Prop. 154 S

(2014–2015)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykke til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning nr. 186/2015 av 10. juli 2015 om innlemmelse i EØS-avtalen av beslutning (EU) nr. 585/2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan

Tilråding fra Utenriksdepartementet 18. september 2015, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

EØS-komiteen vedtok ved beslutning nr. 186/2015 av 10. juli 2015 å endre EØS-avtalens vedlegg XIII (Transport) ved å innlemme europaparlaments- og rådsbeslutning (EU) nr. 585/2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan.

eCall er det europeiske nødmeldingssystemet for automatisk varsling av en trafikkulykke fra kjøretøyet til en alarmsentral. Ved en ulykke vil det automatisk kunne overføres et standardisert datasett med opplysninger om kjøretøyets posisjon, retning mv. (minimum set of data) til nødnummeret, samtidig som en taleforbindelse etableres mellom kjøretøyet og nødsentralen. eCall skal også kunne utløses manuelt av de som er i kjøretøyet. Det er ikke mulig å spore eller overvåke kjøretøy som er utstyrt med eCall, da systemet ikke sender ut signaler før det aktiveres i forbindelse med en ulykke, eller dersom nødmeldingen blir utløst manuelt.

Formålet med eCall er en reduksjon i antall drepte og hardt skadde i vegtrafikken ved at medisinsk bistand ankommer ulykkesstedet raskere, og på den måten reduserer ulykkens alvorlighetsgrad. Det sekundære formålet er å fremme framkommeligheten ved å redusere trafikale problemer som kan oppstå ved trafikkulykker.

Beslutning nr. 585/2014 om den samvirkende eCall-tjeneste på EU-plan inngår i EUs lovgivningspakke (fire rettsakter) som innfører et paneuropeisk nødanropssystem eCall for nye kjøretøy i Unionen. Denne rettsakten omhandler krav til myndighetene om å rapportere valg av nasjonal eCall-nødalarmsentral og nødvendig oppgradering av alarmsentralinfrastrukturen for å motta og håndtere eCall-anrop i tråd med de krav og spesifikasjoner som er fastsatt i kommisjonsforordning 305/2013.

Gjennomføringen av EØS-komiteens beslutning i norsk rett krever lovendring og bevilgningsvedtak. Det er derfor nødvendig å innhente Stortingets samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning i medhold av Grunnloven § 26 andre ledd.

EØS-komitébeslutningen og rettsakten i uoffisiell norsk oversettelse følger som trykte vedlegg til proposisjonen.

2 Nærmere omtale av innholdet i rettsakten

Europaparlaments- og rådsbeslutning nr. 585/2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan ble vedtatt i EU 15. mai 2014, og trådte i kraft 23. juni 2014.

Rettsakten forplikter medlemsstatene til en harmonisert innføring av en samvirkende eCall-tjeneste i og mellom medlemsstatene.

Det følger av beslutningens artikkel 1 at medlemsstatene skal, minst seks måneder før typegodkjenningskrav om eCall i kjøretøy (europaparlaments- og rådforordning (EU) nr. 2015/758) trer i kraft 31. mars 2018 og senest innen 1. oktober 2017, innføre på sitt territorium den infrastruktur for eCall-alarmsentraler som er nødvendig for å kunne motta og håndtere eCall-anrop på en riktig måte og i samsvar med spesifikasjoner i delegert forordning (EU) nr. 305/2013, for å sikre full funksjonsdyktighet, kompatibilitet, samvirkningsevne, kontinuitet og samsvar for den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan.

Medlemsstatene gis mulighet til å organisere eCall-tjenesten på en mest mulig kostnadseffektiv måte, jf. artikkel 1 nr. 2. Dette innebærer at tjenesten kan organiseres slik at det er mulig å filtrere eller sile anrop som ikke er nødanrop, og som dermed ikke må håndteres av en nødsentral.

Rettsakten åpner for at godkjente private tjenestetilbydere, såkalt tredjepartsleverandører, også kan motta og håndtere eCall-anrop, jf. artikkel 1 nr. 2 andre ledd, under forutsetning at tjenesten er i tråd med krav og spesifikasjoner som fastsatt i delegert forordning (EU) nr. 305/2013.

Medlemsstatene er etter artikkel 1 nr. 3 forpliktet til å sikre at data som overføres gjennom eCall-tjenesten utelukkende benyttes til formålene med eCall, som er å sikre raskere medisinsk bistand ved en trafikkulykke, og å redusere eventuelle trafikale problemer som en trafikkulykke kan medføre.

Medlemsstatene er forpliktet til å sikre at kostnadene ved håndtering av eCall-anrop er gratis for brukere av den EU-dekkende eCall-tjenesten, jf. artikkel 2.

Medlemsstatene pålegges å rapportere til Kommisjonen om status for gjennomføringen av beslutningen innen 24. desember 2015, jf. artikkel 3.

Rapporteringen må som minimum inneholde:

liste over hvilke eller hvilken kompetent nasjonal samsvarsvurderingsmyndighet som har til oppgave å vurdere om eCall-alarmsentralenes virksomhet er i samsvar med kravene i artikkel 3 i delegert forordning (EU) nr. 305/2013

liste over eCall-alarmsentralene og deres geografiske dekning

beskrivelse av samsvarsprøvingene

beskrivelse av protokollene for personvern og datasikring

Medlemsstatene skal sikre at det er mulig å foreta eCall-anrop fra hele landet forutsatt at det finnes minst ett tilgjengelig offentlig trådløst mobilkommunikasjonsnett, jf. artikkel 4.

3 EØS-komiteens beslutning

EØS-komiteen vedtok 10. juli 2015 i beslutning nr. 186/2015 at vedlegg XII (Transport) til EØS-avtalen skal endres ved innlemmelse av europaparlaments- og rådsbeslutning nr. 585/2014/EU.

EØS-komiteens beslutning inneholder en fortale og fire artikler.

Beslutningens artikkel 1 fastsetter at avtalens vedlegg XIII endres ved at det tas inn et nytt strekpunkt 17kf som skal lyde:

«17kf. 32014 D 0585: Europaparlaments- og rådsbeslutning nr. 585/2014/EU av 15. mai 2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan (EUT L 164 av 3.6.2014, s. 6).»

Artikkel 2 slår fast at teksten til beslutning nr. 585/2014 på islandsk og norsk, som skal kunngjøres i EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende, skal gis gyldighet.

Artikkel 3 slår fast at beslutningen trer i kraft 11. juli 2015, forutsatt at EØS-komiteen har mottatt alle meddelelser etter avtalens artikkel 103 nr. 1.

Artikkel 4 fastsetter at beslutningen skal kunngjøres i EØS-avdelingen av og i EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende.

4 Forholdet til norsk rett

Det finnes i dag ikke hjemmelsgrunnlag i norsk rett for å innføre den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan.

Samferdselsdepartementet har derfor fremmet forslag om ny lov om intelligente transportsystemer innenfor vegtransport m.m. (ITS-loven). ITS-loven skal være en rammelov der formålet primært er å sikre gjennomføring av europaparlaments- og rådsdirektiv 2010/40 (ITS-direktivet) i norsk rett og gjennomføring av eksisterende og fremtidige rettsakter som følger av ITS-direktivet, og som det er ikke er hensiktsmesig å hjemle i eksisterende spesiallovgivning. Lovforslaget (Prop. 149 L (2014–2015)) er nylig oversendt Stortinget. Det tas sikte på å gjennomføre beslutningen i norsk rett ved inkorporasjon i forskrift med hjemmel i ITS-loven §§ 5 og 6.

Gjennomføringen av rettsakten kan medføre behov også for enkelte endringer i annet regelverk. Det er foreløpig ikke foretatt noen endelig vurdering av hvilke endringer som må gjennomføres ved lov, og hvilke som kan gjennomføres ved forskrift. Dette vil bli vurdert og gjennomført fortløpende frem mot iverksettelsesdato for den harmoniserte innføringen av en samvirkende eCall-tjeneste på EU-plan.

5 Økonomiske og administrative konsekvenser

Gjennomføringen av EØS-komiteens beslutning vil gi administrative og økonomiske konsekvenser for det offentlige, mens det er en forutsetning at håndteringen av eCall-anrop skal være gratis for brukere av eCall-tjenesten.

Det vil medføre kostnader for det offentlige å innføre eCall knyttet til tilrettelegging i eCall-alarmsentralene som skal motta og håndtere eCall-anrop. Kommisjonen har i konsekvensanalysen (eCall Impact Assessment – SEC(2011)1019 final), som følger tiltaket, beregnet kostnadene for oppgradering av eCall-alarmsentralene per stat til anslagsvis 1,1 mill. euro i gjennomsnitt. Kostnadene er knyttet til etablering av mottak for eCall-anrop, tekniske oppgraderinger, opplæring av operatører på eCall-alarmsentralen mm.

Kostnader forbundet med krav til ekomnettet forutsettes dekket av mobiltilbyderne, jf. kommisjonsrekommandasjon 2011/750/EU. Alle nye personbiler og mindre varebiler som typegodkjennes etter 31. mars 2018 skal ha innebygd enhet for standarden for pan-europeisk eCall, jf. europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 2015/758. Kostnadene forbundet med å installere eCall i disse kjøretøyene skal dekkes av kjøretøyprodusentene. Etter innføring av eCall-tjenesten vil kostnadene ved tiltaket avhenge av årlig antall eCall-anrop. I 2014 ble det registrert 144 202 nye personbiler og 29 611 nye varebiler i Norge, og på bakgrunn av dette anslås det at antall eCall-nødanrop i Norge vil være relativt begrenset de første årene etter innføring av eCall. Medlemsstatene er forpliktet til å sikre at kostnader ved håndtering av eCall-anrop ikke belastes brukerne av tjenesten.

Det er vanskelig å beregne ytterligere etableringskostnader eller kostnadsplassering utover anslaget fra Kommisjonen, på 1,1 mill euro i gjennomsnitt per stat, da det per i dag ikke er endelig avklart hvilken nødalarmsentral i Norge som skal motta og håndtere eCall-anrop.

Samlet sett legges det til grunn at obligatorisk innføring av eCall-tjenesten er samfunnsøkonomisk lønnsomt. Nyttevurderingen er basert på de samfunnsøkonomiske kostnadene av trafikkulykker med drepte og hardt skadde og tiltakets potensial for å redde liv og redusere skadeomfanget. Effekten er imidlertid avhengig av utbredelsen av eCall, og tiltaket vil først være lønnsomt når en tilstrekkelig andel av kjøretøyparken er utstyrt med eCall.

6 Konklusjon og tilråding

Gjennomføringen av beslutningen om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan forventes å bidra til en reduksjon i antall drepte og hardt skadde i vegtrafikken – ved at medisinsk bistand kan ankomme ulykkesstedet raskere og på den måten reduserer ulykkens alvorlighetsgrad. eCall er et trafikksikkerhetstiltak som kan bidra til å nå regjeringens mål om å halvere antall hardt skadde og drepte i vegtrafikken innen 2023.

Det forventes at den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan vil minske redningstjenestenes reaksjonstid og dermed redusere antall drepte og hardt skadde i trafikkulykker. Det forventes også at den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan vil gi besparelser for samfunnet, ved at tiltaket vil sikre en bedre håndtering av ulykker, samt redusere trafikktrengsel og antall følgeulykker.

Det er trolig ved møte- og singelulykker utenfor tettbygde strøk i Norge at eCall vil være mest effektivt for rask responstid ved trafikkulykker. De fleste som dør etter en trafikkulykke, dør i løpet av den første timen etter ulykken. Kort responstid og god kvalitet på tjenestene fra nødetatene er derfor avgjørende for overlevelse og reduksjon av skadeomfang. Det er ikke uvanlig at den skadde er i sjokk, er bevisstløs eller av annen grunn ikke er i stand til selv å varsle om ulykken.

eCall-tjenesten kan også være et hensiktsmessig redskap for å kunne veilede berørte på ulykkesstedet, uavhengig av om de er i stand til å foreta en oppringning til nødalarmsentral fra mobiltelefon. I andre tilfeller, der kommunikasjonen mellom forulykkede og alarmsentralen hemmes av språkbarrierer og/eller manglende kunnskap om ekstakt lokalisering, vil også eCall-systemet bidra til formidling av kjøretøyets korrekte geografiske posisjon.

I konsekvensanalysen som følger eCall-initiativet er det beregnet mellom 1% og 10% reduksjon i dødsfall, og mellom 2% og 15% reduksjon i alvorlighet i skader, for tiltaket som helhet. Videre fordeler som er identifisert, er reduserte trafikkavviklingskostnader, bedre sikkerhet for redningstjenester og reduserte kostnader for SOS-infrastruktur. Det er beregnet et nytte/kostnadsforhold på 1,74 for tiltaket som helhet ved full gjennomføring av eCall-tjenesten.

Samferdselsdepartementet tilrår at Norge i EØS-komiteen går inn for å innlemme beslutning nr. 585/2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan i EØS-avtalen vedlegg XIII. Utenriksdepartementet slutter seg til dette.

Tilråding

Utenriksdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykke til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning nr. 186/2015 av 10. juli 2015 om innlemmelse i EØS-avtalen av beslutning (EU) nr. 585/2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak om samtykke til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning nr. 186/2015 av 10. juli 2015 om innlemmelse i EØS-avtalen av beslutning (EU) nr. 585/2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan, i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykke til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning nr. 186/2015 av 10. juli 2015 om innlemmelse i EØS-avtalen av beslutning (EU) nr. 585/2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan

I

Stortinget samtykker i godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 186/2015 av 10. juli 2015 om innlemmelse i EØS-avtalen av beslutning (EU) nr. 585/2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan.

Vedlegg 1
EØS-komiteens beslutning nr. 186/2015 av 10. juli 2015 om endring av EØS-avtalens vedlegg XIII (Transport)

EØS-KOMITEEN HAR –

under henvisning til avtalen om Det europeiske økonomiske samarbeidsområde, heretter kalt EØS-avtalen, særlig artikkel 98,

og på følgende bakgrunn:

1) Europaparlaments- og rådsbeslutning nr. 585/2014/EU av 15. mai 2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan[1] skal innlemmes i EØS-avtalen.

2) EØS-avtalens vedlegg XIII bør derfor endres –

TRUFFET DENNE BESLUTNING:

Artikkel 1

I EØS-avtalens vedlegg XIII etter nr. 17ke (delegert kommisjonsforordning (EU) nr. 305/2013) skal nytt nr. 17kf lyde:

«17kf. 32014 D 0585: Europaparlaments- og rådsbeslutning nr. 585/2014/EU av 15. mai 2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan (EUT L 164 av 3.6.2014, s. 6).»

Artikkel 2

Teksten til beslutning (EU) nr. 585/2014 på islandsk og norsk, som skal kunngjøres i EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende, skal gis gyldighet.

Artikkel 3

Denne beslutning trer i kraft 11. juli 2015, forutsatt at alle meddelelser etter EØS-avtalens artikkel 103 nr. 1 er inngitt[2] .

Artikkel 4

Denne beslutning skal kunngjøres i EØS-avdelingen av og EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende.

Utferdiget i Brussel 10. juli 2015.

For EØS-komiteen

Atle Leikvoll

Formann

Vedlegg 2
Europaparlaments- og rådsbeslutning nr. 585/2014/EU av 15. mai 2014 om innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan

EUROPAPARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPEISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den europeiske unions virkemåte, særlig artikkel 91,

under henvisning til forslag fra Europakommisjonen,

etter oversending av utkast til regelverksakt til de nasjonale parlamentene,

under henvisning til uttalelse fra Den europeiske økonomiske og sosiale komité[3] ,

etter samråd med Regionkomiteen,

etter den ordinære regelverksprosessen[4] og

ut fra følgende betraktninger:

1) I henhold til artikkel 3 bokstav d) i europaparlaments- og rådsdirektiv 2010/40/EU[5] er harmonisert innføring av en samvirkende eCall-tjeneste på EU-plan et prioritert tiltak for utvikling og bruk av spesifikasjoner og standarder (heretter kalt «eCall som et prioritert tiltak»).

2) I henhold til artikkel 6 og 7 i direktiv 2010/40/EU skal Kommisjonen vedta delegerte rettsakter med hensyn til spesifikasjonene som er nødvendige for å sikre kompatibilitet, samvirkingsevne og kontinuitet for innføring og praktisk bruk av intelligente transportsystemer (ITS) for de prioriterte tiltakene.

3) Ved delegert kommisjonsforordning (EU) nr. 305/2013[6] fastsettes spesifikasjoner for å foreta den oppgradering av alarmsentralinfrastrukturen som er nødvendig for å kunne motta og håndtere eCall-anrop riktig ved hjelp av nødnummeret 112 og dermed sikre kompatibilitet, samvirkingsevne og kontinuitet for den harmoniserte eCall-tjenesten på EU-plan.

4) I henhold til direktiv 2010/40/EU skal Kommisjonen senest tolv måneder etter at delegert forordning (EU) nr. 305/2013 er vedtatt, ved behov og etter å ha foretatt en konsekvensanalyse som omfatter en nytte- og kostnadsanalyse, legge fram for Europaparlamentet og Rådet et forslag, i samsvar med artikkel 294 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte, om innføring av eCall som et prioritert tiltak i samsvar med spesifikasjonene i delegert forordning (EU) nr. 305/2013.

5) Det forventes at den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan vil minske redningstjenestenes reaksjonstid og dermed redusere antall drepte og hardt skadde i trafikkulykker i Unionen. Det forventes også at den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan vil gi besparelser for samfunnet ved at det vil sikre en bedre håndtering av ulykker samt redusere trafikktrengsel og antall følgeulykker.

6) For å sikre full funksjonsdyktighet, kompatibilitet, samvirkingsevne, kontinuitet og samsvar for tjenesten i hele Unionen og for å redusere gjennomføringskostnadene for Unionen som helhet bør alle medlemsstater innføre eCall som et prioritert tiltak i samsvar med spesifikasjonene i delegert forordning (EU) nr. 305/2013. Dette bør ikke berøre den enkelte medlemsstats rett til å innføre ytterligere tekniske tiltak for å håndtere andre nødanrop.

7) Medlemsstatene bør sikre at data som overføres via den EU-dekkende eCall-tjenesten, utelukkende brukes til å nå målene i denne beslutning.

8) Erfaring fra andre nødmeldingssystemer har vist at manuelt aktiverte eCall-anrop kan omfatte en viss andel anmodninger om assistanse. Medlemsstater bør om nødvendig kunne treffe alle egnede tekniske og organisatoriske tiltak for å filtrere ut slike anmodninger om assistanse slik at bare virkelige nødanrop blir håndtert av eCall-alarmsentraler.

9) Ettersom ikke alle unionsborgere kjenner til hvordan den EU-dekkende eCall-tjenesten fungerer, bør det før innføringen gjennomføres en opplysningskampanje med støtte fra Kommisjonen for å opplyse borgerne om fordelene ved det nye systemet og dets funksjoner og datasikringsmetoder. Kampanjen bør gjennomføres i medlemsstatene og ha som mål å opplyse brukerne om hvordan systemet brukes riktig og hvordan falske alarmer unngås.

10) I tråd med anbefalingene fra arbeidsgruppen for personvern i forbindelse med behandling av personopplysninger («artikkel 29-arbeidsgruppen for personvern») i gruppens arbeidsdokument om datasikring og personvern i forbindelse med eCall-initiativet, som ble vedtatt 26. september 2006, bør medlemsstatene når de innfører infrastrukturen for eCall-alarmsentraler, sikre at behandlingen av personopplysninger som skjer i forbindelse med håndtering av eCall-anrop, fullt ut er i samsvar med reglene for vern av personopplysninger fastsatt i europaparlaments- og rådsdirektiv 95/46/EF[7] og europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/58/EF[8] .

11) Ettersom eCall-anrop er nødanrop som definert i delegert forordning (EU) nr. 305/2013, bør håndteringen av slike anrop være gratis for brukere av den EU-dekkende eCall-tjenesten.

12) Avhengig av hvordan hver medlemsstat organiserer håndteringen av nødanrop, kan slike anrop først tas mot under ansvar av en offentlig myndighet eller en privat organisasjon som er godkjent av den berørte medlemsstaten. Særlig kan eCall-anrop håndteres ulikt avhengig av typen av eCall-aktivering (manuell eller automatisk).

13) I samsvar med nasjonale framgangsmåter fastsatt av den berørte nasjonale myndigheten kan data overføres til tjenestepartnere, definert som offentlige eller private organisasjoner som er godkjent av nasjonale myndigheter og har en rolle i forbindelse med håndtering av hendelser knyttet til et eCall-anrop (herunder veiselskap og assistansetjeneste), og disse bør være underlagt de samme reglene for personvern og datasikring som gjelder for eCall-alarmsentralene.

14) Ettersom målene for denne beslutning, som er å sikre en samordnet og ensartet innføring av den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan og garantere full funksjonsdyktighet, kompatibilitet, samvirkingsevne, kontinuitet og samsvar for tjenesten i hele Europa, ikke kan nås i tilstrekkelig grad av medlemsstatene og/eller privat sektor, men på grunn av tiltakets omfang og virkninger bedre kan nås på unionsplan, kan Unionen treffe tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i traktatens artikkel 5. I samsvar med forholdsmessighetsprinsippet fastsatt i nevnte artikkel går denne beslutning ikke lenger enn det som er nødvendig for å nå disse målene —

TRUFFET DENNE BESLUTNING:

Artikkel 1

1. Medlemsstatene skal, minst seks måneder før datoen da europaparlaments- og rådsforordning om krav til typegodkjenning for innføringen av eCall-systemet i kjøretøyer og om endring av direktiv 2007/46/EF får anvendelse, og uansett ikke senere enn 1. oktober 2017, innføre på sitt territorium den infrastrukturen for eCall-alarmsentraler som er nødvendig for å kunne motta og håndtere eCall-anrop på riktig måte, om nødvendig rensket for anrop som ikke er nødanrop, i samsvar med spesifikasjonene i delegert forordning (EU) nr. 305/2013, for å sikre full funksjonsdyktighet, kompatibilitet, samvirkingsevne, kontinuitet og samsvar for den samvirkende eCall-tjenesten på EU-plan.

2. Nr. 1 berører ikke den enkelte medlemsstats rett til å organisere sine nødmeldingstjenester på den måten som er mest kostnadseffektiv og best dekker medlemsstatens behov, herunder muligheten til å avvise anrop som ikke er nødanrop og ikke skal håndteres av eCall-alarmsentraler, sørlig når det gjelder manuelt aktiverte eCall-anrop.

Dette nummer og nr. 1 berører ikke den enkelte medlemsstats rett til å tillate at private organisasjoner som er godkjent av medlemsstaten, mottar og håndterer noen eller alle eCall-anrop i samsvar med spesifikasjonene i delegert forordning (EU) nr. 305/2013.

3. Medlemsstatene skal sikre at data som overføres via eCall-tjenesten, utelukkende brukes til å nå målene i denne beslutning.

Artikkel 2

Medlemsstatene skal sikre at håndteringen av eCall-anrop er gratis for brukere av den EU-dekkende eCall-tjenesten.

Artikkel 3

Innen 24. desember 2015 skal medlemsstatene framlegge for Kommisjonen en rapport om status for gjennomføring av denne beslutning. Rapportene skal minst inneholde en liste over vedkommende myndigheter som har ansvar for å vurdere om eCall-alarmsentralenes virksomhet er i samsvar med kravene i artikkel 3 i delegert forordning (EU) nr. 305/2013, en liste over eCall-alarmsentralene og deres geografiske dekning, en beskrivelse av samsvarsprøvingene og en beskrivelse av protokollene for personvern og datasikring.

Artikkel 4

Medlemsstatene skal sikre at eCall-anrop kan foretas hvor som helst på deres territorium, forutsatt at minst ett offentlig trådløst mobilkommunikasjonsnett er tilgjengelig.

Artikkel 5

Denne beslutning trer i kraft den 20. dag etter at den er kunngjort i Den europeiske unions tidende.

Artikkel 6

Denne beslutning er rettet til medlemsstatene.

Utferdiget i Brussel, 15. mai 2014.

For Europaparlamentet

For Rådet

M. SCHULZ

D. KOURKOULAS

President

Formann

Fotnoter

1)

EUT L 164 av 3.6.2014, s. 6.

2)

Forfatningsrettslige krav angitt.

3) EUT C 341 av 21.11.2013, s. 47.

4) Europaparlamentets holdning av 15. april 2014 (ennå ikke offentliggjort i EUT) og rådsbeslutning av 8. mai 2014.

5) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2010/40/EU av 7. juli 2010 om en ramme for innføring av intelligente transportsystemer innen veitransport og for grensesnitt med andre transportsystemer (EUT L 207 av 6.8.2010, s. 1).

6) Delegert kommisjonsforordning (EU) nr. 305/2013 av 26. november 2012 om utfylling av europaparlaments- og rådsdirektiv 2010/40/EU med hensyn til en harmonisert tilgjengeliggjøring av en samvirkende eCall-tjeneste på EU-plan (EUT L 91 av 3.4.2013, s 1).

7) Europaparlaments- og rådsdirektiv 95/46/EF av 24. oktober 1995 om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger (EFT L 281 av 23.11.1995, s. 31).

8) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/58/EF av 12. juli 2002 om behandling av personopplysninger og personvern i sektoren for elektronisk kommunikasjon (direktivet om personvern og elektronisk kommunikasjon) (EFT L 201 av 31.7.2002, s. 37).