Meld. St. 4

(2017–2018)
Melding til Stortinget

Regulering av pensjoner i 2017 og pensjonisters inntektsforhold

Tilråding fra Arbeids- og sosialdepartementet 13. oktober 2017, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

Arbeids- og sosialdepartementet legger med dette frem melding om regulering av pensjoner mv. 1. mai 2017 og om pensjonisters inntektsforhold.

Budsjettering av utgifter til pensjoner og ytelser som reguleres med grunnbeløpet (G) ble endret fra og med statsbudsjettet for 2016. Den nye budsjetteringsrutinen innebærer at anslått effekt av neste års regulering av pensjoner, basert på anslaget for lønnsvekst i statsbudsjettet, budsjetteres på de relevante poster på Arbeids- og sosialdepartementets budsjett direkte og som en del av den ordinære budsjettprosessen, jf. Prop. 1 S fra Arbeids- og sosialdepartementet. Ved behov vil de relevante budsjettpostene korrigeres i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett. Det er dermed ikke behov for en egen proposisjon med forslag til budsjettmessige konsekvenser av den årlige reguleringen, slik rutinen var til og med statsbudsjettet for 2015.

Gjennomføringen av regulering av pensjoner ble ellers ikke endret som følge av den nye budsjetteringsrutinen. Det skal fortsatt gjennomføres drøftinger med pensjonistenes, de funksjonshemmedes og arbeidstakernes organisasjoner om tallgrunnlaget for reguleringen. Drøftingene gjennomføres i møter umiddelbart etter at revidert nasjonalbudsjett er lagt frem.

I punkt 2 gjøres det nærmere rede for reguleringen av pensjoner mv. i 2017, og i punkt 3 omtales faktorer som påvirker utviklingen i pensjonistenes realinntekt og kjøpekraft. I punkt 4 redegjøres det for utviklingen i samlet realinntekt blant den eldre befolkningen. Protokoller fra møtene og tabeller m.m. følger som vedlegg 1–7.

2 Regulering av pensjoner mv. i 2017

2.1 Innledning

Dagens regler for regulering av alderspensjon ble innført fra 2011 som en del av pensjonsreformen. Alderspensjon under utbetaling reguleres med lønnsveksten og fratrekkes deretter en fast faktor på 0,75 pst. Andre pensjoner som offentlig tjenestepensjon og privat og offentlig AFP reguleres tilsvarende. Satsene for minste pensjonsnivå og garantipensjon blir regulert med lønnsveksten og deretter justert for effekten av levealdersjusteringen. Uføretrygd reguleres med lønnsveksten.

Til grunn for den årlige reguleringen ligger forventet lønnsvekst i reguleringsåret, justert for eventuelle avvik mellom forventet og faktisk lønnsvekst de siste to årene. Forventet lønnsvekst i reguleringsåret settes lik anslaget for gjennomsnittlig årslønnsvekst i revidert nasjonalbudsjett. Faktisk lønnsvekst de siste to år settes til årslønnsvekst for lønnstakere under ett, som går fram av de årlige rapportene «Grunnlaget for inntektsoppgjørene» fra Det tekniske beregningsutvalget for inntektsoppgjørene (TBU).

Det vises til forskrift 6. mai 2011 nr. 465 om beregning av lønnsveksten som skal benyttes ved regulering av grunnbeløpet og alderspensjon i folketrygden. Forskriften følger som vedlegg 1.

2.2 Regulering fra 1. mai 2017

Ved den årlige reguleringen skal en som nevnt legge til grunn forventet lønnsvekst i reguleringsåret og justere for eventuelle avvik mellom forventet og faktisk lønnsvekst de siste to årene.

Lønnsveksten i 2017 ble i Revidert nasjonalbudsjett 2017 anslått til 2,4 pst. Ved reguleringen i 2016 ble det lagt til grunn en forventet lønnvekst på 2,4 pst i 2016. Faktisk lønnsvekst for 2016 ble i TBU-rapporten i 2017 anslått til 1,7 pst. Ved reguleringen i 2016 ble det videre lagt til grunn en faktisk lønnsvekst på 2,8 pst. i 2015. Anslaget for 2015 er i TBU-rapporten i 2017 uendret. Det forelå dermed et negativt avvik på 0,7 prosentpoeng for 2016, men ikke avvik for 2015. På denne bakgrunn ble anslått årslønnsvekst i 2017, korrigert for avvik mellom faktisk og anslått lønnsvekst siste to år, fastsatt til 1,68 pst., hvilket tilsvarer en vekst på 1,14 pst. fra 1. mai. Dette gir en vekst i alderspensjon under utbetaling på 0,38 pst., og det gjennomsnittlige grunnbeløpet økte fra 91 740 kroner i 2016 til 93 281 kroner i 2017. Nytt grunnbeløp fra 1. mai er 93 634 kroner. Det vises til boks 2.1

Forskrift om grunnbeløp, reguleringsfaktorer, satser for minste pensjonsnivå og satser for garantipensjon i folketrygden fra 1. mai 2017 og virkningstidspunkt for regulering av kravet til minsteinntekt for rett til dagpenger, ble fastsatt ved kongelig resolusjon 2. juni 2017. Denne forskriften og endringsforskrift 11. august 2017 nr. 1241 følger som vedlegg 2 og vedlegg 3.

Alderspensjonens minstenivå ytes til personer med ingen eller lav pensjonsopptjening. Minstenivået avhenger av vedkommendes sivilstatus og eventuell ektefelles pensjons- og inntektsforhold og ytes etter fem ulike satser etter folketrygdloven kapittel 19. Etter folketrygdloven kapittel 20 (ny alderspensjon) ytes det garantipensjon etter høy og ordinær sats. Nye minstesatser fra 1. mai og 1. september 2017 fremkommer av boks 2.2.

Boks 2.3 viser et eksempel på månedlig alderspensjon for gifte personer med pensjon over minste pensjonsnivå, og boks 2.4 viser et eksempel på alderspensjon for enslige personer med minste pensjonsnivå.

2.3 Drøftinger med organisasjonene

Tallgrunnlaget for beregning av lønnsveksten som benyttes ved regulering av grunnbeløpet og pensjoner, skal gjennomgås og drøftes med pensjonistenes, de funksjonshemmedes og arbeidstakernes organisasjoner før samlet lønnsvekst fastsettes. Dette følger av forskrift 6. mai 2011 nr. 465 om beregning av lønnsveksten som skal benyttes ved regulering av grunnbeløpet og alderspensjon i folketrygden § 4.

Drøftingsordningen er formalisert i avtale av 28. november 2014 mellom regjeringen og pensjonistenes, de funksjonshemmedes og arbeidstakerne organisasjoner om regulering av folketrygdens grunnbeløp og pensjoner. Avtalen regulerer formålet med drøftingene, hvilke organisasjoner som skal representeres på møtene, hvor mange deltagere hver organisasjon kan møte med og gjennomføringen av møtene. Det vises til vedlegg 4.

Det følger av avtalen at formålet med drøftingene, så langt det er mulig, er å sikre en felles forståelse mellom partene om forutsetningene som skal legges til grunn for reguleringen. Partene skal også vurdere om det foreligger særlige forhold som har påvirket lønnsutviklingen for enkeltgrupper, og om effekten av dette skal holdes utenfor ved fastsettingen av lønnsveksten. Dette er nærmere omtalt i boks 2.5.

Etter at tallgrunnlaget er drøftet med organisasjonene, fastsetter Kongen, med hjemmel i folketrygdloven §§ 1-4, 4-4, 19-14 og 20-18, reguleringsfaktorer og satser for minste pensjonsnivå.

Pensjonistforbundet (SAKO-samarbeidet[1] ), Seniorsaken, Forsvarets seniorforbund, Landslaget for offentlige pensjonister, Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon, Samarbeidsforumet av Funksjonshemmedes organisasjoner, Landsorganisasjonen i Norge (LO), Unio, Yrkesorganisasjonens Sentralforbund (YS) og Akademikerne deltar i drøftingsmøtene. Finansdepartementet er også representert. Arbeids- og sosialministeren leder møtene.

I forkant av selve drøftingsmøtene ble det 20. april 2017 avholdt møte mellom organisasjonene og Arbeids- og sosialdepartementet hvor rapporten «Grunnlaget for inntektsoppgjørene 2017» fra Det tekniske beregningsutvalget for inntektsoppgjørene ble gjennomgått. Organisasjonene hadde en felles protokolltilførsel. Organisasjonene viste til at lønnsveksten i 2016 var sterkt preget av strukturelle endringer i arbeidsmarkedet som skyldtes sammensetningseffekter mellom næringer og strukturendringer innad i næringer. Protokollen fra møtet følger som vedlegg 5.

Drøftingsmøtene ble gjennomført 15. og 16. mai 2017. Det ble slått fast at anslaget for lønnsvekst i 2017 i revidert nasjonalbudsjett er 2,4 pst. Det ble også konstatert at det forelå et negativt avvik mellom forventet lønnsvekst og faktisk lønnsvekst på 0,7 prosentpoeng for 2016, og at det ikke forelå noe avvik for 2015. Det ble fra Regjeringens side lagt til grunn av det ikke forelå særlige forhold som det skulle tas hensyn til ved beregningen av lønnsveksten. Se nærmere omtale av særlige forhold i boks 2.5.

Organisasjonene krevde at Regjeringen skulle legge frem trygdeoppgjøret til reell behandling i Stortinget før sommeren. Unio, Forsvarets seniorforbund og Seniorsaken hadde en felles protokolltilførsel. For øvrig hadde LO, YS og Akademikerne protokolltilførsler. Organisasjonene utrykte misnøye med at regjeringen ikke hensyntok strukturelle endringer som særlige forhold. Videre var organisasjonene skuffet over at regjeringen ikke imøtekom kravet om å legge om reguleringen. Protokollen fra møtene følger som vedlegg 6.

Pensjonistforbundet, Landslaget for offentlige pensjonister, Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon og Samarbeidsforumet av Funksjonshemmedes organisasjoner avsto fra å undertegne protokollen.

Boks 2.1 Beregning av vekst i alderspensjon fra 1. mai 2017

Samlet prosentvis årslønnsvekst:

Den samlede prosentvise årslønnsveksten (sl) som skal benyttes ved reguleringen skal beregnes etter følgende formel:

sl = ((1 + a1/100) x (1 + a2/100) x (1 + f/100) – 1) x 100

Faktorene a1 og a2 er avviket i prosentpoeng mellom forventet og faktisk lønnsvekst ett og to år tilbake i tid, det vil i 2017 si henholdsvis minus 0,7 og 0,0 prosentpoeng for 2016 og 2015, mens f er forventet lønnsvekst i 2017, anslått til 2,4 pst.

Samlet årlig lønnsvekst i 2017 (vekst i gjennomsnittlig G) ble på denne bakgrunn beregnet til 1,68 pst.:

((1 – 0,7/100) x (1 + 0,0/100) x (1 + 2,4/100) – 1) x 100 = 1,68 pst.

Vekst i grunnbeløp fra 1. mai 2017:

Nytt grunnbeløp fra 1. mai fastsettes slik at den prosentvise veksten i det gjennomsnittlige grunnbeløpet fra 2016 til 2017 blir lik den samlede årslønnsveksten:

(93 281 x 12) – (92 576 x 4) = 749 068/8 = 93 634

Grunnbeløpet øker fra 92 576 kroner til 93 634 kroner.

Vekst i grunnbeløpet fra 1. mai er 1,14 pst.

Vekst i alderspensjonen under utbetaling fra 1. mai 2017 kommer frem slik:

(1 + 1,14 pst.) x (1 – 0,75 pst.) – 1 = 0,38 pst.

Alderspensjonen oppreguleres med lønnsvekst og fratrekkes deretter 0,75 pst. Reguleringsfaktoren etter folketrygdloven § 19-14 andre ledd og § 20-18 andre ledd fra 1. mai 2017 er dermed 0,38 pst.

Boks 2.2 Beregning av vekst i minste pensjonsnivå fra 1. mai 2017

Vekst i minste pensjonsnivå fra 1. mai 2017:

Satsene for minste pensjonsnivå reguleres i samsvar med med lønnsveksten på 1,14 pst. og justeres deretter for effekten av levealdersjusteringen for 67-åringer i reguleringsåret. Effekten beregnes som forholdet mellom forholdstallet for 67-åringer i året før reguleringsåret og forholdstallet for 67-åringer i reguleringsåret, det vil si 1,030/1,036 i 2017.

Eksempel ordinær sats:

(170 765 + 1,14 pst.) x (1,030/1,036) = 171 711

Ordinær sats øker fra 170 765 kroner til 171 711 kroner.

Vekst i minstesatsene fra 1. mai er 0,55 pst.

Minste pensjonsnivå fra 1. mai og 1. september

1. mai 2016

1. sept 2016

1. mai 2017

1. sept 2017

Lav sats (ektefelle har pensjon)

142 915

147 408

148 225

149 225

Ordinær sats (ektefellen har uføretrygd eller årlig inntekt over 2G)

166 274

170 765

171 711

172 711

Høy sats (pensjonist med ektefelle med inntekt under 2 G og som ikke har pensjon eller trygd)

179 748

179 748

180 744

181 744

Særskilt sats (enslig pensjonist)

183 748

184 766

188 766

Særskilt sats (forsørger ektefelle over 60 år og fyller vilkårene for rett til ektefelletillegg)

280 337

280 337

281 891

282 891

Garantipensjon fra 1. mai

1. mai 2016

1. mai 2017

Ordinær sats (ektefellen har uføretrygd, alderspensjon eller AFP eller årlig inntekt over 2G)

166 274

167 196

Høy sats (enslig pensjonist og pensjonist med ektefelle med inntekt under 2 G og som ikke har pensjon eller trygd)

179 748

180 744

Boks 2.3 Alderspensjon for gift person med pensjon over minste pensjonsnivå. Eksempel

Månedlig pensjonen frem til 1. mai 2017

Grunnpensjon

92 576 x 0,90/12

6 943 kroner

Tilleggspensjon

12 500 kroner

Sum

19 443 kroner

Månedlig pensjon fra 1. mai 2017

Reguleringsfaktoren for alderspensjon under utbetaling ble fastsatt til 0,38 pst., jf. forskrift 2. juni 2017 nr. 679 om grunnbeløp, reguleringsfaktorer, satser for minste pensjonsnivå og satser for garantipensjon fra 1. mai 2017 og virkningstidspunkt for regulering av kravet til minsteinntekter for rett til dagpenger § 2.

Grunnpensjon

6 943 kroner + 0,38 pst.

6 969 kroner

Tilleggspensjon

12 500 kroner + 0,38 pst.

12 548 kroner

Sum

19 517 kroner

Boks 2.4 Alderspensjon for enslig person med minste pensjonsnivå. Eksempel

Månedlig pensjonen frem til 1. mai 2017

Minste pensjonsnivå særskilt sats enslig = 183 748 kroner (fra 1. september 2016)

Grunnpensjon

92 576 x 1,00/12

7 715 kroner

Tilleggspensjon

5 100 kroner

Pensjonstillegg/minstenivåtillegg

2 497 kroner

Sum

15 312 kroner

Månedlig pensjon fra 1. mai 2017

Reguleringsfaktoren for alderspensjon under utbetaling ble fastsatt til 0,38 pst., og minste pensjonsnivå særskilt sats enslig ble fastsatt til 184 766 kroner, jf. forskrift 2. juni 2017 nr. 679 om grunnbeløp, reguleringsfaktorer, satser for minste pensjonsnivå og satser for garantipensjon fra 1. mai 2017 og virkningstidspunkt for regulering av kravet til minsteinntekter for rett til dagpenger § 2 og § 3 første ledd.

Grunnpensjon

7 715 kroner + 0,38 pst.

7 744 kroner

Tilleggspensjon

5 100 kroner + 0,38 pst.

5 119 kroner

Pensjonstillegg/minstenivåtillegg

2 534 kroner

Sum

15 397 kroner

Boks 2.5 Særlige forhold

I forskrift om beregning av lønnsveksten som skal benyttes ved regulering av grunnbeløpet og alderspensjon i folketrygden, heter det blant annet: «Det skal vurderes om det foreligger særlige forhold som har påvirket lønnsutviklingen for enkeltgrupper, og om effekten av dette skal holdes utenfor ved beregningen av lønnsveksten.»

Det betyr at begrepet særlige forhold bare dreier seg om selve tallgrunnlaget for reguleringen. Utgangspunktet for beregningen av lønnsveksten er forventet lønnsutvikling i reguleringsåret, justert for eventuelle avvik mellom faktisk og forventet lønnsutvikling siste to år.

Faktisk lønnsutvikling settes til gjennomsnittlig årslønnsvekst for lønnstakere under ett slik den går frem av hovedrapporten fra TBU. Det kan forekomme at det foreligger særlige forhold som har påvirket lønnsutviklingen for enkeltgrupper av lønnstakere og som igjen kan ha innvirket på fastsettelsen av den gjennomsnittlige årslønnsveksten. I slike situasjoner skal det vurderes om det skal tas hensyn til denne effekten ved fastsettelsen av lønnsveksten som benyttes ved reguleringen. Særlige forhold er begrenset til dette spørsmålet.

I avtalen mellom regjeringen og organisasjonene om drøftingsordningen fremgår det at spørsmålet om særlige forhold er et eget tema i drøftingene. Særlige forhold ble sist hensyntatt i 2002 da særskilte elementer i oppgjøret for skoleverket ble holdt utenfor fastsettingen av lønnsveksten. Det ble vist til at de særskilte lønnstilleggene for skoleverket hadde sin motpost i blant annet at lærerne skulle øke undervisningstiden per uke. Lønnsveksten som ble benyttet i reguleringen ble følgelig justert ned i forhold til den faktiske lønnsveksten.

Både definisjonen av særlige forhold og vurderingen av om det foreligger særlige forhold har sin opprinnelse i det gamle reguleringsregimet, som Stortinget vedtok i 2003, og som ble videreført i reguleringsreglene fra 2011.

3 Faktorer som påvirker pensjonistenes realinntektsutvikling og kjøpekraft

3.1 Innledning

Gjennom reguleringen av pensjonene bestemmes den nominelle inntektsutviklingen til pensjonistene. Realveksten fremkommer ved å ta hensyn til prisutviklingen. Både den nominelle og den reelle inntektsutviklingen påvirkes også av endringer i pensjonsreglene. Når det også tas hensyn til skatt fremkommer utviklingen i pensjonistenes kjøpekraft.

I dette kapittelet redegjøres det for realvekst i alderspensjon der det bare tas hensyn til konsekvensene for realveksten av reguleringen etter de ordinære reglene, jf. punkt 3.2. I punkt 3.3 gjøres det rede for endringer i pensjonsreglene i 2017. I punkt 3.4 gjøres det rede for endringer i skattereglene for pensjonistene. I punkt 3.5 redegjøres det for den samlede virkningen for pensjonistenes kjøpekraft. I boks 3.1 redegjøres det for bakgrunnen for gjeldende regler for regulering.

Realveksten i pensjonene påvirkes av at den nominelle lønnsveksten som inngår i reguleringen, justeres for avvik mellom faktisk og forventet lønnsvekst ett og to år tilbake i tid, jf. boks 2.1. Dette medfører at den nominelle lønnsveksten som oppdaterte beregninger av reallønnsveksten er basert på, kan avvike fra den nominelle lønnsveksten som reguleringen av pensjonene var basert på. Dette kan vanskeliggjøre sammenlikninger av reallønnsvekst og realvekst i pensjoner i det enkelte år.

3.2 Realvekst i alderspensjon

Etter flere år med høy reallønnsvekst avtok veksten i 2014 og 2015, og i 2016 fikk lønnstakerne en betydelig reallønnsnedgang, se tabell 3.1. I Nasjonalbudsjettet 2018 anslås en positiv reallønnsvekst igjen i 2017, og at denne vil øke i 2018. I hele perioden 2011–2018 var det betydelig variasjon i reallønnsveksten, fra 3,2 pst. i 2012 til -1,8 pst. i 2016. Variasjonen i reallønnsveksten skyldes både at den nominelle lønnsveksten avtok fra 2014 og var særlig lav i 2016, og at prisveksten har variert mye over perioden, fra 0,8 prosent i 2012 til 3,6 prosent i 2016. I Nasjonalbudsjettet 2018 anslås prisveksten å komme ned igjen til i underkant av 2 pst. i 2017 og 2018. Den gjennomsnittlige årlige reallønnsveksten sett under ett anslås å bli 1,2 pst. fra 2010 til 2018.

Realveksten i alderspensjonen følger lønnsveksten, men med et fratrekk på 0,75 prosent. Som nevnt i kapittel 2 legges anslaget for gjennomsnittlig årslønnsvekst i revidert nasjonalbudsjett til grunn, justert for eventuelle avvik mellom forventet og faktisk lønnsvekst de siste to årene. Samlet lønnsvekst som er lagt til grunn i reguleringen avviker derfor fra den faktiske lønnsveksten, og gjør at det ikke bare er fratrekket på 0,75 prosent som påvirker forskjellen i realveksten i lønninger og pensjoner. Selv med fratrekket på 0,75 prosent var realveksten i alderspensjonen i 2016 lik reallønnsveksten.

Tabell 3.1 Utvikling i alderspensjonistenes inntekt 2011–2018. Prosent

2011

2012

2013

2014

2015

2016

2017

2018

Gjennomsnitt 2010–2018

Nominell lønnsvekst ¹

4,2

4,0

3,9

3,1

2,8

1,7

2,4

3,0

3,1

Prisvekst 2

1,2

0,8

2,1

2,0

2,1

3,6

1,9

1,6

1,9

Reallønnsvekst

3,0

3,2

1,8

1,1

0,7

-1,8

0,5

1,4

1,2

Realvekst i alderspensjon 3

2,7

2,4

0,9

0,9

-0,4

-1,8

-1,0

0,6

0,5

¹ Historiske tall 2011–2015. Anslag fra Nasjonalbudsjettet 2018 for 2016–2018

² Historiske tall 2011–2016. Anslag fra Nasjonalbudsjettet 2018 for 2017–2018

³ Realvekst i alderspensjon gjelder alderspensjon utover minstenivået og er justert for avvik mellom anslått og faktisk lønnsvekst i foregående år

Kilde: Statistisk sentralbyrå og Finansdepartementet

Boks 3.1 Bakgrunnen for gjeldende regler for regulering av pensjon

Ny alderspensjon i folketrygden er utformet med sikte på å nå overordnede målsettinger i pensjonsreformen om et økonomisk bærekraftig pensjonssystem som stimulerer til høy yrkesdeltakelse. Sentrale elementer i ny alderspensjon i folketrygden er:

Alleårsopptjening: Alle år i arbeid gir pensjonsmessig uttelling. Årlig opptjening, som tilsvarer 18,1 prosent av inntekt opp til 7,1 ganger grunnbeløpet, akkumuleres i en pensjonsbeholdning

Fleksibelt, nøytralt uttak: Pensjonen kan tas ut fra 62 år og kombineres med arbeid uten avkortning i pensjonen. Årlig pensjon er høyere, jo senere den tas ut. Samlede utbetalinger i perioden som pensjonist er forventningsvis uavhengig av uttakstidspunkt

Levealdersjustering: Når levealderen i befolkningen øker, må yngre årskull arbeide noe lenger og/eller utsette uttaket noe for å oppnå samme pensjon som eldre årskull

Nye regler for regulering: Pensjon under utbetaling reguleres med lønnsveksten og fratrekkes deretter 0,75 prosent

I ny alderspensjon er prinsippet om regulering av pensjon under utbetaling med et gjennomsnitt av lønns- og prisveksten, som var en del av det brede pensjonsforliket i 2005, konkretisert til regulering med lønnsveksten fratrukket en fast faktor, jf. Ot.prp. nr. 37 (2008–2009). Av proposisjonen fremgår det at måten fratrekket fra lønnsveksten inngår i reguleringen på, jf. boks 8.1, og gitt at diskonteringsfaktoren også er lønnsveksten, inngår verken prisvekst eller lønnsvekst ved fastsetting av delingstallene, jf. boks 5.1. Man sikrer dermed klare og objektive rammer for fastsetting av delingstallene, og unngår eventuelle problemer som kunne oppstå dersom anslagene skulle avvike fra faktisk utvikling.

Fordelene ved å regulere pensjon under utbetaling med lønnsveksten fratrukket en fast faktor er redegjort for i Meld. St. 7 (2016–2017) og kan oppsummeres som følger:

Systemfordeler

Hvordan alderspensjon under utbetaling reguleres, henger nøye sammen med andre elementer i det nye alderspensjonssystemet. Ved uttak av pensjon, fremkommer årlig pensjon ved å dele pensjonsbeholdningen på et delingstall som reflekterer forventet gjenstående levetid. Delingstallene ivaretar på denne måten både levealdersjusteringen og den nøytrale fleksibiliteten i pensjonssystemet. Delingstallene fastsettes med endelig virkning det året et årskull fyller 61 år. I fastsetting av delingstallene er det også tatt hensyn til hvordan pensjon under utbetaling skal reguleres. Minste pensjonsnivå reguleres med lønnsveksten og fratrekkes deretter effekten av levealdersjusteringen i reguleringsåret.

Når verken lønns- eller prisveksten inngår i beregningen av delingstallene sikres at forholdet mellom verdien av opptjente rettigheter og forventet samlet pensjonsutbetaling er uavhengig av faktisk lønnsvekst. Uttaksreglene vil dermed være nøytrale uansett hva lønnsveksten faktisk blir.

I og med at delingstallene fastsettes før første mulige uttakstidspunkt, vil forskjellen mellom regulering av minste pensjonsnivå og regulering av pensjon over minstenivået være kjent og vilkårsprøvingen, som sikrer at pensjonen ved uttak før 67 år minst tilsvarer minste pensjonsnivå ved 67 år, kan gjennomføres uten anslag på lønns- og prisvekst.

Utviklingen i pensjonistenes inntekter er stabil i forhold til de yrkesaktives inntekter

Ved å regulere pensjonene med lønnsveksten fratrukket en fast faktor sikres at utviklingen i pensjonistenes inntekt står i et fast forhold til utviklingen i de yrkesaktives inntekter. Det vises til at det ved den årlige reguleringen har vært lagt vekt på at pensjonistene skulle følge inntektsutviklingen til de yrkesaktive. Med dagens regler for regulering av pensjoner, følger pensjonistenes inntektsutvikling lønnstakernes inntektsutvikling med et fast fradrag. Reguleringen gir dermed god forutsigbarhet om utviklingen i relativ inntekt.

Pensjonsutgiftene står i forhold til verdiskapingen i samfunnet

Regulering med lønnsveksten fratrukket en fast faktor sikrer at pensjonsutgiftene utgjør en relativt stabil andel av de samlede lønnsinntektene og verdiskapingen i samfunnet, og dermed står i forhold til den økonomiske bæreevnen.

Realveksten i pensjonene var positiv i perioden 2011–2014, men ligger an til å bli negativ i 2015–2017, når også realveksten i lønningene var svak eller negativ. Gitt anslagene for 2017–2018 er den gjennomsnittlige realveksten i alderspensjon i perioden 2010–2018 anslått til 0,5 pst.

3.3 Endring av grunnpensjon og minstepensjon i 2016 og av minstepensjon i 2017

Stortinget vedtok i årene 2015 til 2017 endringer i pensjonsreglene som bidrar til å øke pensjonene i 2016 og 2017. Grunnpensjonen til gifte og samboende pensjonister ble økt fra 85 til 90 pst. av grunnbeløpet med virkning fra 1. september 2016. Den enkelte pensjonist har som følge av dette fått en økning i pensjonen på om lag 4 000 kroner per år. Økningen kom om lag 650 000 pensjonister til gode, hvorav 500 000 alderspensjonister, 140 000 uføretrygdede og 15 000 andre pensjonister, hovedsakelig mottakere av statlig og kommunal avtalefestet pensjon. Stortinget vedtok også å øke minstepensjonen for enslige alderspensjonister med 4 000 kroner fra samme tidspunkt. Disse endringene i pensjonsreglene får full effekt fra 2017.

Stortinget har også vedtatt en økning av minstepensjonen for enslige alderspensjonister med yttterligere 4 000 kroner fra 1. september 2017, og en økning av minstesatsene for gifte og samboende med 1 000 kroner fra samme tidspunkt. Boks 3.2 viser effekten i 2017 av økningen i minstepensjonen for enslige alderspensjonister fra 1. september 2017. Det er lagt til grunn gjennomsnittlig tilleggspensjon i 2017 og uttak ved 67 år før levealdersjustering.

Boks 3.2 Økning av minste pensjonsnivå fra 1. september 2017

Etter reguleringen 1. mai utgjør minste pensjonsnivå særskilt sats enslig 184 766, jf. boks 2.2 og 2.4. Fra 1. september økte denne satsen med 4 000 kroner til 188 766, jf. forskrift 2. juni 2017 nr. 679 om grunnbeløp, reguleringsfaktorer, satser for minste pensjonsnivå og satser for garantipensjon fra 1. mai 2017 og virkningstidspunkt for regulering av kravet til minsteinntekt for rett til dagpenger § 2 og § 3 første ledd, slik bestemmelsen lyder etter endringen 1. september 2017.

Grunnpensjon

7 744 kroner

Tilleggspensjon

5 119 kroner

Pensjonstillegg/minstenivåtillegg

2 868 kroner

Sum

15 731 kroner

3.4 Endring av skatt i 2017

For 2017 er det vedtatt betydelige lettelser i skatt for alderspensjonister. I forbindelse med revidert nasjonalbudsjett ble satsen i minstefradraget for pensjonsinntekt økt med 2 prosentenheter (fra 29 til 31 pst.), og øvre grense ble økt fra 75 000 kroner til 81 200 kroner. Dette er anslått å gi en lettelse på om lag 840 mill. kroner påløpt i 2017. Dette kommer i tillegg til andre skatteendringer for 2017 som kommer pensjonister til gode.

Lavere skattesats på alminnelig inntekt kombinert med økt trinnskatt reduserer marginalskatten med 0,1 prosentenhet for de fleste personlige skattytere, herunder også for alderspensjonister. I tillegg er det innført en verdsettingsrabatt i formuesskatten for aksjer og driftsmidler, noe som gir en lettelse til pensjonister som har oppsparte midler i f.eks. aksjer. Verdsettingsrabatten for sekundærbolig ble redusert fra 20 pst. til 10 pst. Bunnfradraget i formuesskatten ble justert med om lag forventet formuesvekst fra 1,4 mill. kroner til 1,48 mill. kroner. Maksimalt beløp for det særskilte skattefradraget for pensjonister ble økt fra 29 880 kroner til 29 940 kroner, mens innslagspunktet for nedtrapping av skattefradraget med 15,3 pst. økte fra 184 800 kroner til 188 700 kroner, og innslagspunktet for nedtrapping av skattefradraget med 6,0 pst. økte fra 278 950 kroner til 284 350 kroner. Disse endringene er anslått å gi en lettelse til alderspensjonister på om lag 325 mill. kroner i 2017.

Samlet skattelettelse over perioden 2014–2017 for alderspensjonister er anslått til om lag 3,8 mrd. kroner.

3.5 Vekst i utbetalt pensjon for ulike husholdningstyper

Tabell 3.2 viser beregnet vekst i utbetalt pensjon og realvekst før og etter skatt for enslige og ektepar med minsteytelse og for enkelte utvalgte husholdningstyper for 2016, 2017 og 2018.

Nominell økning i minste pensjonsnivå for 2017 er 3,3 pst. for enslige og 2,9 pst. for ektepar der begge har minsteytelse. Noe av økningen for enslige siden 2016 skyldes økt minstepensjonen for enslige alderspensjonister fra 1. september 2016 og 1. september 2017. Noe av økningen for ektepar skyldes økt grunnpensjonen til gifte og samboende pensjonister fra 1. september 2016 og økt minstepensjon for gifte og samboende fra 1. september 2017. Beregnet realvekst etter skatt i 2017 er 1,4 pst. for enslige og 1,0 pst. for ektepar.

Tabell 3.2 inneholder også beregninger for enslige alderspensjonister med en pensjon i 2017 på henholdsvis 250 000 kroner og 550 000 kroner, og for pensjonistektepar med en samlet inntekt på henholdsvis 550 000 kroner og 750 000 kroner. Det er forutsatt at de kun har alderspensjon som inntekt (inkl. tjenestepensjon) og ikke betaler skatt på formue. Beregnet realvekst etter skatt i 2017 er 0,1 pst. for enslige med en inntekt på 250 000 kroner og -0,3 pst. for enslige med en inntekt på 550 000 kroner. Ektepar med en samlet inntekt på 550 000 og 750 000 kroner har en beregnet realvekst etter skatt i 2017 på henholdsvis 0,6 og 0,4 prosent.

Helårseffekten av økningene i minstepensjonene fra 1. september 2017 kommer først i 2018 og tabellen inneholder derfor også beregnet årlig vekst for 2018. Beregningene for 2018 er basert på anslagene for lønnsvekst og prisvekst som ligger til grunn for statsbudsjettet 2018. Gitt disse anslagene, vil realveksten etter skatt i 2018 bli 2,2 prosent for en enslig minstepensjonist og 0,8 prosent for et ektepar der begge er minstepensjonister. Realveksten etter skatt i 2018 er beregnet til 0,7 pst. for enslige med en inntekt på 250 000 kroner og ektepar med en samlet inntekt på 550 000 og 750 000 kroner, og 0,9 pst. for enslige med en inntekt på 550 000 kroner.

Beregnet realvekst etter skatt i 2017 for en enslig ufør med minsteytelse og et ektepar der begge er uføre med minsteytelser er 0,4 prosent.

Tabell 3.2 Beregnet årlig vekst i pensjon og trygd for utvalgte husholdningstyper. Prosent

2016

2017

2018¹

Pensjon/trygd

Nominell vekst

Realvekst før skatt

Realvekst etter skatt

Nominell vekst

Realvekst før skatt

Realvekst etter skatt

Nominell vekst

Realvekst før skatt

Realvekst etter skatt

Enslig, alderspensjon, minsteytelse²

2,8

-0,8

-0,8

3,3

1,4

1,4

3,9

2,2

2,2

Ektepar, alderspensjon, begge minsteytelse

2,9

-0,7

-0,7

2,9

1,0

1,0

2,4

0,8

0,8

Enslig, 250 000 kr

1,7

-1,8

-1,5

0,9

-1,0

0,1

2,2

0,6

0,7

Enslig, 550 000 kr

1,7

-1,8

-1,2

0,9

-1,0

-0,3

2,2

0,6

0,9

Ektepar, 350 000 + 200 000 kr

2,2

-1,3

-1,0

1,9

0,0

0,6

2,2

0,6

0,7

Ektepar, 500 000 + 250 000 kr

2,1

-1,4

-1,1

1,6

-0,3

0,4

2,2

0,6

0,7

Enslig ufør, minsteytelse

2,5

-1,1

-0,3

1,7

-0,2

0,4

3,0

1,4

1,7

Ektepar ufør, begge minsteytelse

2,5

-1,1

-0,4

1,7

-0,2

0,4

3,0

1,4

1,8

¹ Beregningene er basert på vekstfaktorene som ligger til grunn for statsbudsjettet 2018, jf. Meld. St. 1 (2017–2018) Nasjonalbudsjettet 2018, og regjeringens forslag til skatteregler, jf. Prop. 1 LS (2017–2018) Skatter, avgifter og toll 2018

² Fra 1.9.2016 er ny særskilt sats for enslige lagt til grunn for beregningene

Kilde: Finansdepartementet

4 Inntektsutvikling blant den eldre befolkningen

I dette kapittelet vises statistikk som belyser utviklingen i samlet inntekt for den eldre befolkningen i perioden fra 2004 til 2015. Mange i aldersgruppen over 62 år står fortsatt i arbeid, og mange kombinerer arbeid med pensjonsuttak. Samtidig er det en del som kun mottar alderspensjon, og enkelte mottar andre ytelser fra det offentlige. Det er derfor viktig å se på samlet inntekt, og ikke bare alderspensjon fra folketrygden.

I 2015 var det 1 146 000 personer som var 62 år eller eldre. Figur 4.1 illustrerer sammensetningen av samlet inntekt for alle som var 62 år eller eldre i 2015, fordelt etter alder. Samlet inntekt er stort sett fallende med økt alder. 62-åringene hadde en gjennomsnittlig inntekt på rundt 570 000 kroner, mens tilsvarende nivå for 75-åringene var rundt 350 000 kroner. Skattereglene behandler pensjonsinntekt lempeligere enn yrkesinntekt. Dette kombinert med et progressivt skattesystem gjør at inntektsforskjellene mellom aldersgruppene er mindre målt etter skatt. 62-åringenes inntekt etter skatt utgjorde 71 prosent av samlet inntekt før skatt i 2015, mens tilsvarende andel for 75-åringene var 82 prosent.

Figur 4.1 Sammensetning av inntekt for personer 62–85 år i 2015. Tusen kroner

Kilde: Statistisk sentralbyrå

Yrkesinntekten utgjør den viktigste inntektskomponenten frem til fylte 67 år. Yrkesinntekt er summen av lønnsinntekter og netto næringsinntekter i løpet av kalenderåret. For 67-åringene utgjør yrkesinntekt og alderspensjon om lag like stor andel av samlet inntekt, rundt 30 prosent hver. Alderspensjon inkluderer kun alderspensjon fra folketrygden. Alderspensjon fra supplerende ordninger inngår i andre overføringer, sammen med blant annet økonomisk sosialhjelp og supplerende stønad.

Hvis man sammenlikner den eldre befolkningen med den yngre, så ser en at inntektsnivået er høyere i den yngre delen av befolkningen enn i den eldre delen. Figur 4.2 viser median samlet inntekt etter skatt for ulike aldersgrupper i 2015. Median inntekt etter skatt sier noe om hvordan kjøpekraften er for medianen i hver aldersgruppe, det vil si den personen som ligger midt i inntektsfordelingen for den aktuelle aldersgruppen. Median inntekt etter skatt for aldersgruppen 67–69 år er 85 pst. av tilsvarende inntekt for aldersgruppen 60–61 år.

Figur 4.2 Median samlet inntekt etter skatt i 2015. Tusen kroner

Kilde: Statistisk sentralbyrå

Ved å sammenligne utviklingen i kjøpekraft for den eldre befolkningen med utviklingen for den øvrige befolkningen, får man et bilde av hvordan utviklingen for den eldre befolkningen har vært relativt til andre aldersgrupper.

Figur 4.3 viser realveksten i median samlet inntekt etter skatt for utvalgte aldersgrupper i perioden 2005–2015. Den viser at den eldre befolkningen, det vil si personer fra 62 år og oppover, har hatt en sterkere økning i kjøpekraften enn den yngre befolkningen de siste ti årene. Den eldre delen av befolkningen har i løpet av perioden hatt en realvekst mellom 36 og 40 prosent, mens den yngre delen har hatt enn realvekst under 30 pst. Den sterke veksten for de eldre skyldes blant annet økt yrkesaktivitet, men spesielt for dem over 66 år er også økt pensjonsopptjening en viktig årsak. I tillegg har pensjonene økt mer enn prisveksten i perioden.

Figur 4.3 Realvekst i median samlet inntekt etter skatt fra 2005 til 2015. Prosent

Kilde: Statistisk sentralbyrå

Også når en kun ser på perioden 2010–2015, har realveksten i inntekt for den eldre befolkningen vært høy. Aldersgruppen 62–66 år har hatt den sterkeste veksten i inntekt, jf. figur 4.4. Dette henger sammen med økt yrkesaktivitet for denne gruppen etter 2011, og at mange i denne aldersgruppen kombinerer arbeid og uttak av pensjon.

Figur 4.4 Realvekst i median samlet inntekt før og etter skatt fra 2010 til 2015. Prosent

Kilde: Statistisk sentralbyrå

I aldersgruppen 60–61 år er arbeid hovedinntektskilden. Forskjellen mellom realvekst i inntekt før og etter skatt er liten for denne gruppen. For aldersgruppen 62–66 år har realveksten i inntekt før skatt vært spesielt høy. Det at inntekten før skatt har økt vesentlig innebærer, pga. progressiviteten i skattesystemet, at denne gruppen betaler mer skatt, og forskjellen i realveksten før og etter skatt er derfor større. Også den eldste aldersgruppen har hatt en kraftig vekst i inntekt før skatt i perioden. Høyere inntekt før skatt betyr at flere betaler skatt av inntekten og gjennomsnittskatten er høyere. Dette betyr at realveksten i inntekt etter skatt relativt sett er noe lavere. Realveksten i inntekt etter skatt vil også være påvirket av skatteendringer i perioden.

Selv om realveksten over femårsperioden har vært god for den eldre befolkningen, har den årlige veksten vært avtagende i perioden. Figur 4.5 viser årlig realvekst i median inntekt etter skatt fra 2010 til 2015. Som det går frem av figuren har den årlige veksten i inntekt etter skatt for aldersgruppene over 67 år vært avtagende siden 2010. Dette har sammenheng med avtagende lønnsvekst i perioden, som igjen gir lavere årlig regulering av alderspensjon. For perioden 2014–2015 har realveksten vært negativ for aldersgruppen 67–74 år. Dette henger trolig sammen med at enkelte i denne aldersgruppen har tatt ut pensjon tidlig og slutter å jobbe ved 67 år eller tidligere.

Figur 4.5 Årlig realvekst i median samlet inntekt etter skatt fra 2010 til 2015. Prosent

Kilde: Statistisk sentralbyrå

Inntektsutviklingen fordelt på grupper med ulikt inntektsnivå er vist i figur 4.6. Figuren viser økningen i realvekst før og etter skatt for den eldre befolkningen fordelt på ulike desiler. En desilfordeling for samlet inntekt betyr at populasjonen er delt i 10 intervaller, slik at hvert intervall inneholder like mange personer. Desil 1 referer da til de 10 prosentene med lavest inntekt, desil 2 referer til de 10 prosentene med nest lavest inntekt osv. Realveksten i inntekt etter skatt har vært høy for alle desiler. Veksten har vært sterkest blant de 10 prosentene med høyest samlet inntekt, men realinntektsveksten har også vært høy blant de med lavest samlet inntekt. De tre laveste desilene, dvs. de 30 prosentene med lavest samlet inntekt, har hatt en realvekst i median samlet inntekt etter skatt på om lag 45 prosent i perioden.

Figur 4.6 Realvekst i median samlet inntekt før og etter skatt fra 2005 til 2015 for personer som er 62 år eller eldre fordelt på desiler. Prosent

Kilde: Statistisk sentralbyrå

Den sterke realveksten i samlet inntekt blant dem med høyest samlet inntekt fanger trolig opp at en del høytlønnede kombinerer full jobb og full pensjon, noe som ikke var mulig i 2005. God realvekst også for de med lavest samlet inntekt reflekterer trolig økningen i minstepensjonen i perioden.

Tilråding

Arbeids- og sosialdepartementet

tilrår:

Tilråding fra Arbeids- og sosialdepartementet 13. oktober 2017 om regulering av pensjoner i 2017 og pensjonisters inntektsforhold blir sendt Stortinget.

Vedlegg 1
Forskrift 6. mai 2011 nr. 465

Figur 1.1

Figur 1.2

Vedlegg 2
Forskrift 2. juni 2017 nr. 679

Figur 2.1

Figur 2.2

Vedlegg 3
Forskrift 11. august 2017 nr. 1241

Figur 3.1

Figur 3.2

Vedlegg 4
Avtale mellom regjeringen og organisasjonene

Figur 4.1

Figur 4.2

Vedlegg 5
Protokoll fra møte 20. april 2017

Figur 5.1

Figur 5.2

Figur 5.3

Vedlegg 6
Protokoll fra møtene 15. og 16. mai 2017

Figur 6.1

Figur 6.2

Figur 6.3

Figur 6.4

Figur 6.5

Figur 6.6

Figur 6.7

Figur 6.8

Figur 6.9

Figur 6.10

Figur 6.11

Figur 6.12

Vedlegg 7
Tabeller

Tabell 7.1 Oversikt over grunnbeløpet i folketrygden fra 1967. Kroner

Størrelsen på grunnbeløpet

Gjennomsnittlig årlig grunnbeløp

Fra

Pr. år kr

Pr. md. kr

År

Beløp kr

1.01.1967

5 400

450,00

1967

5 400

1.01.1968

5 900

491,67

1968

5 900

1.01.1969

6 400

533,33

1969

6 400

1.01.1970

6 800

566,67

1970

6 800

1.01.1971

7 200

600,00

1.05.1971

7 500

625,00

1971

7 400

1.01.1972

7 900

658,33

1972

7 900

1.01.1973

8 500

708,33

1973

8 500

1.01.1974

9 200

766,67

1.05.1974

9 700

808,33

1974

9 533

1.01.1975

10 400

866,67

1.05.1975

11 000

916,67

1975

10 800

1.01.1976

11 800

983,33

1.05.1976

12 100

1 008,33

1976

12 000

1.01.1977

13 100

1 091,67

1.05.1977

13 400

1 116,67

1.12.1977

14 400

1 200,00

1977

13 383

1.07.1978

14 700

1 225,00

1978

14 550

1.01.1979

15 200

1 266,67

1979

15 200

1.01.1980

16 100

1 341,67

1.05.1980

16 900

1 408,33

1980

16 633

1.01.1981

17 400

1 450,00

1.05.1981

19 100

1 591,67

1.10.1981

19 600

1 633,33

1981

18 658

1.05.1982

21 200

1 766,67

1982

20 667

1.01.1983

21 800

1 816,67

1.05.1983

22 600

1 883,33

1983

22 333

1.05.1984

24 200

2 016,67

1984

23 667

1.05.1985

25 900

2 158,33

1985

25 333

1.01.1986

26 300

2 191,67

1.05.1986

28 000

2 333,33

1986

27 433

1.05.1987

29 900

2 491,67

1987

29 267

1.01.1988

30 400

2 533,33

1.04.1988

31 000

2 583,33

1988

30 850

1.04.1989

32 700

2 725,00

1989

32 275

1.05.1990

34 000

2 833,33

1.12.1990

34 100

2 841,67

1990

33 575

1.05.1991

35 500

2 958,33

1991

35 033

1.05.1992

36 500

3 041,67

1992

36 167

1.05.1993

37 300

3 108,33

1993

37 033

1.05.1994

38 080

3 173,33

1994

37 820

1.05.1995

39 230

3 269,17

1995

38 847

1.05.1996

41 000

3 416,67

1996

40 410

1.05.1997

42 500

3 541,67

1997

42 000

1.05.1998

45 370

3 780,83

1998

44 413

1.05.1999

46 950

3 912,50

1999

46 423

1.05.2000

49 090

4 090,83

2000

48 377

1.05.2001

51 360

4 280,00

2001

50 603

1.05.2002

54 170

4 514,17

2002

53 233

1.05.2003

56 861

4 738,42

2003

55 964

1.05.2004

58 778

4 898,17

2004

58 139

1.05.2005

60 699

5 058,25

2005

60 059

1.05.2006

62 892

5 241,00

2006

62 161

1.05.2007

66 812

5 567,67

2007

65 505

1.05.2008

70 256

5 854,67

2008

69 108

1.05.2009

72 881

6 073,42

2009

72 006

1.05.2010

75 641

6 303,42

2010

74 721

1.05.2011

79 216

6 601,33

2011

78 024

1.05.2012

82 122

6 843,50

2012

81 153

1.05.2013

85 245

7 103,75

2013

84 204

1.05.2014

88 370

7 364,16

2014

87 328

1.05.2015

90 068

7 505,67

2015

89 502

1.05.2016

92 576

7 714,67

2016

91 740

1.05.2017

93 634

7 802,83

2017

93 281

Tabell 7.2 Utviklingen av folketrygdens minsteytelse for alderspensjonister, uføretrygdede og unge uføre i perioden 1.05.1992–30.04.2018. Kroner

Minste pensjonsnivå

Alderspensjonist

Uføretrygdet

Enslige Pr. år

Ektepar Pr. år

Enslige Pr. år

Ektepar Pr. år

Enslige unge uføre Pr. år

1.05.92–30.04.93

58 583

94 752

58 583

94 752

87 096

1.05.93–31.12.93

59 868

96 816

59 868

96 816

88 992

1.01.94–30.04.94

59 868

101 088¹

59 868

101 088¹

88 991

1.05.94–31.12.94

61 116

103 200

61 116

103 200

90 852

1.01.95–30.04.95²

61 512

103 992

61 512

103 992

90 852

1.05.95–30.04.96

63 372

107 136

63 372

107 136

93 600

1.05.96–30.04.97

66 240

111 984

66 240

111 984

97 836

1.05.97–30.04.98³

69 360

117 456

69 360

117 456

101 412

1.05.98–30.04.99⁴

81 360

140 040

81 360

140 040

108 252

1.05.99–30.04.00

84 204

144 912

84 204

144 912

112 032

1.05.00–30.04.01

88 032

151 512

88 032

151 512

117 132

1.05.01–30.04.02

92 100

158 520

92 100

158 520

122 544

1.05.02–30.04.03

97 140

167 208

97 140

167 208

129 252

1.05.03–30.04.04

101 964

181 200⁵

101 964

181 200⁵

135 660

1.05.04–30.04.05

105 408

190 248⁶

105 408

190 248⁶

140 244

1.05.05–30.04.06

108 852

199 512⁷

108 852

199 512⁷

144 828

1.05.06–30.04.07

112 788

206 712

112 788

206 712

150 060

1.05.07–30.04.08

119 820

219 600

119 820

219 600

159 420

1.05.08–30.04.09⁸

136 296

251 496

136 296

251 496

173 532⁹

1.05.09–30.04.10¹⁰

143 568

265 272

143 568

265 272

180 012

1.05.10–30.04.11¹¹

151 272

279 864

151 272

279 864

186 828

1.05.11–30.04.12¹²

157 639

291 644

158 424

293 088

195 660

1.05.12–30.04.13

162 615

300 850

164 256

303 864

202 848

1.05.13–30.04.14

167 963

310 744

170 496

315 408

210 564

1.05.14–31.12.14

173 274

320 570

176 736

326 976

218 268

1.01.15–30.04.15¹³

173 274

320 570

219 158

402 968

257 157

1.05.15–30.04.16

175 739

325 132

223 369

410 710

262 098

1.05.16–31.08.16

179 748

332 548

229 588

422 146

269 396

1.09.16–30.04.17¹⁴

183 748

341 530

229 588

431 404

269 396

1.05.17–31.08.17

184 766

343 422

232 212

426 972¹⁵

272 475

1.09.17–30.04.18¹⁶

188 766

345 422

232 212

426 972

272 475

¹ Heving av sats for særtillegget for ektepar fra 1.01.1994. Ny sats 2 x 60,5 pst. av grunnbeløpet, dvs. dobbelt av ordinær sats og ny minstesats.

² Heving av sats for særtillegget fra 1.01.1995. Ordinær sats utgjorde 61,55 pst. av grunnbeløpet.

³ Heving av sats for særtillegget fra 1.05.1997. Ordinær sats utgjorde 63,2 pst. av grunnbeløpet (minstesats 57,5 pst).

⁴ Heving av sats for særtillegget fra 1.05.1998. Ordinær sats utgjorde 79,33 pst. av grunnbeløpet, mens minstesats er 74 pst. av grunnbeløpet.

⁵ Grunnpensjonen for ektepar økte fra 0,75 G til 0,8 G fra 1.05.2003.

⁶ Grunnpensjonen for ektepar økte til 0,825 G fra 1.05.2004.

⁷ Grunnpensjonen for ektepar økte til 0,85 G fra 1.05.2005.

⁸ Ordinær sats for særtillegget økte til 94 pst. av grunnbeløpet fra 1.05.2008.

⁹ De medregnede framtidige pensjonspoengene for unge uføre ble hevet fra 3,30 til 3,50 fra 1.05.2008.

¹⁰ Ordinær sats for særtillegget økte til 97 pst. av grunnbeløpet fra 1.05.2009.

¹¹ Ordinær sats for særtillegget økte til 100 pst. av grunnbeløpet fra 1.05.2010.

¹² Fra og med 1.05.2011 er satsene for minste pensjonsnivå for alderspensjonister regulert i samsvar med lønnsveksten og deretter justert for effekten av levealdersjusteringen, mens minstepensjon for uførepensjonister er regulert i samsvar med grunnbeløpet (lønnsveksten). Et ektepar med alderspensjon er sikret et samlet pensjonsnivå tilsvarende to ganger ordinær sats.

¹³ Fra 1.01.2015 er uførepensjon endret til uføretrygd og blir skattlagt som lønn. For å videreføre nivået etter skatt, er minstesatsene økt. Minstesatsen for gifte og samboende er 2,28 G (ordinær sats) og for enslige 2,48 G (høy sats). For unge uføre er minstesatsene henholdsvis 2,66 G og 2,91 G.

¹⁴ Fra 1.09.2016 økte grunnpensjonen til gifte og samboende pensjonister fra 0,85 G til 0,90 G. Lav og ordinær sats for minste pensjonsnivå for alderspensjonister økte, og det ble innført en ny, særskilt sats for enslige alderspensjonister. Minste årlige ytelse for gifte og samboende uføretrygdede er økt til 2,33 G dersom vedkommende mottar uføretrygd som er en omregnet uførepensjon.

¹⁵ Minstesatsen for gifte og samboende uføretrygdede med uføretrygd som er en omregnet uførepensjon er 2,33 G = 436 334 kroner fra 1.05.2017 (ingen endring fra 1.09.2017).

¹⁶ Fra 1.09.2017 økte alle satsene for minste pensjonsnivå for alderspensjonister.

Kilde: Arbeids- og velferdsdirektoratet

Tabell 7.3 Minsteytelse (årlig gjennomsnitt) for enslige og ektepar og grunnbeløpet (årlig gjennomsnitt). Endring i realverdien. 1970–2016

Endring i realverdi fra året før

Minsteytelse uføretrygd

Minste pensjonsnivå alderspensjon

Gj.sn. grunn-beløp kr

Minsteytelse uføretrygd

Minste pensjonsnivå alderspensjon

År

Enslig

Ektepar

Enslig

Ektepar

Enslig pst.

Ektepar pst.

Enslig pst.

Ektepar pst.

Gj.sn. grunnbeløp

1970

7 810

11 970

7 810

11 970

6 800

-

-

-

-

-

1971

8 900

13 850

8 900

13 850

7 400

6,8

8,4

6,8

8,4

2,0

1972

9 664

15 023

9 664

15 023

7 900

1,7

1,6

1,7

1,6

-0,0

1973

10 445

16 220

10 445

16 220

8 500

0,2

0,1

0,2

0,1

-0,2

1974

11 655

18 101

11 655

18 101

9 533

2,3

2,3

2,3

2,3

2,8

1975

13 308

20 696

13 308

20 696

10 800

2,3

2,4

2,3

2,4

1,5

1976

15 363

24 215

15 363

24 215

12 000

5,6

7,0

5,6

7,0

1,6

1977

17 770

28 331

17 770

28 331

13 383

5,9

7,1

5,9

7,1

2,1

1978

20 228

32 760

20 228

32 760

14 550

5,3

6,9

5,3

6,9

0,6

1979

21 780

35 406

21 780

35 406

15 200

2,9

3,3

2,9

3,3

-0,1

1980

24 345

39 339

24 345

39 339

16 633

0,7

0,1

0,7

0,1

-1,5

1981

27 882

45 066

27 882

45 066

18 658

1,0

1,0

1,0

1,0

-1,1

1982

31 228

50 633

31 228

50 633

20 667

0,5

0,9

0,5

0,9

-0,6

1983

34 153

55 248

34 153

55 248

22 333

0,8

0,6

0,8

0,6

-0,4

1984

36 516

59 056

36 516

59 056

23 667

0,5

0,5

0,5

0,5

-0,4

1985

39 220

63 496

39 220

63 496

25 333

1,7

1,8

1,7

1,8

1,3

1986

42 884

69 196

42 884

69 196

27 433

2,1

1,7

2,1

1,7

1,1

1987

45 724

73 776

45 724

73 776

29 267

-2,0

-2,0

-2,0

-2,0

-1,9

1988

48 786

78 966

48 786

78 966

30 850

0,0

0,4

0,0

0,4

-1,2

1989

51 174

82 896

51 174

82 896

32 275

0,3

0,4

0,3

0,4

0,1

1990

53 438

86 652

53 438

86 652

33 575

0,3

0,4

0,3

0,4

-0,1

1991

56 112

90 840

56 112

90 840

35 033

1,5

1,3

1,5

1,3

0,8

1992

58 048

93 890

58 048

93 890

36 167

1,1

1,0

1,1

1,0

0,9

1993

59 440

96 128

59 440

96 128

37 033

0,1

0,1

0,1

0,1

0,1

1994

60 700

102 496

60 700

102 496

37 820

0,7

5,1

0,7

5,1

0,7

1995

62 752

106 088

62 752

106 088

38 847

0,9

1,0

0,9

1,0

0,2

1996

65 284

110 368

65 284

110 368

40 410

2,8

2,8

2,8

2,8

2,8

1997

68 320

115 632

68 320

115 632

42 000

2,0

2,1

2,0

2,1

1,3

1998

77 360

132 512

77 360

132 512

44 413

10,7

12,1

10,7

12,1

3,4

1999

83 256

143 288

83 256

143 288

46 423

5,2

5,7

5,2

5,7

2,2

2000

86 756

149 312

86 756

149 312

48 377

1,0

1,0

1,0

1,0

1,0

2001

90 744

156 184

90 744

156 184

50 603

1,5

1,5

1,5

1,5

1,5

2002

95 460

164 312

95 460

164 312

53 233

3,9

3,9

3,9

3,9

3,9

2003

100 356

176 536

100 356

176 536

55 964

2,6

4,9

2,6

4,9

2,6

2004

104 260

187 232

104 260

187 232

58 139

3,4

5,6

3,4

5,6

3,4

2005

107 704

196 424

107 704

196 424

60 059

1,7

3,3

1,7

3,3

1,7

2006

111 476

204 312

111 476

204 312

62 161

1,2

1,7

1,2

1,7

1,2

2007

117 476

215 304

117 476

215 304

65 505

4,6

4,6

4,6

4,6

4,6

2008

130 804

240 864

130 804

240 864

69 108

7,3

7,8

7,3

7,8

1,6

2009

141 144

260 680

141 144

260 680

72 006

5,7

6,0

5,7

6,0

2,0

2010

148 704

275 000

148 704

275 000

74 721

2,8

3,0

2,8

3,0

1,3

2011

156 040

288 680

155 517

287 717

78 024

3,6

3,7

3,3

3,3

3,1

2012

162 312

300 272

160 956

297 781

81 153

3,2

3,2

2,7

2,7

3,2

2013

168 416

311 560

166 180

307 446

84 204

1,6

1,6

1,1

1,1

1,6

2014

174 656

323 120

171 504

317 295

87 328

1,7

1,7

1,2

1,2

1,7

2015¹

221 965

408 129

174 917

323 611

89 502

24,5

23,7

-0,1

-0,1

0,4

2016

227 515

421 420

179 745

333 070

91 740

-1,0

-0,3

-0,8

-0,6

-1,0

¹ Fra 1.01.2015 er uførepensjon endret til uføretrygd og blir skattlagt som lønn. For å videreføre nivået etter skatt, er minstesatsene økt.

Kilde: Arbeids- og velferdsdirektoratet

Tabell 7.4 Personer med pensjon/overgangsstønad fra folketrygden

Pr. 31. desember 2014

Pr. 31. desember 2015

Pr. 31. desember 2016

Antall personer

Av dette med minste-ytelse

I pst av alle

Antall personer

Av dette med minste-ytelse

I pst av alle

Antall personer

Av dette med minste-ytelse

I pst av alle

Alderspensjonister

837 525

149 920

18

868 513

143 394

17

894 185

158 597

18

Uføretrygdede

311 875

57 450

18

314 748

65 107

21

318 244

66 540

21

Gjenlevende ektefeller

17 579

4 932

28

16 719

4 718

28

15 991

4 531

28

Tidligere familiepleiere

58

58

100

48

48

100

41

41

100

Ugifte forsørgere og skilte eller separerte forsørgere

19 154

19 154

100

17 957

17 957

100

14 493

14 493

100

I alt

1 186 191

231 514

20

1 217 985

231 224

19

1 242 954

244 202

20

Kilde: Arbeids- og velferdsdirektoratet

Tabell 7.5 Alderspensjonister og uføretrygdede med minsteytelse pr. 31.12.2016

Kvinner

Menn

I alt

Alderspensjonister i alt

137 814

20 783

158 597

67–69 år

15 683

2 998

18 681

70 år og over

122 131

17 785

139 916

Uføretrygdede i alt

49 242

17 298

66 540

Under 50 år

12 402

6 352

18 754

50–59 år

16 310

6 306

22 616

60–66 år

20 239

4 596

24 835

67–69 år

291

44

335

I alt

187 056

38 081

225 137

Kilde: Arbeids- og velferdsdirektoratet

Tabell 7.6 Alderspensjonister og uføretrygdede med full pensjon samt gjenlevende ektefeller med og uten tilleggspensjon pr. 31.12.2016

Bare pensjonister med full pensjon

Gjenlevende ektefeller med pensjon/overgangsstønad

I alt

Alders-pensjonister med full pensjon

Uføretrygdede med full pensjon¹

Uten tilleggspensjon

29 916

327

30 243

Under 0,55G

78 710

8 619

87 329

0,55–0,60

7 388

626

8 014

0,60–0,80

34 101

2 075

36 176

0,80–1,00

43 582

1 663

45 245

1,00–1,50

170 002

2 168

172 170

1,50–2,00

230 198

511

230 709

Over 2,00G

285 811

2

285 813

I alt

879 708

264 353

15 991

1 160 052

¹ Ettersom uføretrygdede ikke lenger har tilleggspensjon som en del av uføretrygden, er det ikke mulig å fordele disse etter inndelingen i tabellen.

Kilde: Arbeids- og velferdsdirektoratet

Tabell 7.7 Personer med pensjonsgivende inntekt utover grunnbeløpet (unntatt personer som fikk godskrevet pensjonspoeng etter særregler for uføretrygdede)

Antall personer

I prosent av folketallet 17–69 år

År

Kvinner

Menn

I alt

Kvinner pst.

Menn pst.

1967

379 284

1 000 303

1 379 587

31,0

82,0

1970

406 912

1 000 262

1 407 174

32,7

80,3

1973

467 148

1 019 234

1 486 382

36,8

79,9

1975

506 236

1 034 142

1 540 378

39,4

79,9

1977

581 234

1 068 877

1 650 111

44,7

81,5

1978

616 895

1 074 064

1 690 959

47,2

81,3

1979

646 502

1 081 518

1 728 020

49,2

81,5

1980

677 229

1 096 561

1 773 790

51,2

82,1

1981

698 253

1 097 511

1 795 764

52,5

81,6

1982

710 012

1 083 001

1 793 013

53,1

79,9

1983

722 474

1 080 593

1 803 067

53,6

79,1

1984

745 200

1 087 816

1 833 016

53,0

79,1

1985

776 418

1 100 216

1 876 634

56,9

79,3

1986

812 883

1 122 975

1 935 858

59,1

80,2

1987

846 414

1 128 753

1 975 167

61,1

79,9

1988

861 669

1 128 573

1 990 242

61,8

79,1

1989

850 403

1 099 913

1 950 316

60,7

76,7

1990

856 668

1 089 392

1 946 060

61,0

75,8

1991

865 544

1 082 327

1 947 871

61,4

74,9

1992

872 979

1 079 078

1 952 057

61,7

74,3

1993

884 425

1 081 504

1 965 929

62,2

74,2

1994

900 904

1 099 311

2 000 215

63,2

75,2

1995

918 852

1 116 499

2 035 351

64,2

76,1

1996

935 019

1 132 310

2 067 329

65,0

76,9

1997

951 227

1 154 670

2 105 897

65,8

78,0

1998

971 935

1 117 106

2 089 041

66,8

79,0

1999

982 630

1 180 713

2 163 343

67,1

78,7

2000

993 640

1 184 738

2 178 378

67,5

78,4

2001

1 004 786

1 192 262

2 197 048

67,9

78,6

2002

1 042 390

1 217 940

2 260 330

69,9

79,7

2003

1 047 220

1 213 481

2 260 701

69,7

78,8

2004

1 055 298

1 220 056

2 275 354

69,6

78,6

2005

1 066 792

1 233 628

2 300 420

69,6

78,6

2006

1 091 040

1 268 836

2 359 876

70,3

79,7

2007

1 122 217

1 310 901

2 433 188

71,4

80,8

2008

1 156 258

1 354 359

2 510 617

72,4

81,8

2009

1 199 278

1 330 498

2 529 776

74,0

79,1

2010

1 212 216

1 344 625

2 556 841

73,6

78,7

2011

1 195 697

1 317 778

2 513 475

71,5

75,6

2012

1 235 603

1 378 889

2 614 492

72,9

77,8

2013

1 249 364

1 397 482

2 646 846

72,8

77,8

2014

1 256 541

1 411 299

2 667 840

72,5

77,7

2015

1 265 727

1 416 994

2 682 721

72,5

77,4

Kilde: Arbeids- og velferdsdirektoratet

Tabell 7.8 Utvikling av gjennomsnittlig pensjonspoeng for ikke-uføre 1967–2015¹

År

Kvinner

Menn

1967

1,88

3,55

1968

1,87

3,52

1969

1,84

3,49

1970

1,90

3,63

1971

1,96

3,82

1972

2,03

3,89

1973

2,08

3,96

1974

2,09

4,01

1975

2,19

4,14

1976

2,30

4,29

1977

2,26

4,30

1978

2,26

4,32

1979

2,23

4,29

1980

2,27

4,31

1981

2,31

4,30

1982

2,33

4,20

1983

2,36

4,25

1984

2,41

4,30

1985

2,46

4,36

1986

2,53

4,40

1987

2,69

4,60

1988

2,74

4,64

1989

2,77

4,54

1990

2,88

4,61

1991

2,95

4,61

1992

2,92

4,25

1993

2,95

4,24

1994

2,99

4,27

1995

3,02

4,30

1996

3,06

4,32

1997

3,10

4,37

1998

3,13

4,41

1999

3,18

4,42

2000

3,19

4,41

2001

3,22

4,43

2002

3,21

4,39

2003

3,20

4,32

2004

3,18

4,28

2005

3,20

4,28

2006

3,24

4,31

2007

3,27

4,34

2008

3,32

4,35

2009

3,30

4,33

2010

3,28

4,28

2011

3,28

4,26

2012

3,29

4,26

2013

3,30

4,25

2014

3,30

4,21

2015

3,32

4,20

¹ Det er ikke tatt hensyn til at en del av personene i tallgrunnlaget er født i 1963 og senere, og dermed bare omfattes av nye opptjeningsregler

Kilde: Arbeids- og velferdsdirektoratet

Fotnoter

1)

SAKO-samarbeidet er en samarbeidskomité bestående av LO-Stats Pensjonistutvalg, Telepensjonistenes Landsforbund, Fagforbundets sentrale pensjonistutvalg, Postens Pensjonistforbund, Politiets Pensjonistforbund, Jernbanepensjonistenes Forbund og Statens vegvesens pensjonistforbund.