra fjernvarmeselskapet. Dette skal sikre kunden informasjon om stønadsbeløpet. Fjernvarmeleverandøren skal også informere fjernvarmekunden om at stønadssatser offentliggjøres av NVE.

Til § 15 Ordning for sikring av fjernvarmepris

Bestemmelsen regulerer ordning for sikring av fjernvarmepris til fjernvarmekunder (Norgespris).

Det følger av første ledd at på forespørsel fra fjernvarmekunden skal fjernvarmeselskapet tilby deltagelse i ordning for sikring av fjernvarmepris. Både husholdnings- og fritidsboligkunder av fjernvarmeanlegg med konsesjon kan delta i ordningen. Bestemmelsen presiserer at energimåleren til fjernvarmekunden bindes ut prisperioden hvis fjernvarmekunden velger å inngå avtale om sikring av fjernvarmepris. Med energimåler menes måler som står i punktet der fjernvarmeselskapet beregner kundens fjernvarmeforbruk som danner grunnlag for fakturering. Fjernvarmekunden taper rett til strømstønad for fjernvarme i samme tidsrom som fjernvarmekunden deltar i Norgespris.

Andre ledd slår fast at fjernvarmeselskapet skal beregne prissikringsbeløp per måned for fjernvarmekunde nevnt i første ledd, basert på målt fjernvarmeforbruk og referansepris.

Tredje ledd fastsetter at elspotpris skal være gjennomsnittlig månedspris i budområdet kunden tilhører.

Det følger av fjerde ledd at fjernvarmeselskapet skal kreve inn eller betale ut prissikringsbeløp per måned. Beregningen skal gjøres etterskuddsvis for hver måned eller dersom fjernvarmekunden sier opp fjernvarmeavtalen.

Femte ledd etablerer en klagerett for kunden. Ved uenighet mellom fjernvarmekunde og fjernvarmeselskap om rett til å bli omfattet av ordningen, kan fjernvarmekunden bringe saken inn for avgjørelse hos NVE. Avgjørelsen fra NVE vil være et enkeltvedtak som kan påklages til Energidepartementet.

Sjette ledd slår fast at departementet kan gi forskrift om ordningen, herunder om metode og tidsintervall for beregning av prissikringsbeløp, hvem som er omfattet, fakturering, måling, bindingstid, utbetaling og forbrukstak, samt administrering av ordningen.

Til § 16 Gjennomføring av ordning for sikring av fjernvarmepris

Bestemmelsen gir regler for gjennomføring av ordning for sikring av fjernvarmepris.

Etter første ledd må fjernvarmekunden samtykke til å delta i ordningen om Norgespris og inngår ved det et avtaleforhold med fjernvarmeselskapet sitt.

Andre ledd slår fast at fjernvarmeselskapet skal beregne prissikringsbeløp for fjernvarmekunder som deltar i ordning for sikring av fjernvarmepris og kreve inn eller betale ut prissikringsbeløp etter § 15. Det stilles følgelig krav til månedlig beregning av prissikringsbeløp og månedlig innkreving eller utbetaling av prissikringsbeløpet. Netto utbetalt prissikringsbeløp fra fjernvarmeselskap til fjernvarmekunde skal refunderes fra en aktør utpekt av departementet. Netto skyldig prissikringsbeløp fra fjernvarmekunde til fjernvarmeselskap skal overføres fra fjernvarmeselskapet til en aktør utpekt av departementet.

Av tredje ledd følger det at fjernvarmeselskapet må rapportere kundeinformasjon, månedlig forbruk og prissikringsbeløp til den aktøren departementet utpeker.

Fjerde ledd slår fast at departementet kan gi nærmere bestemmelser i forskrift om administrasjon av ordningen.

Til § 17 Valg av teknisk løsning ved gjennomføring av ordning for sikring av fjernvarmepris

Bestemmelsen slår fast at den aktøren departementet utpeker kan bestemme hvilken teknisk løsning som fjernvarmeselsskapene skal benytte for gjennomføring av Norgespris.

Til § 18 Krav til måling og fakturering

Bestemmelsen pålegger fjernvarmeselskapene å måle og fakturere fjernvarmekundene på månedlig basis.

Til § 19 Husholdningskunder av fjernvarmeanlegg uten konsesjon (nærvarme)

Bestemmelsen slår fast at departementet kan gi forskrift med nærmere bestemmelser om utforming av rettigheter og plikter for fjernvarmeanlegg som ikke er konsesjonspliktige etter energiloven, og for husholdningskunder av disse anleggene.

Til § 20 Forholdet til annet regelverk

Bestemmelsen slår fast at en avtale om sikring av fjernvarmepris ikke er et forbrukerkjøp etter forbrukerkjøpsloven, og at forbrukerkjøpslovens regler derfor ikke kommer til anvendelse.

Til § 21 Krav til regnskapsmessig skille

Etter bestemmelsen plikter fjernvarmeselskapene å føre egne prosjektregnskap og opprette separate kontoer knyttet til administrasjonen av ordning for sikring av fjernvarmepris og strømstønad for fjernvarme. Fjernvarmeselskapet må fremlegge årlig bekreftelse fra revisor på at det er ført separate prosjektregnskap og at det er benyttet separate kontoer. Ved å pålegge egne prosjektregnskap og fremleggelse av revisorbekreftelse, sikrer man kontroll med at midlene som overføres fra den aktøren departementet utpeker, ikke tilflyter konkurranseutsatt virksomhet. Kravet til at fjernvarmeselskapet må benytte separat konto vil videre avbøte en eventuell likviditetsfordel som følge av ordningen.

Til § 22 Hensyn til kraftsituasjonen

Bestemmelsen slår fast at departementet kan gi forskrift om opphør og justering av ordningene av hensyn til kraftsituasjonen. Energimyndighetene og Statnett har i dag et sett av regler, virkemidler og verktøy for å håndtere situasjoner der det er stor sannsynlighet for energiknapphet. Selv om sannsynligheten for at det skal oppstå en alvorlig knapphetssituasjon er lav, åpner bestemmelsen for at justering av ordningene kan inngå som en del av energimyndighetenes tilgjengelige virkemidler når det er utsikter til en anstrengt kraftsituasjon.

Til § 23 Rapportering, kontroll og tilsyn

Bestemmelsen viderefører, utvider og presiserer § 7 i strømstønadsloven. Bestemmelsen er justert for å hensynta ordningene for fjernvarmekunder.

Etter første ledd skal nettselskapene hver måned, uten ugrunnet opphold, oversende til RME en oversikt over utbetalinger av stønad for begge ordningene for strømkunder og innbetalinger av prissikringsbeløp fra nettkundene etter § 9. I første ledd annet punktum slås det fast at fjernvarmeselskapene skal oversende til den aktøren departementet utpeker, en oversikt over utbetalinger av stønad for begge ordningene og innbetalinger fra fjernvarmekundene etter § 15.

Andre ledd gir RME myndighet til å gi de pålegg som er nødvendige for gjennomføringen av bestemmelser gitt i eller i medhold av denne loven i tilknytning til ordningene for strømkunder. Tilsvarende gis NVE myndighet til å gi nødvendige pålegg for gjennomføringen av bestemmelser gitt i eller i medhold av denne loven i tilknytning fjernvarme.

Tredje ledd slår fast at RME fører tilsyn med begge ordningene for strømkunder og at NVE fører tilsyn med begge ordningene for fjernvarmekunder.

Til § 24 Innhenting av opplysninger

Bestemmelsen viderefører i hovedsak § 8 i strømstønadsloven, men er utvidet til å omfatte begge ordningene for strømkunder, samt innta regulering av ordningene for fjernvarmekunder. Bestemmelsens første ledd slår fast at RME kan pålegge nettselskaper, kraftleverandører og Elhub, uten hinder av taushetsplikt, å gi opplysninger som er nødvendige for fastsetting av stønad eller prissikringsbeløp etter denne loven og kontrollen av denne.

Andre ledd slår fast at NVE kan pålegge fjernvarmeselskaper, uten hinder av taushetsplikt, å gi opplysninger som er nødvendige for fastsetting av stønad eller prissikringsbeløp etter denne loven og kontrollen av denne. Det presiseres videre at den aktøren departementet utpeker kan pålegge fjernvarmeselskapet å gi opplysninger for kontroll av stønad eller prissikringsbeløp. Etter tredje punktum skal den aktøren som departementet utpeker, uten hinder av taushetsplikt, på forespørsel dele innhentende opplysninger med Norges vassdrags- og energidirektorat.

Tredje ledd pålegger boligselskap å gi den informasjonen som tilsynsmyndigheten må ha for gjennomføringen av ordningen. Boligselskap kan inneha informasjon som er nødvendig for gjennomføringen av ordningen, særlig i tilknytning til forbrukstak.

Til § 25 Tilbakebetaling av uriktig utbetalt stønad eller prissikringsbeløp

Bestemmelsen viderefører og justerer § 9 i strømstønadsloven. Bestemmelsen er endret slik at den omfatter begge ordningene, så den også reflekterer ordningene for fjernvarmekunder.

RME gis i første ledd hjemmel til å fatte vedtak om tilbakebetaling av uriktig utbetalt stønad. Tilbakebetalingsplikten omfatter både nettkunder som rettmessig er omfattet av ordningene, men som har mottatt uriktig beløp, samt kunder som ikke rettmessig er omfattet av ordningene. Det kan eksempelvis være der nettkundens registrering åpenbart ikke stemmer med de faktiske forholdene eller ved bevisst feilregistrering for å tilpasse seg ordningene.

RME kan videre fatte vedtak om tilbakebetaling av uriktig beregnet prissikringsbeløp. Det omfatter både uriktig utbetalt prissikringsbeløp til kunde og uriktig innbetalt prissikringsbeløp fra kunde. Tilbakebetalingskravet fremmes mot nettkunden. I tilfeller der det er innbetalt uriktig prissikringsbeløp fra kunden rettes tilbakebetalingskravet mot nettselskapet.

Departementet kan gi forskrift om klagebehandling i Energiklagenemnda.

Andre ledd slår fast at NVE kan fatte vedtak med krav om tilbakebetaling av uriktig utbetalt stønad eller prissikringsbeløp for fjernvarme, på tilsvarende måte som RME kan fatte vedtak om krav om tilbakebetaling fra strømkunder. Vedtaket kan påklages til departementet.

I henhold til bestemmelsens tredje ledd kan RME og NVE innenfor sine respektive ansvarsområder frafalle krav om tilbakebetaling helt eller delvis.

Etter fjerde ledd skal krav om tilbakebetaling etter første og andre ledd forfalle til betaling tre uker etter at kravet er sendt til skyldner.

Femte ledd slår fast at departementet kan gi forskrift om tilbakebetaling av uriktig utbetalt stønad eller prissikringsbeløp, herunder om tilbakebetaling til nettselskapet uten at det er fattet vedtak etter første ledd.

Til § 26 Tvangsmulkt

I første ledd slås det fast at RME kan fastsette tvangsmulkt etter reglene i forvaltningsloven § 51 ved overtredelser av denne lov eller ved overtredelse av bestemmelser eller pålegg i gitt medhold av loven. Formålet med å ilegge tvangsmulkt er å sikre etterlevelse av loven, og tilhørende forskrifter og enkeltvedtak.

Etter andre ledd kan NVE fastsette tvangsmulkt etter reglene i forvaltningsloven § 51 ved overtredelser av reglene i tilknytning til strømstønad for fjernvarme og ordning for sikring av fjernvarmepris.

I bestemmelsens tredje ledd slås det fast at tvangsmulkt kan fastsettes når overtredelse av loven eller vedtak i medhold av loven er oppdaget. Tvangsmulkten begynner å løpe dersom den ansvarlige oversitter den frist for retting av forholdet som er fastsatt. Dette er i tråd med forvaltningslovens alminnelige regler om at det er myndigheten som bestemmer når mulkten begynner å løpe.

Fjerde ledd slår fast at tvangsmulkt er tvangsgrunnlag for utlegg.

Til § 27 Forskrifter

Bestemmelsen tilsvarer delvis § 11 i strømstønadsloven.

Bestemmelsen slår fast at departementet kan gi forskrift til utfylling av denne loven.

Til § 28 Varighet

Bestemmelsen slår fast at regler gitt i eller i medhold av denne loven gjelder til og med 31. desember 2029. En eventuell forlengelse av ordningene ut over denne perioden vurderes i lys av situasjonen i kraftmarkedet, hvilken effekt ordningene har hatt og behovet fremover.

Til § 29 Ikrafttredelse

Loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer. Fra samme tid oppheves midlertidig lov 22. desember 2021 nr. 170 om stønad til husholdninger som følge av ekstraordinære strømutgifter. Kongen kan sette i kraft de enkelte bestemmelsene til forskjellig tid.

Tilråding

Energidepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et fremlagt forslag til proposisjon til Stortinget om lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til lov om Norgespris og strømstønad til husholdninger

Kapittel 1 Innledende bestemmelser

§ 1 Lovens formål

Formålet med loven er å etablere ordninger for økonomisk stønad og forutsigbare strøm- og fjernvarmepriser til husholdnings- og fritidsboligforbruk. Loven viderefører strømstønad for husholdningskunder, og etablerer strømstønad for husholdningskunder som bruker fjernvarme, samt ordning for sikring av strøm- og fjernvarmepris for husholdnings- og fritidsboligkunder.

§ 2 Virkeområde

Loven gjelder på norsk landterritorium.

§ 3 Forvaltning av ordningene – strøm

Reguleringsmyndigheten for energi skal beregne og offentliggjøre stønadssatser, forestå overføring av stønad og prissikringsbeløp til og fra nettselskapene, og føre tilsyn med ordningene for strøm.

Nettselskapene skal beregne stønadsbeløp for nettkunder med rett til stønad etter at stønadssatsene er fastsatt av Reguleringsmyndigheten for energi, og betale ut stønaden.

Nettselskapene skal beregne prissikringsbeløp for nettkunder som deltar i ordning for sikring av strømpris, og kreve inn eller betale ut netto prissikringsbeløp. Med prissikringsbeløp menes differansen mellom spotprisen per time i budområdet og referanseprisen, multiplisert med nettkundens avregnede forbruk.

Kraftleverandører som utfører gjennomfakturering av nettkunder, skal sikre at stønadsbeløp og netto prissikringsbeløp som er fastsatt av nettselskapet, tilfaller nettkunden ved fakturering.

Departementet kan i forskrift gi nærmere bestemmelser om forvaltning av ordningene for strøm, herunder om behandling av personopplysninger.

§ 4 Forvaltning av ordningene – fjernvarme

Norges vassdrags- og energidirektorat skal beregne og offentliggjøre stønadssatser og føre tilsyn med ordningene for fjernvarme.

Departementet kan utpeke en aktør som skal forestå overføring av stønad og prissikringsbeløp til og fra fjernvarmeselskapet.

Fjernvarmeselskapet skal beregne stønadsbeløp og betale ut stønad til fjernvarmekunder med rett til stønad, etter at stønadssatsene er fastsatt av Norges vassdrags- og energidirektorat.

Fjernvarmeselskapet skal beregne prissikringsbeløp for fjernvarmekunder som deltar i ordning for sikring av fjernvarmepris, og kreve inn eller betale ut prissikringsbeløp. Med prissikringsbeløp for fjernvarme menes differansen mellom månedlig gjennomsnitts elspotpris i budområdet og referanseprisen, multiplisert med fjernvarmekundens avregnede forbruk.

Fjernvarmeselskapet skal sikre at stønadsbeløp eller prissikringsbeløp tilfaller fjernvarmekunden ved fakturering.

Departementet kan i forskrift gi nærmere bestemmelser om forvaltning av ordningene for fjernvarme, herunder om behandling av personopplysninger.

Kapittel 2 Strømstønad

§ 5 Rett til strømstønad

Nettkunder som har husholdningsforbruk har rett til strømstønad etter ordningen.

Departementet kan gi forskrift med nærmere bestemmelser om hvem som har rett til strømstønad og om utvidelse av ordningen til nettkunder som driver landbruksvirksomhet.

Ved uenighet mellom nettselskap og nettkunde om rett til å bli omfattet av ordningen, kan nettkunden bringe saken inn for avgjørelse hos Reguleringsmyndigheten for energi. Reguleringsmyndigheten for energi avgjør saken ved enkeltvedtak. Departementet kan gi forskrift om klage til Energiklagenemnda.

§ 6 Beregning av strømstønad

Reguleringsmyndigheten for energi skal beregne og offentliggjøre stønadssatser.

Nettselskapene skal beregne stønadssatser for hver enkelt nettkunde fortløpende og automatisk. Stønadssatsene beregnes time for time etter elspotpris i budområdet hvor nettkunden er tilknyttet, fratrukket terskelverdi, som deretter skal multipliseres med stønadsgraden. Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift.

Nettselskapet skal i forbindelse med fakturering beregne stønad for hver enkelt nettkunde med rett til stønad på grunnlag av stønadssatser og timesforbruk.

Departementet fastsetter stønadsgrad og terskelverdi i forskrift.

Departementet kan gi nærmere forskrift om beregning av stønad, herunder om fastsettelse og anvendelse av forbrukstak og om beregning av stønad for nettkunder uten timesmåling. Departementet kan i forskrift fastsette en nedre grense for når det utbetales strømstønad.

§ 7 Utbetaling av strømstønad

Stønaden skal komme til fradrag i fakturert nettleie fra nettselskapet. Dersom nettleien faktureres separat og stønaden overstiger nettleien, skal det overskytende beløpet utbetales til nettkunden senest ved fakturaforfall.

Ved gjennomfakturering skal kraftleverandøren sørge for at utbetaling til nettkunden skjer gjennom fradrag på faktura. Dersom stønadsbeløpet overstiger nettleien, skal nettselskapet overføre det overskytende beløpet til kraftleverandøren.

Informasjon om forbruk og stønadsbeløp skal fremgå av fakturaen fra kraftleverandøren som utfører gjennomfakturering, eller nettselskapet. Det skal gis informasjon til nettkunden om at stønadssatser time for time offentliggjøres av Reguleringsmyndigheten for energi.

For nettselskap med leveringsplikt etter energiloven § 3-3 gjelder første og tredje ledd tilsvarende.

Kapittel 3 Ordning for sikring av strømpris (Norgespris)

§ 8 Ordning for sikring av strømpris

På forespørsel fra nettkunden skal nettselskapet tilby deltagelse i ordning for sikring av strømpris. Nettkunder som har husholdnings- eller fritidsboligforbruk kan delta i ordningen. Nettkundens målepunkt bindes ut prisperioden hvis nettkunden velger å inngå avtale om sikring av strømpris. Nettkunden taper rett til strømstønad i samme tidsrom som nettkunden deltar i ordning for sikring av strømpris.

Nettselskapet skal beregne prissikringsbeløp per time for nettkunde nevnt i første ledd, basert på målt strømforbruk og referansepris, på følgende måte:

a. I forbrukstimer med elspotpris over referansepris skal kunden få et tilskudd tilsvarende elspotpris fratrukket referansepris. Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift.

b. I forbrukstimer med elspotpris under referansepris skal kunden betale et beløp tilsvarende referansepris fratrukket elspotpris. Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift.

Elspotpris skal være timespris i budområdet kunden tilhører. Nettselskapet skal kreve inn eller betale ut netto prissikringsbeløp per måned. Beregningen skal gjøres etterskuddsvis for hver måned eller dersom nettkunden sier opp nettavtalen.

Departementet fastsetter referansepris i forskrift. Fastsettelsen av referansepris i det enkelte år skal ta utgangspunkt i prisbildet for strøm fremover. Prisfastsettelsen skal samtidig ivareta at formålet med ordningen er å sikre forutsigbare og stabile strømpriser med utgangspunkt i den reelle historiske kraftprisutviklingen. Fastsatt referansepris i ordningen har 12 måneders varighet med mindre annet fremgår av forskrift.

Ved uenighet mellom nettselskap og nettkunde om rett til å bli omfattet av ordningen, kan nettkunden bringe saken inn for avgjørelse hos Reguleringsmyndigheten for energi. Reguleringsmyndigheten for energi avgjør saken ved enkeltvedtak. Departementet kan gi forskrift om klage til Energiklagenemnda.

Departementet kan gi forskrift om ordningen, herunder om hvem som er omfattet, fakturering, bindingstid, avbestilling, utbetaling og forbrukstak, samt administrering av ordningen.

§ 9 Gjennomføring av ordning for sikring av strømpris

Nettkunden må samtykke til deltakelse i ordningen for sikring av strømpris etter § 8.

Nettselskapene skal beregne prissikringsbeløp for nettkunder som deltar i ordning for sikring av strømpris, og kreve inn eller betale ut netto prissikringsbeløp etter § 8. Netto utbetalt prissikringsbeløp fra nettselskapet til nettkundene skal refunderes fra Reguleringsmyndigheten for energi. Netto skyldig prissikringsbeløp fra nettkundene til nettselskapet skal overføres til Reguleringsmyndigheten for energi. Ved mislighold av skyldig prissikringsbeløp kan nettselskapet forfølge kravet overfor nettkunden.

Ved oppstart av nye nettanlegg eller ved anleggsovertagelse kan beregningen etter § 8 gjøres for kortere tidsrom enn én måned.

For nettselskap med leveringsplikt etter energiloven § 3-3 gjelder første og andre ledd tilsvarende.

Departementet kan gi forskrift om nettselskapenes administrasjon av ordningen.

§ 10 Valg av teknisk løsning ved gjennomføring av ordning for sikring av strømpris

Reguleringsmyndigheten for energi kan bestemme hvilken teknisk løsning som nettselskapene og avregningsansvarlig skal benytte for gjennomføring av ordning for sikring av strømpris.

§ 11 Forholdet til annet regelverk

Avtale om sikring av strømpris er ikke et forbrukerkjøp etter forbrukerkjøpsloven.

Kapittel 4 Ordning for sikring av fjernvarmepris (Norgespris) og strømstønad for fjernvarme

§ 12 Rett til strømstønad for fjernvarmekunder

Fjernvarmekunder som har husholdningsforbruk og er kunder av fjernvarmeanlegg med konsesjon etter energiloven § 5-1, har rett til strømstønad etter ordningen.

Departementet kan gi forskrift med nærmere bestemmelser om hvem som har rett til stønad.

Ved uenighet mellom fjernvarmeselskapet og fjernvarmekunden om rett til å bli omfattet av ordningen kan fjernvarmekunden bringe saken inn for avgjørelse hos Norges vassdrags- og energidirektorat. Norges vassdrags- og energidirektorat avgjør saken ved enkeltvedtak. Vedtaket kan påklages til departementet.

§ 13 Beregning av strømstønad for fjernvarmekunder

Norges vassdrags- og energidirektorat skal beregne og offentliggjøre gjennomsnittlig månedlig elspotpris for hvert budområde (stønadsgrunnlag). Prisen skal beregnes som et aritmetisk gjennomsnitt av alle timepriser.

Norges vassdrags- og energidirektorat skal beregne og offentliggjøre stønadssatser hver måned. Stønadssatsene beregnes månedlig som stønadsgrunnlag fratrukket terskelverdi, multiplisert med stønadsgraden.

Fjernvarmeselskapet skal i forbindelse med fakturering beregne stønad for hver enkelt fjernvarmekunde med rett til stønad på grunnlag av stønadssatser og målt månedlig fjernvarmeforbruk. Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift.

Departementet kan gi nærmere forskrift om beregning av stønad, herunder om fastsettelse og anvendelse av forbrukstak og krav til måling. Departementet kan i forskrift fastsette en nedre grense for når det utbetales strømstønad.

§ 14 Utbetaling av strømstønad

Strømstønad skal utbetales månedlig. Stønaden skal komme til fradrag i faktura fra fjernvarmeselskapet.

Informasjon om forbruk og stønadsbeløp skal fremgå av fakturaen fra fjernvarmeselskapet. Det skal gis informasjon til fjernvarmekunden om at stønadssatser offentliggjøres av Norges vassdrags- og energidirektorat.

§ 15 Ordning for sikring av fjernvarmepris

På forespørsel fra fjernvarmekunden skal fjernvarmeselskapet tilby kunder av fjernvarmeanlegg med konsesjon etter energiloven § 5-1 og som har husholdnings- eller fritidsboligforbruk, deltagelse i ordning for sikring av fjernvarmepris. Energimåleren til fjernvarmekunden bindes ut prisperioden hvis fjernvarmekunden velger å inngå avtale om sikring av fjernvarmepris. Med energimåler menes måler som står i punktet der fjernvarmeselskapet beregner kundens fjernvarmeforbruk som danner grunnlag for fakturering. Fjernvarmekunden taper rett til strømstønad for fjernvarme i samme tidsrom som fjernvarmekunden deltar i ordning for sikring av fjernvarmepris.

Fjernvarmeselskapet skal beregne prissikringsbeløp per måned for fjernvarmekunde nevnt i første ledd, basert på målt fjernvarmeforbruk og referansepris, på følgende måte:

a. I forbruksmåned med elspotpris over referansepris skal kunden få et tilskudd tilsvarende elspotpris fratrukket referansepris. Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift.

b. I forbruksmåned med elspotpris under referansepris skal kunden betale et beløp tilsvarende referansepris fratrukket elspotpris. Beregningen skal ta hensyn til merverdiavgift.

Elspotpris skal være gjennomsnittlig månedspris i budområdet kunden tilhører.

Fjernvarmeselskapet skal kreve inn eller betale ut prissikringsbeløp per måned. Beregningen skal gjøres etterskuddsvis for hver måned eller dersom fjernvarmekunden sier opp fjernvarmeavtalen.

Ved uenighet mellom fjernvarmekunde og fjernvarmeselskap om rett til å bli omfattet av ordningen, kan fjernvarmekunden bringe saken inn for avgjørelse hos Norges vassdrags- og energidirektorat. Norges vassdrags- og energidirektorat avgjør saken ved enkeltvedtak. Vedtaket kan påklages til departementet.

Departementet kan gi forskrift om ordningen, herunder om hvem som er omfattet, fakturering, måling, bindingstid, utbetaling og forbrukstak samt administrering av ordningen.

§ 16 Gjennomføring av ordning for sikring av fjernvarmepris

Fjernvarmekunden må samtykke for å delta i ordningen for sikring av fjernvarmepris etter § 15.

Fjernvarmeselskapet skal beregne prissikringsbeløp for fjernvarmekunder som deltar i ordning for sikring av fjernvarmepris, og kreve inn eller betale ut prissikringsbeløp etter § 15. Prissikringsbeløpet skal komme som tillegg eller fradrag i faktura fra fjernvarmeselskapet. Utbetalt prissikringsbeløp fra fjernvarmeselskap til fjernvarmekunde skal refunderes fra den aktøren departementet utpeker. Skyldig prissikringsbeløp fra fjernvarmekunde til fjernvarmeselskap skal overføres til den aktøren departementet utpeker.

Fjernvarmeselskapet skal rapportere kundeinformasjon, månedlig forbruk og prissikringsbeløp til den aktøren departementet utpeker.

Departementet kan gi forskrift om fjernvarmeselskapenes administrasjon av ordningen.

§ 17 Valg av teknisk løsning ved gjennomføring av ordning for sikring av fjernvarmepris

Den aktøren departementet utpeker kan bestemme hvilken teknisk løsning som fjernvarmeselsskapene skal benytte for gjennomføring av ordning for sikring av fjernvarmepris.

§ 18 Krav til måling og fakturering

Fjernvarmeselskapet skal måle og fakturere fjernvarmekundene på månedlig basis.

§ 19 Husholdningskunder av fjernvarmeanlegg uten konsesjon (nærvarme)

Departementet kan gi forskrift med nærmere bestemmelser om utforming av rettigheter og plikter for fjernvarmeanlegg uten konsesjon og kunder av slike anlegg som har husholdningsforbruk.

§ 20 Forholdet til annet regelverk

Avtale om sikring av fjernvarmepris er ikke et forbrukerkjøp etter forbrukerkjøpsloven.

§ 21 Krav til regnskapsmessig skille

Fjernvarmeselskapene plikter å føre egne prosjektregnskap og separate kontoer for administrasjonen av ordning for sikring av fjernvarmepris- og strømstønadsordningen. Fjernvarmeselskapene skal årlig fremlegge bekreftelse fra revisor på at det er ført separate prosjektregnskap og at det er benyttet separate kontoer.

Kapittel 5 Øvrige bestemmelser

§ 22 Hensyn til kraftsituasjonen

Departementet kan gi forskrift om opphør og justering av ordningene av hensyn til kraftsituasjonen.

§ 23 Rapportering, kontroll og tilsyn

Nettselskapene skal hver måned, uten ugrunnet opphold, oversende til Reguleringsmyndigheten for energi en oversikt over utbetalinger av stønad for begge ordningene og innbetalinger fra nettkundene etter § 9. Fjernvarmeselskapene skal hver måned, uten grunnet opphold, oversende til den aktøren departementet utpeker en oversikt over utbetalinger av stønad for begge ordningene og innbetalinger fra fjernvarmekundene etter § 15.

Reguleringsmyndigheten for energi kan gi de pålegg som er nødvendige for gjennomføringen av bestemmelser gitt i eller i medhold av denne loven i tilknytning strøm. Tilsvarende kan Norges vassdrags- og energidirektorat gi pålegg som er nødvendige for gjennomføringen av bestemmelser gitt i eller i medhold av denne loven i tilknytning fjernvarme.

Reguleringsmyndigheten for energi fører tilsyn med begge ordningene for strøm. Norges vassdrags- og energidirektorat fører tilsyn med begge ordningene for fjernvarme.

§ 24 Innhenting av opplysninger

Reguleringsmyndigheten for energi kan pålegge nettselskaper, kraftleverandører og Elhub AS, uten hinder av taushetsplikt, å gi opplysninger som er nødvendige for fastsetting av stønad eller prissikringsbeløp etter denne loven og kontrollen av denne.

Norges vassdrags- og energidirektorat kan pålegge fjernvarmeselskaper, uten hinder av taushetsplikt, å gi opplysninger som er nødvendige for fastsetting av stønad eller prissikringsbeløp etter denne loven eller kontrollen av denne. På samme vilkår som i første punktum kan den aktøren departementet utpeker pålegge fjernvarmeselskaper å gi opplysninger for kontroll av stønad eller prissikringsbeløp. Uten hinder av taushetsplikt skal den aktøren departementet utpeker på forespørsel dele innhentende opplysninger med Norges vassdrags- og energidirektorat.

Boligselskaper er pliktig til å gi den informasjonen som er nødvendig for gjennomføring av ordningene. Departementet kan fastsette boligselskapers informasjonsplikt i forskrift.

§ 25 Tilbakebetaling av uriktig utbetalt stønad eller prissikringsbeløp

Dersom det i tilknytning strøm er utbetalt uriktig stønad eller beregnet uriktig prissikringsbeløp til en nettkunde, kan Reguleringsmyndigheten for energi fatte vedtak med krav om tilbakebetaling av det uriktige beløpet. Departementet kan gi forskrift om klage til Energiklagenemnda.

Norges vassdrags- og energidirektorat kan på samme vilkår som i første ledd fatte vedtak med krav om tilbakebetaling av det uriktig utbetalte beløpet for fjernvarme. Vedtaket kan påklages til departementet.

Krav om tilbakebetaling kan frafalles helt eller delvis av Reguleringsmyndigheten for energi og Norges vassdrags- og energidirektorat innenfor deres ansvarsområder.

Krav om tilbakebetaling etter første og andre ledd forfaller til betaling tre uker etter at kravet er sendt til skyldneren.

Departementet kan gi forskrift om tilbakebetaling av uriktig utbetalt stønad eller prissikringsbeløp, herunder om tilbakebetaling til nettselskapet eller fjernvarmeselskapet uten at det er fattet vedtak etter første ledd.

§ 26 Tvangsmulkt

Ved overtredelse av denne loven eller bestemmelser eller pålegg gitt i medhold av loven, kan Reguleringsmyndigheten for energi fastsette en tvangsmulkt etter reglene i forvaltningsloven § 51 for overtredelser av bestemmelser som omhandler sikring av strømpris og strømstønad.

Ved overtredelse av denne loven eller bestemmelser eller pålegg gitt i medhold av loven, kan Norges vassdrags- og energidirektorat fastsette tvangsmulkt etter reglene i forvaltningsloven § 51 for overtredelser av bestemmelser som omhandler sikring av fjernvarmepris og strømstønad for fjernvarme.

Tvangsmulkt kan fastsettes når overtredelse av loven eller vedtak i medhold av loven er oppdaget. Tvangsmulkten begynner å løpe dersom den ansvarlige oversitter fristen som er fastsatt for retting av forholdet.

Tvangsmulkt er tvangsgrunnlag for utlegg.

§ 27 Forskrifter

Departementet kan gi forskrift til utfylling av denne loven.

§ 28 Varighet

Regler gitt i eller i medhold av loven har varighet til 31. desember 2029.

§ 29 Ikrafttredelse

Loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer. Fra samme tid oppheves midlertidig lov 22. desember 2021 nr. 170 om stønad til husholdninger som følge av ekstraordinære strømutgifter. Kongen kan sette i kraft de enkelte bestemmelsene til forskjellig tid.