Prop. 240 S

(2020–2021)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykke til å sette i kraft en protokoll til endring av skatteavtalen av 24. april 2014 mellom Norge og Belgia for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt og for å forebygge skatteunndragelse, undertegnet i Oslo den 8. september 2021

Tilråding fra Finansdepartementet 24. september 2021, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

Skatteavtalen mellom Norge og Belgia ble undertegnet 23. april 2014 og trådte i kraft 26. april 2018. Den 8. september 2021 ble det undertegnet en protokoll til endring av denne skatteavtalen i Oslo. Samtykke til undertegning ble gitt ved kongelig resolusjon av 1. november 2019. På Norges vegne ble protokollen undertegnet av Magnus Thue som er statssekretær i Finansdepartmentet. For Belgia undertegnet Frank Arnauts som er Belgias ambassadør til Norge.

Protokollen vil tre på datoen for mottakelsen av den siste av de underretninger hvor begge stater har gitt hverandre beskjed om at de nødvendige konstitusjonelle skritt er tatt for at protokollen kan tre i kraft.

Protokolen får virkning for skatter som fastsettes for det første inntektsåret som følger etter det året den trer i kraft.

2 Generelle bemerkninger

OECD/G20 har kommet med en rekke anbefalinger for å motvirke overskuddsflytting og uthuling av skattegrunnlaget i prosjektet om Base Erosion and Profit Shifting (BEPS). Anbefalingene omfatter styrking av nasjonalt regelverk og endringer i skatteavtalene. Noen av anbefalingene er minimumsstandarder som alle forpliktede land må gjennomføre, mens andre er valgfrie.

Norge og Belgia ble enige om å gjennomføre BEPS-anbefalingene om endringer av skatteavtalen med en tilleggsprotokoll til skatteavtalen mellom Norge og Belgia. Tilleggsprotokollen oppdaterer skatteavtalen med de tre anbefalte endringene som utgjør minimumsstandarden. Dette innebærer en endring av fortalen (preambelet) og bestemmelsen om gjensidige overenskomster (MAP). I tillegg får avtalen en ny bestemmelse som har til hensikt å motvirke misbruk av skatteavtalen.

Det er også tatt inn andre endringer, blant annet oppdaterte bestemmelser om fast driftssted samt en bestemmelse om voldgift. I tillegg er det tatt inn flere mindre endringer.

Tilleggsprotokollen skal inngås på engelsk. Som vedlegg følger den engelske teksten samt en uoffisiell norsk tekst.

3 Bemerkninger til de enkelte artikler i protokollen

Til de enkelte bestemmelsene i protokollen bemerkes:

Artikkel I omhandler overenskomstens fortale (preambel). Det fremgår at formålet med skatteavtalen både er å hindre dobbeltbeskatning og ikke å åpne for dobbel ikke-beskatning eller redusert beskatning ved skatteunndragelse eller skatteomgåelse, herunder gjennom arrangement for utnyttelse av skatteavtalen (treaty shopping).

Artikkel II gjelder transparente enheter, dvs. selskapsformer der deltakerne i selskapet og ikke selskapet selv, er skattesubjekt. Bestemmelsen skal både sikre at skatteavtalen får riktig anvendelse for personer som deltar i virksomhet gjennom slike enheter, og at avtalen ikke kan utnyttes når inntekt i slike enheter ikke skattlegges hos deltakerne etter landenes interne rett, jf. nytt punkt 2 til skatteavtalens artikkel 1.

Nytt punkt 3 til artikkel 1 klargjør at skatteavtalen etter sitt formål ikke skal legge begrensninger på en stats skattlegging av egne bosatte enn det som er spesielt tilsiktet. Det gjelder de tilfellene som følger av artiklene 7 punkt 3, 9 punkt 2, 18, 19, 22, 23, 24 og 27 i skatteavtalen.

Artikkel III føyer kildeskatt på fast eiendom til oversikten over belgiske skatter i skatteavtalens artikkel 2 punkt 3 b).

Artikkel IV punkt A føyer en definisjon av «nært beslektet foretak» til skatteavtalens artikkel 3. Begrepet brukes i både artikkel 5 og artikkel 20 i skatteavtalen. Punkt B inneholder en presisering av artikkel 3 punkt 2 i skatteavtalen om betydningen av ord og uttrykk som ikke er definert.

Artikkel V regulerer situasjonen der det foreligger dobbelt bosted for andre enn fysiske personer (oftest aksjeselskaper), jf. artikkel 4 punkt 3 i skatteavtalen. Slike tilfeller skal henvises til vurdering av de kompetente myndigheter fra sak til sak, der disse, basert på relevante omstendigheter, skal søke å bli enige om i hvilken avtalestat skattyteren skal anses hjemmehørende etter avtalen.

Artikkel VI inneholder definisjonen av uttrykket «fast driftssted».

Punktene 1, 2 og 3 er identiske med punktene 1, 2 og 3 i eksisterende skatteavtale og er uendret.

Punkt 4 inneholder bestemmelser for å motvirke oppsplitting av kontrakter med den hensikt å omgå tidsterskelen på 12 måneder for når det oppstår fast driftssted etter bestemmelsen i punkt 3 a).

Etter punkt 4 skal alle tidsperioder som ikke varer lenger enn 12 måneder hvor foretaket utøver relevant aktivitet i den andre avtalestaten, medregnes ved vurderingen av om tidsperioden for å etablere fast driftssted i bygg- og anleggsprosjekter etc. er oppfylt. Dersom tilknyttede aktiviteter utøves i ulike tidsperioder og aktivitetene utøves i den andre staten av ett eller flere foretak som er nært beslektet med det førstnevnte foretaket, skal disse tidsperiodene legges til foretakets egne tidsperioder for å avgjøre hvorvidt en tidsperiode danner grunnlag for et fast driftssted etter artikkel 5 punkt 3 i skatteavtalen. Bestemmelsen i protokollen bygger på tilsvarende bestemmelser i belgisk intern rett og er ulik tilsvarende bestemmelse i OECD-mønsteret.

Punkt 5 regulerer etablering av «fast driftssted» for tjenester ytet gjennom ansatte eller annet personell i den andre avtalestaten. Bestemmelsen er identisk med artikkel 5 punkt 4 i eksisterende skatteavtale og er uendret.

Punkt 6 oppstiller enkelte unntak for nærmere angitte tilfeller som ikke skal anses å utgjøre «fast driftssted» selv om vilkårene for dette ellers skulle være oppfylt. Dette gjelder funksjoner og aktiviteter som normalt vil være å anse som hjelpefunksjoner til en annen kjernevirksomhet eller for å være av forberedende karakter forut for kjerneaktiviteten. Forutsetningen for at unntakene i bokstavene a) til e) skal komme til anvendelse, er at slike aktiviteter, og for bokstav f) om totalaktiviteten, ikke utgjør kjernevirksomhet, men er av forberedende art eller har karakter av hjelpeaktivitet.

Unntaksreglene i punkt 6 kan forsøkes omgått ved å fordele aktivitetene på ulike nært tilknyttede foretak som utøver aktivitet på samme sted eller ved å fordele aktivitetene på ulike steder (fragmentering). Punkt 7 angir regler for å motvirke slike omgåelser. Aktivitet som i utgangspunktet fyller kravene i punkt 6 for å være unntatte aktiviteter, omfattes likevel ikke av unntaket dersom foretaket selv eller et nært beslektet foretak driver virksomhet på samme sted i en stat eller på et annet sted i den samme staten og dette stedet eller det andre stedet utgjør et fast driftssted for foretaket eller et nært beslektet foretak, jf. punkt 7 bokstav a).

Det samme gjelder når den samlede aktiviteten er et resultat av en kombinasjon av aktivitetene som utøves av de to foretakene på samme sted eller av foretaket selv og det nært tilknyttede foretaket på to ulike steder, og denne kombinasjonen ikke er av forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet, jf. punkt 7 bokstav b).

Forutsetningen for at punkt 7 bokstavene a) og b) kommer til anvendelse, er at den aktiviteten som utøves av de to foretakene på samme sted eller av foretaket selv og et nært beslektet foretak på to ulike steder, utgjør supplerende funksjoner som er del av en sammenhengende virksomhet.

Punkt 8 gjelder etablering av fast driftssted gjennom bruken av agent. Når en person i en stat opptrer på vegne av et foretak i den andre staten og som følge av dette regelmessig inngår kontrakter eller regelmessig har den ledende rollen som fører til inngåelse av kontrakter, skal foretaket anses å ha et fast driftssted i den førstnevnte staten. Dette gjelder bare hvis kontraktene inngås rutinemessig og foretaket i den andre staten ikke foretar vesentlige endringer i dem.

Det er en forutsetning at kontraktene inngås i foretakets navn, jf. bokstav a), gjelder overføring av eierskap til eller gir rettigheter til å benytte eiendeler som eies av foretaket, jf. bokstav b), eller gjelder ytelsen av tjenester på vegne av foretaket, jf. bokstav c). Det oppstår likevel ikke fast driftssted dersom den virksomheten som utøves gjennom agenten er av forberedende art eller anses som hjelpeaktivitet, jf. artikkel 5 punkt 6.

Det følger av punkt 9 at punkt 8 ikke skal gjelde dersom den personen som handler på vegne av foretaket i den andre staten driver virksomhet i den førstnevnte staten som en uavhengig representant, og opptrer innenfor de ordinære rammene for slik forretningsvirksomhet. Dersom en slik person utelukkende eller tilnærmet utelukkende handler på vegne av ett eller flere foretak som er nært beslektet, skal personen ikke anses å være en uavhengig representant etter bestemmelsen.

Artikkel VII omhandler bestemmelsen om utbytte i skatteavtalens artikkel 10 punkt 2. Endringene i punkt A er utelukkende av språklig karakter, for å bringe utformingen av bestemmelsen i tråd med formuleringene i OECDs mønsteravtale.

Punkt B fastsetter at kildestaten skal unnta utbytte fra beskatning når det utbetales til et selskap som direkte innehar minst 10 prosent av kapitalen i det utdelende selskap og selskapet er den virkelige rettighetshaveren til utbyttet. For å ha rett skattefritak på slike utbytter, stilles det krav til mottakerens eierperiode. Kravet til eierperiode er satt til 365 dager inkludert den dagen utbyttet blir utbetalt. Kravet innebærer at den reelle eieren av et utbytte ikke har krav på skattefritak med mindre eierperioden overstiger 365 dager.

Etter punkt C skal bestemmelsen om begrensning av retten til nedsatt kildeskatt på utbytte i artikkel 10 punkt 8 slettes. Den blir erstattet av den generelle regelen om begrensning av skatteavtalefordeler i ny artikkel 28, se omtale nedenfor i artikkel XIV.

Artikkel VII omhandler bestemmelsen om renter i skatteavtalens artikkel 11 punkt 2. Endringene i punkt A er utelukkende av språklig karakter, for å bringe utformingen av bestemmelsen i tråd med formuleringene i OECDs mønsteravtale.

Etter punkt B skal bestemmelsen om begrensning av retten til nedsatt kildeskatt på renter i artikkel 11 punkt 8 slettes. Den blir erstattet av den generelle regelen om begrensning av skatteavtalefordeler i ny artikkel 28, se omtale nedenfor i artikkel XIV.

Etter artikkel IX skal bestemmelsen om begrensning av skatteavtalefordeler på royalty i artikkel 12 punkt 5 slettes. Den blir erstattet av den generelle regelen om begrensning av skatteavtalefordeler i ny artikkel 28, se omtale nedenfor i artikkel XIV.

Artikkel X endrer innledningen til skatteavtalens bestemmelse om virksomhet utenfor kysten. Etter artikkel 20 punkt 1 i skatteavtalen skal bestemmelsen om virksomhet utenfor kysten gjelde uansett enhver annen bestemmelse i skatteavtalen. Endringen i artikkel X punkt A medfører at ny artikkel 28 om begrensning av skatteavtalefordeler likevel skal gjelde for denne bestemmelsen.

Punkt B omhandler bestemmelsen i skatteavtalens artikkel 20 punkt 3 som tar sikte på hindre at 30-dagersfristen blir omgått ved at likeartede oppdrag blir utført av flere foretak med interessefellesskap. Bestemmelsen er ikke innholdsmessig endret, men begrepsbruken er ny. Se artikkel IV i denne protokollen som definerer «nært beslektet foretak».

Etter artikkel XI skal bestemmelsen om begrensning av skatteavtalefordeler på annen inntekt i artikkel 21 punkt 4 slettes. Den blir erstattet av den generelle regelen om begrensning av skatteavtalefordeler i ny artikkel 28, se omtale nedenfor i artikkel XIV.

Artikkel XII inneholder en endring i Belgias regler om unngåelse av dobbeltbeskatning i skatteavtalens artikkel 22 punkt 2 e).

Punkt A i artikkel XIII regulerer hvor en person skal henvende seg dersom personen mener at tiltak truffet i en eller flere stater, vil medføre beskatning i strid med avtalen. Etter artikkel 24 punkt 1 i gjeldende avtale kan en person bare ta opp en slik sak i den stat hvor han er bosatt. Bestemmelsen i artikkel XIII innebærer at saken kan tas opp i bostedsstaten, men også i den annen stat.

Punkt B endrer artikkel 24 punkt 3 i skatteavtalen slik at bestemmelsen fyller vilkårene etter minimumsstandarden under BEPS.

I punkt C er det tatt inn en ny bestemmelse om voldgift i skatteavtalens bestemmelse om tvisteløsning. Bestemmelsen er tatt inn som en følge av bestevilkårsklausulen i eksisterende skatteavtale. Den forplikter Norge til å innlede forhandlinger med Belgia om en slik bestemmelse dersom Norge etter undertegningen av skatteavtalen mellom Norge og Belgia inkluderer en slik bestemmelse i en av sine skatteavtaler. Bestevilkårsklausulen i skatteavtalen med Belgia ble utløst ved ikrafttredelsen av en protokoll til skatteavtalen mellom Norge og Nederland som inneholdt en bestemmelse om voldgift.

Bestemmelsen om voldgift får anvendelse dersom de kompetente myndigheter innen tre år fra det tidspunkt saken er blitt forelagt kompetente myndighet, ikke har løst hele eller deler av saken gjennom en gjensidig avtale.

Spørsmål som allerede er blitt avgjort av en domstol eller et administrativt tvisteløsningsorgan kan ikke fremmes for voldgift.

Voldgiftsavgjørelsen skal legges til grunn med mindre en person som er direkte berørt av saken ikke godtar den gjensidige avtalen som gjennomfører voldgiftsavgjørelsen, eller dersom de kompetente myndighetene i avtalestatene er enige om en annen løsning innen seks måneder etter at voldgiftsavgjørelsen ble meddelt dem.

Uløste spørsmål kan ikke fremmes for voldgiftsavgjørelse der misbruk av nasjonale anti-misbruksbestemmelser i et av landene er kommet til anvendelse. Det samme gjelder dersom skattyteren, eller en person som handler på hans vegne eller en tilknyttet person er funnet skyldig av en domstol i en overtredelse av skattelovgivningen eller er blitt ilagt en streng tilleggsskatt.

Likeledes er spørsmål knyttet til selskapsskatt eller petroleumsskatt på inntekt fra undersøkelser, utvinning og utnyttelse av petroleumsressurser eller på rørtransport av produsert petroleum unntatt fra voldgift.

I tillegg kommer voldgift ikke til anvendelse der de kompetente myndighetene i begge land er enige om at den aktuelle saken ikke egner seg for beslutning gjennom voldgift.

I artikkel XVI punkt C fremgår det at bestemmelsen om voldgift bare kommer til anvendelse på skatteperioder som begynner etter at protokollen har trådt i kraft.

Artikkel XIV omhandler misbruk av skatteavtalen. Etter denne bestemmelsen skal det vurderes hva som er hovedformålet med et arrangement eller en transaksjon (såkalt Principal Purpose Test (PPT)). Uansett hva som ellers følger av skatteavtalens øvrige bestemmelser, skal en skatteavtalefordel ikke innrømmes dersom det er rimelig å anta at et av hovedformålene med arrangementet eller transaksjonen var å oppnå en slik fordel og dette ikke er i samsvar med formålet med skatteavtalen.

Artikkel XVI inneholder ikrafttredelsesbestemmelser for protokollen. Statene skal underrette hverandre når de nødvendige tiltak for å sette protokollen i kraft er gjennomført. Protokollen trer i kraft på datoen da den siste av disse underrettelsene er mottatt.

Etter at protokollen har trådt i kraft, skal dens bestemmelser anvendes for skatter som ilegges for skatteår som begynner på eller etter den 1. januar i det året etter det året hvor protokollen trer i kraft.

Tilråding

Finansdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et fremlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykke til å sette i kraft en protokoll til endring av skatteavtalen av 24. april 2014 mellom Norge og Belgia for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt og for å forebygge skatteunndragelse, undertegnet i Oslo den 8. september 2021.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak om samtykke til å sette i kraft en protokoll til endring av skatteavtalen av 24. april 2014 mellom Norge og Belgia for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt og for å forebygge skatteunndragelse, undertegnet i Oslo den 8. september 2021, i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykke til å sette i kraft en protokoll til endring av skatteavtalen av 24. april 2014 mellom Norge og Belgia for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt og for å forebygge skatteunndragelse, undertegnet i Oslo den 8. september 2021

I

Stortinget samtykker til å sette i kraft en protokoll til endring av skatteavtalen av 24. april 2014 mellom Norge og Belgia for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt og for å forebygge skatteunndragelse, undertegnet i Oslo den 8. september 2021.

Vedlegg 1
Protocol amending the Convention between the Kingdom of Norway and the Kingdom of Belgium for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income and for the prevention of fiscal evasion, signed in Oslo on 23 April 2014

The Kingdom of Norway, on the one hand,

and

The Kingdom of Belgium, the Flemish Community, the French Community, the German-speaking Community, the Flemish Region, the Walloon Region, and the Brussels-Capital Region, on the other hand,

Desiring to amend the Convention between the Kingdom of Norway and the Kingdom of Belgium for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income and for the prevention of fiscal evasion, signed at Oslo on 23 April 2014 (hereafter referred to as “the Convention”),

Have agreed as follows:

Article I

The Preamble of the Convention shall be deleted and replaced by the following:

“The Kingdom of Norway, on the one hand,

and

The Kingdom of Belgium, the Flemish Community, the French Community, the German-speaking Community, the Flemish Region, the Walloon Region, and the Brussels-Capital Region, on the other hand,

Desiring to further develop their economic relationship and to enhance their cooperation in tax matters,

Intending to conclude a Convention for the elimination of double taxation with respect to taxes on income without creating opportunities for non-taxation or reduced taxation through tax evasion or avoidance (including through treaty-shopping arrangements aimed at obtaining reliefs provided in this Convention for the indirect benefit of residents of third States),

Have agreed as follows:”

Article II

A.

New paragraphs 2 and 3 shall be inserted after the first sentence of Article 1 and shall read as follows:

“2. For the purposes of this Convention, income derived by or through an entity or arrangement that is treated as wholly or partly fiscally transparent under the tax law of either Contracting State shall be considered to be income of a resident of a Contracting State but only to the extent that the income is treated, for purposes of taxation by that State, as the income of a resident of that State.

3. This Convention shall not affect the taxation, by a Contracting State, of its residents except with respect to the benefits granted under paragraph 3 of Article 7, paragraph 2 of Article 9 and Articles 18, 19, 22, 23, 24 and 27.”

B.

The first sentence of Article 1 shall be numbered as paragraph 1.

Article III

A new number shall be added to Article 2 paragraph 3 subparagraph b) and shall read as follows:

“v) the withholding tax on immovable property;”

Article IV

A.

A new subparagraph m) shall be added to Article 3 paragraph 1 and shall read as follows:

“m) for the purposes of Articles 5 and 20, a person or enterprise is closely related to an enterprise if, based on all the relevant facts and circumstances, one has control of the other or both are under the control of the same persons or enterprises. In any case, a person or enterprise shall be considered to be closely related to an enterprise if one possesses directly or indirectly more than 50 per cent of the beneficial interest in the other (or, in the case of a company, more than 50 per cent of the aggregate vote and value of the company’s shares or of the beneficial equity interest in the company) or if another person or enterprise possesses directly or indirectly more than 50 per cent of the beneficial interest (or, in the case of a company, more than 50 per cent of the aggregate vote and value of the company’s shares or of the beneficial equity interest in the company) in the person and the enterprise or in the two enterprises.”

B.

Article 3 paragraph 2 shall be deleted and replaced by the following:

“2. As regards the application of the Convention at any time by a Contracting State, any term not defined therein shall, unless the context otherwise requires or the competent authorities agree to a different meaning pursuant to the provisions of Article 24, have the meaning that it has at that time under the law of that State for the purposes of the taxes to which the Convention applies, any meaning under the applicable tax laws of that State prevailing over a meaning given to the term under other laws of that State.”

Article V

Article 4 paragraph 3 shall be deleted and replaced by the following:

“3. Where by reason of the provisions of paragraph 1 a person other than an individual is a resident of both Contracting States, the competent authorities of the Contracting States shall endeavour to determine by mutual agreement the Contracting State of which such person shall be deemed to be a resident for the purposes of the Convention, having regard to its place of effective management, the place where it is incorporated or otherwise constituted and any other relevant factors. In the absence of such mutual agreement by the competent authorities of the Contracting States, such person shall not be entitled to any relief or exemption from tax provided by this Convention except those provided by Articles 22, 23 and 24.”

Article VI

Article 5 shall be deleted and replaced by the following:

“Article 5

Permanent Establishment

1. For the purposes of this Convention, the term “permanent establishment” means a fixed place of business through which the business of an enterprise is wholly or partly carried on.

2. The term “permanent establishment” includes especially:

a) a place of management;

b) a branch;

c) an office;

d) a factory;

e) a workshop, and

f) a mine, an oil or gas well, a quarry or any other place of extraction of natural resources.

3. A building site or construction or installation project constitutes a permanent establishment only if it lasts more than twelve months.

4. For the sole purpose of determining whether the twelve-month period referred to in paragraph 3 has been exceeded,

a) where an enterprise of a Contracting State carries on activities in the other Contracting State during one or more periods of time at a place that constitutes a building site or construction or installation project, and

b) connected activities are carried on at the same building site or construction or installation project during different periods of time by one or more enterprises closely related to the first-mentioned enterprise, these different periods of time shall be added to the period of time during which the first-mentioned enterprise has carried on activities at that building site or construction or installation project.

This provision shall not apply if the first-mentioned enterprise proves that the exercise of those connected activities is justified by other reasons than to avoid those activities constituting a permanent establishment.

5. Notwithstanding the provisions of paragraphs 1, 2, 3 and 4 where an enterprise of a Contracting State performs services in the other Contracting State

a) through an individual who is present in that other State for a period or periods exceeding in the aggregate 183 days in any twelve month period, and more than 50 per cent of the gross revenues attributable to active business activities of the enterprise during this period or periods are derived from the services performed in that other State through that individual, or

b) for a period or periods exceeding in the aggregate 183 days in any twelve month period, and these services are performed for the same project or connected projects through one or more individuals who are present and performing such services in that other State

the activities carried on in that other State in performing these services shall be deemed to be carried on through a permanent establishment of the enterprise situated in that other State, unless these services are limited to those mentioned in paragraph 6 which, if performed through a fixed place of business, would not make this fixed place of business a permanent establishment under the provisions of that paragraph. For the purposes of this paragraph, services performed by an individual on behalf of one enterprise shall not be considered to be performed by another enterprise through that individual unless that other enterprise supervises, directs or controls the manner in which these services are performed by the individual.

6. Notwithstanding the preceding provisions of this Article, the term “permanent establishment” shall be deemed not to include:

a) the use of facilities solely for the purpose of storage, display or delivery of goods or merchandise belonging to the enterprise;

b) the maintenance of a stock of goods or merchandise belonging to the enterprise solely for the purpose of storage, display or delivery;

c) the maintenance of a stock of goods or merchandise belonging to the enterprise solely for the purpose of processing by another enterprise;

d) the maintenance of a fixed place of business solely for the purpose of purchasing goods or merchandise or of collecting information, for the enterprise;

e) the maintenance of a fixed place of business solely for the purpose of carrying on, for the enterprise, any other activity;

f) the maintenance of a fixed place of business solely for any combination of activities mentioned in subparagraphs a) to e),

provided that such activity or, in the case of subparagraph f), the overall activity of the fixed place of business, is of a preparatory or auxiliary character.

7. Paragraph 6 shall not apply to a fixed place of business that is used or maintained by an enterprise if the same enterprise or a closely related enterprise carries on business activities at the same place or at another place in the same Contracting State and

a) that place or other place constitutes a permanent establishment for the enterprise or the closely related enterprise under the provisions of this Article, or

b) the overall activity resulting from the combination of the activities carried on by the two enterprises at the same place, or by the same enterprise or closely related enterprises at the two places, is not of a preparatory or auxiliary character,

provided that the business activities carried on by the two enterprises at the same place, or by the same enterprise or closely related enterprises at the two places, constitute complementary functions that are part of a cohesive business operation.

8. Notwithstanding the provisions of paragraphs 1 and 2, but subject to the provisions of paragraph 9, where a person is acting in a Contracting State on behalf of an enterprise and, in doing so, habitually concludes contracts, or habitually plays the principal role leading to the conclusion of contracts that are routinely concluded without material modification by the enterprise, and these contracts are

a) in the name of the enterprise, or

b) for the transfer of the ownership of, or for the granting of the right to use, property owned by that enterprise or that the enterprise has the right to use, or

c) for the provision of services by that enterprise,

that enterprise shall be deemed to have a permanent establishment in that State in respect of any activities which that person undertakes for the enterprise, unless the activities of such person are limited to those mentioned in paragraph 6 which, if exercised through a fixed place of business (other than a fixed place of business to which paragraph 7 would apply), would not make this fixed place of business a permanent establishment under the provisions of that paragraph.

9. Paragraph 8 shall not apply where the person acting in a Contracting State on behalf of an enterprise of the other Contracting State carries on business in the first-mentioned State as an independent agent and acts for the enterprise in the ordinary course of that business. Where, however, a person acts exclusively or almost exclusively on behalf of one or more enterprises to which it is closely related, that person shall not be considered to be an independent agent within the meaning of this paragraph with respect to any such enterprise.

10. The fact that a company which is a resident of a Contracting State controls or is controlled by a company which is a resident of the other Contracting State, or which carries on business in that other State (whether through a permanent establishment or otherwise), shall not of itself constitute either company a permanent establishment of the other.”

Article VII

A.

Article 10 paragraph 2 shall be deleted and replaced by the following:

“2. However, dividends paid by a company which is a resident of a Contracting State may also be taxed in that State according to the laws of that State, but if the beneficial owner of the dividends is a resident of the other Contracting State, the tax so charged shall not exceed:

a) 5 per cent of the gross amount of the dividends if the beneficial owner is a pension fund, provided that the shares or other rights in respect of which such dividends are paid are held for the purpose of an activity mentioned in paragraph 1, l) of Article 3;

b) 15 per cent of the gross amount of the dividends in all other cases.”

B.

Article 10 paragraph 3 subparagraph a) shall be deleted and replaced by the following:

“a) a company which is a resident of the other Contracting State and which holds shares representing directly at least 10 per cent of the capital of the company paying the dividends throughout a 365 day period that includes the day of the payment of the dividend (for the purpose of computing that period, no account shall be taken of changes of ownership that would directly result from a corporate reorganisation, such as a merger or divisive reorganisation, of the company that holds the shares or that pays the dividend);”

C.

Article 10 paragraph 8 shall be deleted.

Article VIII

A.

Article 11 paragraph 2 shall be deleted and replaced by the following:

“2. However, interest arising in a Contracting State may also be taxed in that State according to the laws of that State, but if the beneficial owner of the interest is a resident of the other Contracting State, the tax so charged shall not exceed 10 per cent of the gross amount of the interest.”

B.

Article 11 paragraph 8 shall be deleted.

Article IX

Article 12 paragraph 5 shall be deleted.

Article X

A.

Article 20 paragraph 1 shall be deleted and replaced by the following:

“1. Subject to Article 28, the provisions of this Article shall apply notwithstanding any other provision of this Convention.”

B.

Article 20 paragraph 3 shall be deleted and replaced by the following:

“3. The provisions of paragraph 2 and sub-paragraph b) of paragraph 6 shall not apply where the activities are carried on for a period or periods not exceeding 30 days in the aggregate in any twelve months period commencing or ending in the taxable period concerned. However, for the purposes of this paragraph activities carried on by an enterprise closely related to another enterprise shall be regarded as carried on by the enterprise with which it is closely related if the activities in question are substantially the same as those carried on by the last-mentioned enterprise.”

Article XI

Article 21 paragraph 4 shall be deleted.

Article XII

Article 22 paragraph 2 subparagraph e) shall be deleted and replaced by the following:

“e) Where a company which is a resident of Belgium derives from a company which is a resident of Norway dividends which are not exempted in accordance with subparagraph d), such dividends shall nevertheless be exempted from the corporate income tax in Belgium if the company which is a resident of Norway is effectively engaged in the active conduct of a business in Norway. In such case, such dividends shall be exempted under the conditions and within the limits provided for in Belgian law except those related to the fiscal regime applicable to the company which is a resident of Norway or to the income out of which the dividends are paid. This provision shall only apply to dividends paid out of income generated by the active conduct of a business and shall not apply to the extent that the company that is a resident of Norway has deducted, or may deduct, the dividends from its profits.

For the purposes of this paragraph, a company shall not be considered to be effectively engaged in the active conduct of a business in Norway where such company is an investment company, a financing company (other than a bank) or a treasury company or where such company holds any portfolio investment or any copyright, patent, trade mark, design, model, plan, secret formula or process which represent in the aggregate more than a third of its assets and such holding is not part of the active conduct of a business.”

Article XIII

A.

Article 24 paragraph 1 shall be deleted and replaced by the following:

“1. Where a person considers that the actions of one or both of the Contracting States result or will result for him in taxation not in accordance with the provisions of this Convention, he may, irrespective of the remedies provided by the domestic law of those States, present his case to the competent authority of either Contracting State. The case must be presented within three years from the first notification of the action resulting in taxation not in accordance with the provisions of the Convention.”

B.

The following new sentence shall be inserted at the end of Article 24 paragraph 3:

“They may also consult together for the elimination of double taxation in cases not provided for in the Convention.”

C.

The following new paragraphs 6 and 7 shall be inserted after Article 24 paragraph 5:

“6. Where,

a) under paragraph 1, a person has presented a case to the competent authority of a Contracting State on the basis that the actions of one or both of the Contracting States have resulted for that person in taxation not in accordance with the provisions of this Convention, and

b) the competent authorities are unable to reach an agreement to resolve that case pursuant to paragraph 2 within three years from the date when all the information required by the competent authorities in order to address the case has been provided to both competent authorities,

any unresolved issues arising from the case shall be submitted to arbitration if the person so requests in writing. These unresolved issues shall not, however, be submitted to arbitration if a decision on these issues has already been rendered by a court or administrative tribunal of either State.

After the arbitration decision has been communicated to the competent authorities, they may agree on a different solution within six months. Unless a person directly affected by the case informs the competent authority of a Contracting State, within three months from the communication of the mutual agreement that implements the arbitration decision or the mutual agreement that implements the different solution agreed by the competent authorities, that he does not accept the mutual agreement, in either case the decision shall be binding and shall be implemented notwithstanding any time limits in the domestic laws of both Contracting States.

The competent authorities of the Contracting States shall by mutual agreement settle the mode of application of this paragraph.

7. The following shall be excluded from arbitration:

a) any case in which an anti-abuse rule under domestic law of one of the Contracting States has been applied;

b) any case involving conduct for which the person, a person acting on his/her behalf, or a related person has been found guilty by a court for a tax offence or has been subject to the imposition of a serious penalty;

c) issues relating to corporation tax or special petroleum tax on income from exploration, extraction and exploitation of petroleum resources or on pipeline transportation of petroleum produced;

d) any case or issue for which the competent authorities of the Contracting States agree is not suitable for determination by arbitration.”

Article XIV

A.

A new Article 28 shall be inserted after Article 27 and shall read as follows:

“Article 28

Entitlement to benefits

Notwithstanding the other provisions of this Convention, a benefit under this Convention shall not be granted in respect of an item of income if it is reasonable to conclude, having regard to all relevant facts and circumstances, that obtaining that benefit was one of the principal purposes of any arrangement or transaction that resulted directly or indirectly in that benefit, unless it is established that granting that benefit in these circumstances would be in accordance with the object and purpose of the relevant provisions of this Convention.”

B.

Articles 28 and 29 shall be renumbered as Articles 29 and 30.

Article XV

A.

Paragraphs 1 and 10 of the Protocol to the Convention shall be deleted.

B.

Paragraphs 2 to 9 of the Protocol shall be renumbered as paragraphs 1 to 8.

C.

A new paragraph 9 of the Protocol shall be inserted after paragraph 8 and shall read as follows:

“9. Ad Article 24:

It is understood that the term “serious penalty” as used in Article 24, paragraph 7, subparagraph b) means any criminal penalty as well as:

a) in Norway, the administrative penalty for any infringement of the Norwegian tax law committed with fraudulent intent or gross negligence;

b) in Belgium, administrative penalties imposed for any infringement of the Belgian tax law committed with fraudulent intent or with intent to harm.”

Article XVI

A.

Each of the Contracting States shall notify the other Contracting State, through diplomatic channels, of the completion of the procedures required by its law for the bringing into force of this Protocol. This Protocol shall enter into force on the date on which the later of these notifications is received.

B.

The provisions of this Protocol shall have effect:

a) with respect to taxes due at source, on income credited or payable on or after January 1 of the year next following the year in which this Protocol entered into force;

b) with respect to other taxes on income, on income of taxable periods beginning on or after January 1 of the year next following the year in which this Protocol entered into force.

C.

Paragraph C of Article XIII shall be applicable only to assessments for taxable periods beginning after the entry into force of this Protocol.

Article XVII

This Protocol, which shall form an integral part of the Convention, shall remain in force as long as the Convention remains in force and shall apply as long as the Convention itself is applicable.

In witness whereof the undersigned duly authorised thereto by their respective Governments, have signed this Protocol.

Done in duplicate at Oslo this 8th day of September 2021, in the English language

For the Kingdom of Norway:

For the Kingdom of Belgium:

For the Flemish Community:

For the French Community:

For the German-speaking Community:

For the Flemish Region:

For the Walloon Region:

For the Brussels-Capital Region:

Magnus Thue

Frank Arnauts

State Secretary

Ambassador

Protokoll om endring av overenskomsten mellom Kongeriket Norge og Kongeriket Belgia for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt og for å forebygge skatteunndragelse, undertegnet i Oslo 23. april 2014

Kongeriket Norge, på den ene side,

og

Kongeriket Belgia, det flamske området, det franske området, det tyskspråklige området, den flamske regionen, den vallonske regionen og hovedstadregionen Brussel, på den annen side,

som ønsker å endre overenskomsten mellom Kongeriket Norge og Kongeriket Belgia for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt, og for å forebygge skatteunndragelse, undertegnet i Oslo 23. april 2014 (heretter omtalt som «overenskomsten»),

er blitt enige om følgende:

Artikkel I

Overenskomstens preambel skal slettes og erstattes av følgende:

«Kongeriket Norge, på den ene side,

og

Kongeriket Belgia, det flamske området, det franske området, det tyskspråklige området, den flamske regionen, den vallonske regionen og hovedstadregionen Brussel, på den annen side,

som ønsker å videreutvikle sine økonomiske relasjoner og styrke sitt samarbeid i skattesaker,

som ønsker å inngå en overenskomst for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt og formue, uten å skape muligheter for ikke-beskatning eller redusert beskatning gjennom skatteunndragelse eller omgåelse (herunder gjennom arrangement for utnyttelse av skatteavtalen (treaty shopping) som innebærer at personer som er bosatt i en stat, som ikke er part i denne overenskomsten, indirekte oppnår fordeler etter denne overenskomsten),

har blitt enige om følgende:»

Artikkel II

A.

Nye punkter 2 og 3 skal tilføyes etter den første setningen i artikkel 1 og skal lyde:

«2. Ved anvendelsen av denne overenskomsten skal inntekt opptjent av eller gjennom en enhet eller arrangement som behandles helt eller delvis skattemessig transparent etter skattelovgivningen i en av avtalestatene, anses som inntekten til en person bosatt i en avtalestat, men bare i den utstrekning inntekten for skatteformål behandles av denne staten som inntekten til en person bosatt i denne staten.

3. Denne overenskomsten skal ikke berøre en avtalestats skattlegging av dens bosatte personer, unntatt med hensyn de fordeler som innrømmes etter punkt 3 i artikkel 7, punkt 2 i artikkel 9 og artiklene 18, 19, 22, 23, 24 og 27.»

B.

Første setning i artikkel 1 skal nummereres som punkt 1.

Artikkel III

Et nytt nummer skal tilføyes i artikkel 2 punkt 3 underpunkt b) og skal lyde:

«v) kildeskatt på fast eiendom;»

Artikkel IV

A.

Nytt underpunkt m) skal tilføyes i artikkel 3 punkt 1 og skal lyde:

«m) ved anvendelse artiklene 5 og 20, skal en person anses som nært beslektet med et foretak dersom, basert på alle relevante fakta og omstendigheter, en av dem har kontroll over den andre eller begge er under kontroll av de samme personene eller foretakene. Under enhver omstendighet skal en person anses som nært beslektet med et foretak dersom en av dem innehar, direkte eller indirekte, mer enn 50 prosent av de reelle eierinteressene i den andre (eller, i tilfelle av et selskap, mer enn 50 prosent av de samlede stemmene og verdien av selskapets aksjer eller aksjekapital), eller dersom en annen person innehar, direkte eller indirekte, mer enn 50 prosent av de reelle interessene (eller, i tilfelle av et selskap, mer enn 50 prosent av de samlede stemmene og verdien av selskapets aksjer eller aksjekapitalen i selskapet) i personen og foretaket.»

B.

Artikkel 3 punkt 2 skal slettes og erstattes med følgende:

«2. Når en avtalestat på et hvilket som helst tidspunkt anvender bestemmelsene i denne overenskomsten, skal ethvert uttrykk som ikke er definert i overenskomsten, når ikke annet framgår av sammenhengen, eller de kompetente myndigheter er enige om en annen betydning i medhold av artikkel 24, ha den betydning som uttrykket på dette tidspunkt har i henhold til lovgivningen i denne stat med hensyn til de skatter som overenskomsten får anvendelse på, og den betydning som uttrykket har i henhold til skattelovgivningen i denne stat gjelder framfor den betydningen som uttrykket gis i annen lovgivning i denne stat.»

Artikkel V

Artikkel 4 punkt 3 skal slettes og erstattes med følgende:

«3. Når en annen person enn en fysisk person ifølge bestemmelsene i punkt 1 anses hjemmehørende i begge avtalestatene, skal de kompetente myndigheter i avtalestatene ved gjensidig avtale søke å avgjøre i hvilken avtalestat personen skal anses hjemmehørende for denne overenskomstens formål. Ved avgjørelsen skal det tas hensyn til stedet for effektive ledelse, registreringssted eller på annen måte opprettet og ethvert annet lignende kriterium. I mangel av en slik avtale mellom avtalestatenes kompetente myndigheter skal personen ikke ha krav på noe fritak fra eller nedsettelse av skatt som følger av denne overenskomsten, bortsett fra dem som følger av artiklene 22, 23 og 24.»

Artikkel VI

Artikkel 5 skal slettes og erstattes med følgende:

«Artikkel 5

Fast driftssted

1. Uttrykket «fast driftssted» betyr i denne overenskomsten et fast forretningssted som foretakets virksomhet helt eller delvis utøves gjennom.

2. Uttrykket «fast driftssted» omfatter særlig:

a) et sted hvor foretaket har sin ledelse;

b) en filial;

c) et kontor;

d) en fabrikk;

e) et verksted; og

f) et bergverk, en olje- eller gasskilde, et steinbrudd eller ethvert annet sted for utvinning av naturforekomster.

3. Stedet for et bygningsarbeid, et anleggs- eller et installasjonsprosjekt anses som fast drifttes bare hvis det varer i mer enn tolv måneder.

4. Utelukkende for det formål å avgjøre om perioden på 12 måneder som angitt i punkt 3 er overskredet,

a) når et foretak i en avtalestat utøver virksomhet i en eller flere tidsperioder i den annen avtalestat på stedet for bygningsarbeid eller et anleggs- eller installasjonsprosjekt, og

b) tilknyttede aktiviteter drives på det samme stedet for bygningsarbeid eller et anleggs- eller installasjonsprosjekt under forskjellige tidsrom, av en eller flere virksomheter som er nært beslektet med den førstnevnte virksomheten, skal disse ulike tidsperiodene legges til den tidsperioden som det førstnevnte foretaket har utøvet virksomhet på det stedet for bygningsarbeidet eller anleggs- eller installasjonsprosjektet.

Denne bestemmelsen kommer ikke til anvendelse hvis det førstnevnte foretaket beviser at utøvelsen av de beslektede aktivitetene kan forsvares av andre grunner enn å hindre at disse aktivitetene skal utgjøre et fast driftssted.

5. Uansett bestemmelsene i punktene 1, 2, 3 og 4 når et foretak i en avtalestat utfører tjenester i den annen avtalestat

a) gjennom en fysisk person som er til stede i denne annen stat i ett eller flere tidsrom som til sammen overstiger 183 dager i løpet av noen tolvmåneders periode og mer enn 50 prosent av foretakets brutto inntekt fra aktiv virksomhet i dette eller disse tidsrommene skriver seg fra tjenester utført i den andre staten gjennom denne fysiske personen; eller

b) i ett eller flere tidsrom som til sammen overstiger 183 dager i løpet av noen tolvmåneders periode, og disse tjenestene er utført for det samme prosjektet eller tilknyttede prosjekter gjennom en eller flere fysiske personer som er tilstede og utfører slike tjenester i den annen stat,

skal virksomheten drevet i denne annen stat ved utøvelsen av disse tjenestene, anses for å være drevet gjennom et fast driftssted som foretaket har i denne annen stat. Dette gjelder likevel ikke hvis denne virksomheten er begrenset til å omfatte aktiviteter som nevnt i punkt 5, og som hvis de ble utøvet gjennom et fast forretningssted ikke ville gjort dette faste forretningssted til et fast driftssted etter bestemmelsene i nevnte punkt. For dette punkts formål skal tjenester utført av en fysisk person på vegne av et foretak ikke anses utført av et annet foretak gjennom denne fysiske personen, med mindre dette andre foretaket har oppsyn med, styrer eller kontrollerer måten den fysiske personen utfører tjenestene.

6. Uansett de foranstående punkter i denne artikkel, skal uttrykket «fast driftssted» ikke anses å omfatte:

a) bruken av innretninger utelukkende til lagring, utstilling eller utlevering av varer som tilhører foretaket;

b) opprettholdelsen av et varelager som tilhører foretaket utelukkende for lagring, utstilling eller utlevering;

c) opprettholdelsen av et varelager som tilhører foretaket utelukkende for bearbeidelse ved et annet foretak;

d) opprettholdelsen av et fast forretningssted utelukkende for innkjøp av varer eller til innsamling av opplysninger for foretaket;

e) opprettholdelsen av et fast forretningssted utelukkende for å drive noen annen aktivitet for foretaket;

f) opprettholdelsen av et fast forretningssted utelukkende for en kombinasjon av aktiviteter som er nevnt i underpunktene a) til e),

forutsatt at slik virksomhet, eller i tilfelle av underpunkt f, det faste forretningsstedets samlede virksomhet, er av forberedende art eller har karakter av en hjelpevirksomhet.

7. Punkt 6 gjelder ikke et fast forretningssted som brukes eller opprettholdes av et foretak hvis det samme foretaket eller et nært beslektet foretak utøver forretningsvirksomhet på det samme stedet eller et annet sted i den samme avtalestaten, og

a) dette stedet eller det andre stedet utgjør et fast driftssted for foretaket eller det nært beslektede foretaket etter bestemmelsene i denne artikkelen, eller

b) den samlede virksomheten fra kombinasjon av virksomhet som utøves av de to foretakene på det samme stedet, eller av det samme foretaket eller nært beslektede foretak på de to stedene, ikke er av forberedende art eller har karakter av en hjelpevirksomhet,

hvis forretningsvirksomheten som utøves av de to foretakene på det samme stedet, eller av det samme foretaket eller de nært beslektede foretakene på de to stedene, utgjør supplerende funksjoner som er en del av en sammenhengende forretningsdrift.

8. Uansett bestemmelsene i punkt 1 og 2, men med forbehold av bestemmelsene i punkt 9, hvor en person i en avtalestat handler på vegne av et foretak og, i slik utøvelse, regelmessig inngår kontrakter, eller regelmessig har en ledende funksjon som fører til kontraktsinngåelse som rutinemessig inngås uten at foretaket gjør vesentlige endringer, og disse kontraktene er:

a) i foretakets navn, eller

b) for overføring av eierskap til, eller for tillatelse til å bruke eiendeler som eies av dette foretaket eller som foretaket har rett til å bruke, eller

c) gjelder tjenester fra foretaket,

skal foretaket anses å ha fast driftssted i denne avtalestaten for all virksomhet som personen utøver for foretaket, med mindre virksomheten til en slik person er begrenset til de aktiviteter som nevnes i punkt 6 og som, hvis utøvet gjennom et fast forretningssted, (annet enn et fast forretningssted som punkt 7 kommer til anvendelse på), ikke ville ha gjort dette faste forretningsstedet til et fast driftssted etter bestemmelsene i nevnte punkt.

9. Punkt 8 gjelder ikke når en person i en avtalestat som utøver virksomhet på vegne av et foretak i den annen avtalestat, utøver forretningsvirksomhet i den førstnevnte staten som uavhengig mellommann og opptrer for foretaket innenfor rammen av sin ordinære forretningsvirksomhet. Når en slik mellommann utelukkende eller tilnærmet utlukkende handler på vegne av ett eller flere foretak som denne personen er nært beslektet med, skal personen ikke anses som en uavhengig mellommann etter dette punktet med hensyn til noen slike foretak.

10. Den omstendighet at et selskap hjemmehørende i en avtalestat kontrollerer eller blir kontrollert av et selskap som er hjemmehørende i den annen avtalestat, eller som utøver forretningsvirksomhet i denne annen stat (enten gjennom et fast driftssted eller på annen måte), medfører ikke i seg selv at et av disse selskapene anses som et fast driftssted for det annet.»

Artikkel VII

A.

Artikkel 10 punkt 2 skal slettes og erstattes med følgende:

«2. Utbytte betalt av et selskap som er hjemmehørende i en avtalestat kan imidlertid også skattlegges i denne staten i henhold til denne statens lovgivning, men hvis den virkelige rettighetshaveren av utbyttet er bosatt i den annen avtalestat, skal den skatt som ilegges ikke overstige:

a) 5 prosent av utbyttets bruttobeløp hvis den virkelige rettighetshaver er et pensjonsfond, forutsatt at aksjene eller andre rettigheter utbytte er betalt i anledning av, innehas i den hensikt å utøve slik aktivitet som nevnt under artikkel 3 punkt 1 underpunkt l);

b) 15 prosent av utbyttets bruttobeløp i alle andre tilfeller.»

B.

Artikkel 10 punkt 3 underpunkt a) skal slettes og erstattes med følgende:

«a) Et selskap som er hjemmehørende i den annen avtalestat og som innehar aksjer som direkte representerer minst 10 prosent av kapitalen i det selskapet som utbetaler utbyttet i en periode på 365 dager som omfatter den dagen utbyttet blir betalt (ved beregningen perioden, skal det ikke tas hensyn til endringer i eierskap som er et direkte resultat av at et selskap omstruktureres, som f.eks. en fusjon eller fisjon av det selskapet som innehar aksjene eller som deler ut utbyttet).»

C.

Artikkel 10 punkt 8 skal slettes.

Artikkel VIII

A.

Artikkel 11 punkt 2 skal slettes og erstattes av følgende:

«2. Renter som skriver seg fra en avtalestat kan imidlertid også skattlegges i denne staten i henhold til denne statens lovgivning, men hvis den virkelige rettighetshaveren til rentene er bosatt i den annen avtalestat, skal den skatt som ilegges ikke overstige 10 prosent av rentenes bruttobeløp.»

B.

Artikkel 11 punkt 8 skal slettes.

Artikkel IX

Artikkel 12 punkt 5 skal slettes.

Artikkel X

A.

Artikkel 20 punkt 1 skal slettes og erstattes med følgende:

«1. Med forbehold for artikkel 28, skal bestemmelsene i denne artikkel få anvendelse uansett enhver bestemmelse i denne overenskomst.»

B.

Artikkel 20 punkt 3 skal slettes og erstattes av følgende:

«3. Bestemmelsene i punkt 2 og punkt 6 får ikke anvendelse dersom virksomheten er utøvet i ett eller flere tidsrom som til sammen ikke overstiger 30 dager i løpet av noen tolvmånedersperiode som begynner eller slutter i det angjeldende skatteperiode. Ved anvendelsen av dette punkt skal imidlertid virksomhet utøvet av et foretak som er nært beslektet med et annet foretak anses for å være utøvet av det foretak det er beslektet med hvis den angjeldende virksomheten i vesentlig grad er den samme som den virksomhet som det sistnevnte foretak utøver.»

Artikkel XI

Artikkel 21 punkt 4 skal slettes.

Artikkel XII

Artikkel 22 punkt 2 bokstav e) skal slettes og erstattes av følgende:

«e) Når et selskap som er hjemmehørende i Belgia mottar utbytte fra et selskap som er hjemmehørende i Norge og som ikke er unntatt etter underpunkt d), skal slike utbytter uansett være unntatt fra selskapsskatt i Belgia dersom selskapet som er hjemmehørende i Norge, faktisk deltar i den aktive utøvelsen av en virksomhet i Norge. I et slikt tilfeller skal slike utbytter være unntatt, på de betingelser og innenfor de grenser som følger av belgisk lov, med unntak av de som er knyttet til skattergimet som får anvendelse på selskaper som er hjemmehørende i Norge eller på den inntekt som utbyttet utbetales på grunnlag av. Denne bestemmelse får bare anvendelse på utbytter betalt av inntekt som er generert gjennom faktisk utøvelse av en virksomhet og skal ikke få anvendelse i den grad selskapet som er hjemmehørende i Norge har trukket, eller kan trekke, utbyttene fra sin fortjeneste.

Ved anvendelsen av dette punktet skal et selskap ikke anses for faktisk å delta i den aktive utøvelsen av en virksomhet i Norge når et slikt selskap er et investeringsselskap, et finansieringsselskap (unntatt en bank) eller et forvaltningsselskap eller når et slikt selskap innehar noen porteføljeinvestering eller noen copyright, patent, varemerke, mønster eller modell, hemmelig formel eller fremstillingsmåte som respresenterer tilsammen mer enn en tredjedel av dets eiendeler og innehavet ikke er del av den aktive utøvelsen av en virksomhet.»

Artikkel XIII

A.

Artikkel 24 punkt 1 skal slettes og erstattes av følgende:

«1. Når en person mener at tiltak som er truffet i den ene eller begge avtalestater medfører eller vil medføre for ham en beskatning som ikke er i overenstemmelse med bestemmelsene i denne overenskomsten, kan han, uten hensyn til de rettsmidler som finnes i den interne lovgivningen i disse statene, fremme sin sak for den kompetente myndighet i den ene eller den annen avtalestat. Saken må fremmes innen tre år fra den første underretning om tiltak som medfører beskatning i strid med bestemmelsene i overenskomsten.»

B.

Følgende nye setning skal tilføyes på slutten av artikkel 24 punkt 3:

«De kan også rådføre seg med hverandre med sikte på å unngå dobbeltbeskatning i tilfeller som ikke er løst i overenskomsten.»

C.

Nye punkter 6 og 7 skal tilføyes etter artikkel 24 punkt 5:

«6. Når,

a) en person etter punkt 1, har fremmet en sak for den kompetente myndigheten i en avtalestat basert på at tiltak truffet i den ene eller begge avtalestatene for den personen har medført en beskatning som ikke er overenstemmende med bestemmelsene i denne overenskomsten, og

b) de kompetente myndigheter ikke er i stand til å oppnå en avtale som løser saken i henhold til punkt 2 innen tre år fra den datoen da alle opplysninger som de kompetente myndigheter har etterspurt for å kunne løse saken er blitt stilt til rådighet for begge de kompetente myndigheter,

skal uløste spørsmål som saken reiser, behandles ved voldgift hvis personen ber om det skriftlig. De uløste spørsmålene skal imidlertid ikke behandles ved voldgift dersom de allerede er løst ved avgjørelse av en domstol eller et administrativt vedtaksorgan i en av avtalestatene.

Etter at voldgiftsavgjørelsen er meddelt de kompetente myndigheter, kan de bli enige om en annen løsning innen seks måneder. Med mindre en person som er direkte berørt av saken meddeler den kompetente myndighet i en avtalestat at han ikke aksepterer den gjensidige avtalen som iverksetter voldgiftsavgjørelsen eller den gjensidige avtalen som iverksetter en annen løsning som kompetente myndigheter er blitt enige om, innen tre måneder etter at avgjørelsen er blitt meddelt ham, skal avgjørelsen i begge tilfeller være bindende og skal iverksettes uavhengig av enhver tidsfrist i den interne lovgivningen i avtalestatene.

De kompetente myndigheter i avtalestatene skal ved gjensidig avtale fastsette hvordan bestemmelsene i dette punkt skal gjennomføres.

7. Følgende skal unntas fra voldgift:

a) ethvert tilfelle hvor en internrettslig antimisbruksregel i en av avtalestatene er blitt anvendt;

b) ethvert tilfelle som omhandler adferd hvor en person, en person som handler på hans/hennes vegne eller en tilknyttet person er blitt funnet skyldig av en domstol i en overtredelse av skattelovgivningen eller er blitt ilagt en streng tilleggsskatt;

c) spørsmål knyttet til selskapsskatt eller petroleumsskatt på inntekt fra undersøkelser, utvinning og utnyttelse av petroleumsressurser eller på rørtransport av produsert petroleum;

d) ethvert tilfelle eller spørsmål som de kompetente myndigheter i avtalestatene er enige om ikke egner seg for avgjørelse gjennom voldgift.»

Artikkel XIV

A.

Ny artikkel 28 skal tilføyes etter artikkel 27 og skal lyde:

«Artikkel 28

Retten til fordeler etter overenskomsten

Uavhengig av de øvrige bestemmelsene i denne overenskomsten, skal en fordel etter denne overenskomsten ikke innrømmes med hensyn til et inntekts- eller formueselement, hvis det, med hensyn til alle relevante omstendigheter, er rimelig å anta at å oppnå fordelen var et av hovedformålene med noe arrangementet eller noen transaksjon som direkte eller indirekte resulterte i denne fordelen, med mindre det fastslås at å innrømme denne fordelen under disse omstendighetene er i overenstemmelse med hensikten og formålet i de relevante bestemmelsene i denne overenskomsten.»

B.

Artiklene 28 og 29 skal renummereres som artiklene 29 og 30.

Artikkel XV

A.

Punktene 1 og 10 i protokollen til overenskomsten skal slettes.

B.

Punktene 2 til 9 i protokollen skal renummereres som punktene 1 til 8.

C.

Et nytt punkt 9 i protokollen skal tilføyes og skal lyde:

«9. Ad Artikkel 24:

Med begrepet «streng tilleggsskatt» som brukes i artikkel 24 punkt 7 underpunkt b) skal forstås enhver straffbar tilleggsskatt så vel som:

a) i Norge, administrativ tilleggsskatt som ilegges for forsettelig eller grov uaktsom overtredelese av den norske skattelovgivningen;

b) i Belgia, administrative tilleggsskatter som ilegges for overtredelese av den belgiske skattelovgivningen gjort med med forsettelig hensikt eller med en skadehensikt.»

Artikkel XVI

A.

Hver av de kontraherende stater skal, gjennom diplomatiske kanaler, underrette hverandre om at de tiltak som er nødvendige etter deres interne lovgivning for å sette denne protokollen i kraft, er gjennomført. Protokollen skal tre i kraft den datoen den siste av disse underrettelsene mottas.

B.

Bestemmelsene i denne protokollen og skal ha virkning:

a) med hensyn til skatter tilbakeholdt ved kilden, på inntekt som er betalt eller kreditert på eller etter den første dagen i januar i det året som følger etter den datoen som protokollen trer i kraft;

b) med hensyn til andre skatter på inntekt, for skatteår som begynner på eller etter den første dagen i januar i det året som følger etter den datoen som protokollen trer i kraft.

C.

Punkt C i artikkel XIII skal bare komme til anvendelse for skatteperioder som begynner etter denne protokollen er trådt i kraft.

Article XVII

Denne protokollen som skal utgjøre en integrert del av overenskomsten, skal forbli i kraft så lenge overenskomsten forblir i kraft og skal anvendes så lenge overenskomsten selv skal anvendes.

Til bekreftelse av det foranstående har de undertegnende, som er gitt behørig fullmakt til dette av sine respektive regjeringer, undertegnet denne protokollen.

Utferdiget i to eksemplarer i Oslo den 8. september 2021, på det engelske språk.

For Kongeriket Norges Regjering:

For Kongeriket Belgias Regjering:

For det flamske området:

For det franske området:

For det tyskspråklige området:

For den flamske regionen:

For den vallonske regionen:

For hovedstadregionen Brussel:

Magnus Thue

Frank Arnauts

Statssekretær

Ambassadør