Kap. 1142, 1150, 1151

Prop. 138 S

(2016–2017)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Endringer i statsbudsjettet 2017 under Landbruks- og matdepartementet (Reindriftsavtalen 2017/2018 m.m.)

Tilråding fra Landbruks- og matdepartementet 22. mai 2017, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

Regjeringen legger med dette fram en proposisjon om Reindriftsavtalen 2017/2018, inngått mellom Staten og Norske Reindriftsamers Landsforbund (NRL) 28. februar 2017.

I kapittel 1 og 2 gjennomgås det politiske grunnlaget og en del av de ytre rammene for avtalen. Kapittel 3 går nærmere inn på noen sentrale utviklingstrekk med særlig vektlegging av den økonomiske utviklingen. Kapittel 4 omtaler enkelte aktuelle politikkområder, og kapittel 5 redegjør nærmere om den fremforhandlede avtalen. Kapittel 6 omtaler forslag til endringer i statsbudsjettet 2017.

Årets forhandlinger om avtalens økonomiske ramme og fordeling gjelder budsjettåret 2018. Bevilgningen innarbeides i statsbudsjettet på ordinær måte gjennom Prop. 1 S (2017–2018) for Landbruks- og matdepartementet (LMD). Imidlertid fremmes proposisjonen om reindriftsavtalen som tidligere for behandling i vårsesjonen. Det forutsettes at Stortinget i sin behandling av proposisjonen gir Landbruks- og matdepartementet fullmakt til å iverksette tiltak i henhold til den inngåtte reindriftsavtalen, og som er knyttet til bevilgninger i 2018.

1.1 Grunnlaget for forhandlingene om Reindriftsavtalen 2017/2018

Det sentrale politiske grunnlaget for forhandlingene er regjeringens politiske plattform og Stortingets behandling av de siste års reindriftsavtaleproposisjoner. I tillegg fremmer Sametinget et eget innspill til de årlige reindriftsavtaleforhandlingene. Reindriftsavtaleforhandlingene gjennomføres etter de bestemmelser som er gitt i Hovedavtalen for reindriften.

1.1.1 Hovedavtalen for reindriften

Hovedavtalen ble inngått mellom Staten ved Landbruksdepartementet og Norske Reindriftsamers Landsforbund 26. februar 1993. I henhold til avtalens § 2, skal LMD og NRL føre forhandlinger om en løpende reindriftsavtale med tiltak som tar sikte på en utvikling av reindriftsnæringen i samsvar med de til enhver tid vedtatte mål og retningslinjer for reindriftspolitikken.

Reindriftsforhandlingene gjennomføres hvert år. Perioden for de årlige avtalene løper fra 1. juli til 30. juni. Forhandlingene skal ta utgangspunkt i en felles forståelse av næringens økonomiske situasjon. Som grunnlag for dette, utarbeider Økonomisk utvalg for reindriften et totalregnskap for reindriften.

Hovedavtalen har åpnet for at partene kan kreve forhandlinger også om andre forhold utenom de økonomiske virkemidlene. Dette er faglige, sosiale, organisasjonsmessige og andre spørsmål av betydning for en utvikling av næringen mot de mål som er fastsatt for reindriftspolitikken. Denne åpningen innebærer ikke at reindriftsnæringen, representert ved NRL, kan fremme ethvert faglig krav i forbindelse med reindriftsavtaleforhandlingene. Imidlertid kan NRL løfte problemstillinger gjennom forhandlingene, og LMD kan bidra til at NRL får tatt opp saken med rette fagdepartement.

I tilfelle brudd i forhandlingene, fremmer Staten ved LMD, på eget grunnlag overfor Stortinget forslag om de tiltak og økonomiske rammer som skal gjelde for kommende avtaleperiode.

1.1.2 Regjeringens politiske plattform

I regjeringens politiske plattform vises det til at reindriften er en viktig næring i deler av landet. Den sikrer matproduksjon og utgjør livsgrunnlaget for mange mennesker. Videre vises det til at næringen er en forutsetning for samisk kultur og samfunnsliv. Følgende tiltak er konkretisert i plattformen:

Legge frem en stortingsmelding om bærekraft i reindriften.

Endre reindriftsloven slik at økologisk bærekraft prioriteres.

Sikre rammevilkår som gjør at næringen på sikt blir mindre avhengig av overføringer.

Likebehandle bønder og reineiere når det gjelder avgifter på driftsmidler.

Gjennomføre forenklinger i landbruksbyråkratiet.

Det vises også til samarbeidsavtalen mellom regjeringspartiene, Venstre og Kristelig folkeparti hvor det bl.a. fremgår at avtaleinstituttet i landbruket opprettholdes. Videre at det skal legges vekt på forutsigbarhet og reformer som kan gi økt lønnsomhet.

1.1.3 Stortingets behandling av reindriftsavtalen i 2014, 2015 og 2016

Ved behandlingen av Prop. 108 S (2013–2014) Reindriftsavtalen 2014/2015, og endringer i statsbudsjettet 2014 m.m. uttalte en samlet Næringskomité blant annet følgende:

«Komiteen peker også på det viktige i at reindriftsloven og reindriftsavtalen utfyller hverandre og trekker i samme retning. Komiteen er derfor tilfreds med at statens tilbud dreier tilbudet mot, og forsterker, de ordningene som fører til høyere slaktevolum, og derved tar næringen mer i retning av økologisk bærekraft. Komiteen støtter regjeringen når den varsler at det vil legges opp til en avkortning i utbetalingene av rovvilterstatningene i de tilfeller reindriftsutøverne ikke følger reindriftslovens regler om øvre reintall. Komiteen viser til at dette er forankret i en bred politisk enighet i de senere år.

Komiteen viser til at tilskuddsordningene ble vesentlig lagt om fra og med Reindriftsavtalen 2003/2004, til ordninger som skal premiere produksjon og verdiskaping. Gjennom reindriftsloven av 2007 ble det etablert en rekke virkemidler for å redusere reintallet til et bærekraftig nivå, og at reindriftsloven påla næringen selv et stort ansvar for å drive økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig. Komiteen viser til at Landbruks- og matdepartementet i 2013 påla Reindriftsstyret å fatte vedtak om frister for forholdsmessig reduksjon av reintallet. Komiteen mener reindriftens utfordringer er mange og sammensatte. I deler av Finnmark foreligger det fortsatt store utfordringer i forholdet mellom beitetrykk og beitegrunnlag. Komiteen mener derfor det er nødvendig at Landbruks- og matdepartementet er tydelige overfor SRF og fylkesmennene når det kommer til spørsmål om sanksjonsbruk.

Komiteen viser til at reindriften er i en unik situasjon hvor potensialet for etterspørsel er langt større enn potensialet for produksjon. I dette ligger det store muligheter for økt verdiskaping. Komiteen er enig med regjeringen i at det er sentralt at reindriften får utnyttet potensialet for verdiskaping. En moderne reindriftsnæring forutsetter at næringen besitter kunnskap om økologisk bærekraft og innehar markedskompetanse. Årets reindriftsavtale forsterker ordningene for de utøverne som vil ta næringen i den retningen.»

Videre uttalte en samlet Næringskomite blant annet følgende ved behandlingen av Prop. 68 S (2014–2015) Reindriftsavtalen 2015/2016, og endringer i statsbudsjettet 2015 m.m.:

«Komiteen viser til at forhandlingene er gjennomført etter bestemmelser gitt i Hovedavtalen for reindriften fra 1993, med det hovedmål å utvikle reindriftsnæringen til en rasjonell og markedsorientert næring som er bærekraftig i et langsiktig perspektiv. Komiteen er tilfreds med at avtalepartene ser det som viktig å videreføre stimuleringen til reell markedsrettet produksjon og verdiskaping, slik at det legges best mulig til rette for de reindriftsutøvere som har reindrift som hovedvirksomhet.

Komiteen viser til at reindriften er i en unik posisjon, med en potensiell etterspørsel som overgår potensialet i produksjonen. Det innebærer at potensialet for verdiskaping er langt høyere enn det som utnyttes i dag. Komiteen er derfor tilfreds med at Reindriftsavtalen for 2015/2016 innebærer særskilt stimulans til økt produksjon og aktiviteter knyttet til reiseliv og formidling av reindriftssamisk kultur og levesett.

Komiteen er enig med regjeringen i at den fremforhandlede Reindriftsavtalen for 2015/2016 gir grunnlag for økt inntjening og verdiskaping hos den enkelte reindriftsutøver. Samtidig viderefører avtalen den dreining man har hatt i virkemidlene de senere årene, med vektlegging av næringsretting og tilrettelegging for dem som har reindrift som hovedvirksomhet. Dette er det bred politisk enighet om.»

Når det gjelder inneværende reindriftsavtale, uttalte en samlet Næringskomité blant annet følgende ved behandlingen av Prop. 77 S (2015–2016) Reindriftsavtalen 2016/2017, og endringer i statsbudsjettet 2016 m.m.:

«Komiteen merker seg at man fortsetter linjen fra de tre siste års avtaler, og støtter dette. En fortsatt prioritering mot en økologisk bærekraftig reindrift innen rammene av dyrehelselovgivningen vil, som komiteen har påpekt i tidligere meldinger, være en absolutt forutsetning for også å oppnå reindriftslovens mål om økonomisk og kulturell bærekraft.

Komiteen viser til at Stortingets målsetting er at politikken skal legge rammer for reindriften som en rasjonell markedsorientert næring, bærekraftig i et langsiktig perspektiv. Komiteen støtter derfor at tilbudet la opp til å tilrettelegge for de utøverne som har reindrift som hovedvirksomhet. Økt slakteuttak, økt verdiskaping, økt satsing på kvalitet og dermed økt inntjening, er den beste garanti for ivaretakelse og videreutvikling av reindriftens kulturarv.

Komiteen registrerer at forhandlingene om reinbeitekonvensjonen med Sverige drar ut. Det er viktigere at man ivaretar de norske interessene enn å skynde frem en avgjørelse. Komiteen registrerer at det er mange uavklarte arealspørsmål rundt reindriften, og imøteser derfor regjeringens arbeid med jordskifteretten og ny stortingsmelding.»

Næringskomiteens innstilling ved behandling av de tre siste års avtaleproposisjoner viser at en samlet Næringskomité har støttet opp om regjeringens reindriftspolitikk. Videre at det er bred politisk enighet i den dreining man har hatt i virkemidlene de senere årene, med vektlegging av næringsretting og tilrettelegging for dem som har reindrift som hovedvirksomhet.

1.1.4 Sametingets innspill

Sametinget har observatørstatus i forbindelse med de årlige reindriftsavtaleforhandlingene, og følger forhandlingene. Dette innebærer også at Sametingets representant følger de interne møtene på Statens side under forhandlingene. Videre gis Sametinget i henhold til § 4 i Hovedavtalenfor reindriften anledning til å uttale seg om reindriftsavtalen før Stortinget behandler den årlige stortingsproposisjonen om reindriftsavtalen.

Sametinget behandler spørsmål knyttet til reindriftsavtaleforhandlingene under ett av sine plenumsmøter på høsten. Før Staten legger fram sitt tilbud, avholdes det et møte mellom politisk ledelse i LMD og Sametinget. Under dette møtet utdyper Sametinget sitt innspill.

På grunn av skifte av Sametingets politiske ledelse i desember 2016, utgikk Sametingets plenumsbehandling av innspillet. Innspillet som ble oversendt departementet var derfor kun behandlet av Sametingsrådet. Møtet mellom Sametinget og LMD ble avholdt 11. januar 2017.

Sametinget fremmet i sitt innspill til Reindriftsavtalen for 2017/2018 forslag som berørte følgende områder:

Virkemidler som støtter opp om kulturell bærekraft.

Sikring av reindriftens arealgrunnlag.

Velferdsordninger for reindriftsnæringen.

Rekruttering og likestilling.

Økonomisk utvikling.

Sametinget viste for øvrig til Sametingsmeldingen om reindrift, og understreker at denne meldingen vil danne et viktig grunnlag for Sametingets videre oppfølging av saker på den reindriftspolitiske dagsorden framover.

2 Gjennomføringen av forhandlingene

I forkant av forhandlingene ble det gjennomført et oppstartsmøte hvor Totalregnskapet for 2015 med budsjett for 2016 ble presentert. Videre ble det gitt en gjennomgang av de utredningsoppdragene man ble enige om under de siste års reindriftsavtaleforhandlinger. I tillegg ble det orientert om flere aktuelle tema. Dette var blant annet Tråante 2017, gjennomgang av markedssituasjonen, rovvilt og arbeidet med ny erstatningsordning, samt en presentasjon av rapporten om økt internkontroll og selvstyre i reindriften.

Selve forhandlingene om Reindriftsavtalen 2017/2018 startet den 11. januar 2017 i Oslo ved at NRL overleverte sitt krav til Staten. På bakgrunn av gjennomføringen av Tråante 2017 ble Statens tilbud først lagt fram den 16. februar. Det ble gjennomført forhandlinger 21. – 23. februar og 27. –28. februar. Den 28. februar ble Staten og NRL enige om en reindriftsavtale for avtaleåret 2017/2018.

2.1 NRLs krav

Kravet hadde en økonomisk ramme på 143,1 mill. kroner, en økning på 28,6 mill. kroner i forhold til gjeldende avtale på 114,5 mill. kroner. Dette utgjorde en økning på 20 pst.

NRL krevde gjeninnføring av en rekke tilskuddsordninger som er blitt avviklet de siste årene. I tillegg fremmet NRL flere av de krav som de hadde løftet frem i konsultasjonene om ny melding til Stortinget om reindriftspolitikken.

I sitt krav viste NRL til flere tiltak som de mener er viktige å få gjennomført for å kunne oppnå målene om en økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig reindrift, samt understreket betydningen av at reindriftsavtalen skal være et verktøy for å videreutvikle den tradisjonelle reindriften, der målet er å legge til rette for en positiv og framtidsrettet næring i alle deler av landet.

NRL fremmet tiltak fordelt på 5 hovedsatsingsområder:

Bedre sikring av reindriftens arealer.

Styrke reindriftens rett til selvstyre og selvbestemmelse.

Sikring av reindriften som en familiebasert næring.

Sikring av reindriftens bærekraft relater til rovvilttap.

Sikring av velferdsordninger og HMS.

De kostnadssenkende og direkte tilskuddene ble krevd videreført med enkelte justeringer og satsøkninger. Det ble fremmet krav om nye tilskuddsordninger for å sikre gode rammevilkår for ungdom og nyetablerere, og en økning av distriktstilskuddet for bedre å legge til rette for at distriktene skal kunne ivareta sitt ansvar og sine oppgaver med utvikling av reindriften i en bærekraftig retning.

Rammen for Reindriftens utviklingsfond ble foreslått økt for å legge til rette for en positiv utvikling i reindriften, og bedre lønnsomhet. Utover en videreføring av gjeldende ordninger finansiert over RUF, krevde NRL blant annet en gjeninnføring av tilskudd til bygging og renovering av gjeterhytter, og avsetning av midler til Protect Sápmi.

Når det gjelder saker som ikke er en del av avtaleforhandlingene, fremmet NRL krav knyttet til blant annet tiltak for å hindre togpåkjørsler av rein, tiltak for å hindre smitte av CWD og håndtering av slakteavfall.

2.2 Statens tilbud

Staten la fram sitt tilbud den 16. februar 2017. Tilbudet hadde en økonomisk ramme for Reindriftsavtalen 2017/2018 på 114,5 mill. kroner. Dette var tilsvarende ramme som for inneværende avtale.

Staten påpekte i sitt tilbud at reindriftspolitikken bør føres videre basert på Stortingets forutsetninger, og ut fra den situasjonen man står overfor i næringen. Videre at det er en politisk målsetting å arbeide for å utvikle reindriftsnæringen som en rasjonell markedsorientert næring som er bærekraftig i et langsiktig perspektiv.

Rett i etterkant av prosessen med tilpassing av reintall, valgte Staten i sitt tilbud å prioritere å opprettholde hovedlinjene i dagens tilskuddssystem hvor de direkte tilskuddene er knyttet til verdien av det som produseres, og å prioritere de produksjonsrettede tilskuddene. Etter Statens vurderinger vil en slik prioritering bidra til å skape stabilitet og forutsigbarhet om ordningene over reindriftsavtalen. I tillegg vil en videreføring støtte opp om de reindriftsutøverne som har fulgt opp gitte reduksjonsvedtak. I den forbindelse understreket Staten at siidaandeler som ikke har fulgt opp gitte reduksjonskrav, fortsatt ikke skal være tilskuddsberettiget.

I tilbudet ble det orientert om at finansiering av tiltak for distrikter som er forhindret fra å bruke vinterbeiter i Sverige på grunn av at Norsk–svensk reinbeitekonvensjon ikke er på plass, vil som tidligere år bli løst på utsiden av reindriftsavtalen.

Staten orienterte også om reindriftsfradraget i sitt tilbud. Staten påpekte i tilbudet at den økonomiske rammen som ble lagt fram, må sees i sammenheng med reindriftsfradraget.

2.3 Det videre forløpet av forhandlingene

Etter at krav og tilbud var fremlagt, ble det gjennomført to forhandlingsrunder.

I første forhandlingsrunde var særlig reindriften som en familiebasert næring oppe til drøftelse. Forhandlingsrunden ble innledet ved at NRL overleverte sitt tilsvar på Statens tilbud. NRL fremhevet i sitt tilsvar at reindriften er en spesifikk samisk urfolksnæring, og danner det viktigste materielle grunnlaget for samisk kultur. For å styrke og ivareta reindriften som en spesifikk samisk næring og urfolksnæring, understreket NRL at næringen må gis gode rammevilkår som tilrettelegger for en utvikling i tråd med tradisjonell reindriftsutøvelse og verdigrunnlag. Videre at dette ikke bare kan innbefatte kjøttproduksjon, men også de kulturelle aspektene ved næringen som har betydning for en framtidsrettet reindrift.

Staten viste til at det ikke foreligger uenighet om at reindriften er en familiebasert næring og en viktig kulturbærer. Dette er også tydelig kommunisert i de siste års proposisjoner til Stortinget om reindriftsavtalen. Når det gjelder de fem hovedfokusområdene som NRL har trukket frem som avgjørende for å nå målet om en bærekraftig reindrift, sluttet Staten seg til at dette er fem sentrale områder som det er viktig at man har stor oppmerksomhet på i utformingen av reindriftspolitikken. Videre at de prioriteringer som ligger inne i Statens tilbud støtter opp om de fem fokusområdene, og legger til rette for en økologisk og økonomisk bærekraftig næring. Staten viste til at en økologisk og økonomisk bærekraftig næring er selve grunnlaget og forutsetningen for en kulturell bærekraftig næring og ivaretakelse av reindriften som en familiebasert næring. Et solid økonomisk utkomme av driften vil etter Statens vurderinger gi reindriften et økonomisk handlingsrom og en frihet til å organisere egen drift. Denne friheten ønsker Staten å legge til rette for gjennom de reindriftspolitiske virkemidlene.

Den andre forhandlingsrunden ble innledet ved at Staten la frem en sonderingsskisse til både ny reindriftsavtale og sluttprotokoll. NRL responderte skriftlig på sonderingsskissen den 28. februar. Staten og NRL fortsatte forhandlingene. Forhandlingene resulterte i at Staten la frem en justert skisse til både reindriftsavtale og sluttprotokoll. Etter nye forhandlinger kom partene på kvelden den 28. februar til enighet om Reindriftsavtalen 2017/2018 med sluttprotokoll.

Som vedlegg til proposisjonen følger Reindriftsavtalen for 2017/2018, sluttprotokollen til avtalen og en oversikt over fordelingen av avtalemidlene.

3 Utviklingen i reindriften

Dette kapittelet belyser utviklingen i reindriften i forhold til de mål og retningslinjer Stortinget har fastsatt. For reindriften som selvstendige næringsdrivende er det mange forhold, også utenom reindriftsavtalen, som påvirker inntektene og den løpende tilpasningen det enkelte år. Årlig kalvetilgang, totale tap og slaktevekter varierer markant mellom reinbeiteområdene i Norge. Dette er forskjeller som har vært gjeldende over tid, og skyldes blant annet ulike driftsbetingelser mellom områder og ulik driftstilpasning til disse regionale betingelsene. Utvikling i årlig kalvetilgang, tap og slaktevekter er viktige indikatorer for å vurdere økologisk og økonomisk bærekraft i reindriftsnæringen. Tilsvarende vil antall personer i næringen virke inn på hvor mange som kan ha reindrift som hovedvirksomhet, og på målet om kulturell bærekraft.

3.1 Sysselsetting

Det totale antallet siidaandeler er i dag noe i overkant av 530, og med vel 3100 personer tilknyttet disse. De tilsvarende tallene for 1992 var om lag 700 og 2700 personer. Det har vært en reduksjon i antallet driftsenheter. Samtidig er antallet mennesker i reindriften langt flere nå enn for drøyt 20 år siden. Flere reineiere i en siidaandel innebærer at inntektene i siidaandelen må fordeles på flere, og at inntektsgrunnlaget for andelsleder svekkes. Dette kan på sikt svekke utviklingsmulighetene til siidaandelslederne.

I forbindelse med reintallsreduksjonen er det spesielt fra næringens side blitt hevdet at mange må slutte med reindrift, og finne seg annet arbeid. Foreløpig ser det ikke slik ut. Tvert imot, det er fortsatt en økning i antall personer i næringen. Her kan det vises til at Totalregnskapets oversikt over gjennomsnittlig antall personer per siidaandel i samisk reindrift har økt fra 4,1 personer i 1960 til 5,9 personer i 2016. Fra 1990 har antall personer per siidaandel økt jevnt i stort sett alle områdene. Finnmark har gjennom hele perioden hatt gjennomsnittlig flest personer per enhet. Økningen av antall personer og antall personer per siidaandel, støttes av utviklingen av antall reinmerker som også har økt markant i sammenligningsperioden.

Økningen av antall personer tilknyttet reindriftsnæringen setter reindriftsnæringen i en spesiell situasjon sammenlignet med andre primærnæringer. Dette viser at reindriften samlet sett ikke har et rekrutteringsproblem, men at mange distrikter heller opplever et press fra personer som ønsker å starte opp med reindrift. Selv under reduksjonsperioden har antall personer i reindriftsnæringen økt. Med dette som utgangspunkt har staten ikke funnet det riktig å prioritere rekrutteringstiltak i forhandlingene om de siste reindriftsavtalene.

3.2 Reintallsutvikling

Reindriftsloven av 2007 skal gi grunnlag for en hensiktsmessig indre organisering og forvaltning av reindriften. Videre skal reindriftsnæringen etter loven, gjennom internt selvstyre, selv spille en aktiv rolle og ha ansvaret for at reindriften er bærekraftig. Et sentralt verktøy i den forbindelse er bruksreglene. Det har vært en omfattende prosess knyttet til arbeidet med å få godkjent bruksregler, og å få reintallet på plass. Først ved utgangen av 2011 hadde samtlige av sommer- og helårsdistriktene fått godkjent sine bruksregler.

Dersom faktisk reintall overstiger reintallet som er fastsatt i bruksreglene, skal det overskytende antall rein reduseres. Fremgangsmåten følger av reindriftsloven § 60 tredje ledd. Primært skal siidaen selv utarbeide en reduksjonsplan som fordeler reduksjonen internt i siidaen/distriktet. Dersom siidaen ikke utarbeider en slik plan, skal hver siidaandel redusere det overskytende reintallet forholdsmessig innen en frist fastsatt av Reindriftsstyret.

I oppfølgingen av distrikt og siida som hadde et for høyt reintall har Reindriftsstyret brukt reintall per 31. mars 2012 som utgangspunkt for reduksjonen. Reintallet er det antall rein som næringsutøverne selv har meldt inn på dette tidspunktet i Melding om reindrift, og som er godkjent av reindriftsmyndighetene.

Sommeren 2012 sendte Reindriftsstyret ut forhåndsvarsel om at de ville fatte vedtak om frist for utarbeidelse av reduksjonsplan etter reindriftsloven. Påfølgende høst ble det fastsatt slike frister. Samtidig ble det stilt krav om at alle siidaandeler skulle underskrive reduksjonsplanen. Det viste seg høsten 2012 at svært få av distriktene leverte en reduksjonsplan i henhold til vedtatt frist og krav.

Høsten 2012 sendte derfor Reindriftsstyret ut varsel om gjennomføring av forholdsmessig reduksjon av reintallet. Den 26. februar 2013 fattet Reindriftsstyret vedtak om tidsfrister for reintallsreduksjon for en rekke distrikter/siidaer i Vest-Finnmark og Øst-Finnmark reinbeiteområder. Fristene som ble satt for gjennomføring av reduksjonen varierer fra 1 til 3 år, avhengig av hvor mange dyr distriktet skal redusere med. Reduksjonen skulle være gjennomført innen 31. mars 2015.

Det er fastsatt et reintall for Vest-Finnmark på 78.150 rein, mens reintall fastsatt for Øst-Finnmark er 70.650 rein. Innrapporterte tall per 1. april 2012 var for Finnmark ca. 42.000 dyr over det som var fastsatt som bærekraftig. Reindriftsstyret påla derfor alle distrikt som hadde for høyt reintall å redusere til fastsatt nivå. Reduksjonsperioden varierte fra ett til tre år avhengig av hvor mye distriktene skulle redusere.

Innrapporterte reintall per 1. april 2015 viste at siidaandelene i all hovedsak hadde fulgt opp gitte reduksjonsvedtak. Det var 15 siidaandeler som ikke hadde fulgt opp reduksjonskravet. Reindriftsstyret fulgte opp disse andelene i samsvar med reindriftsloven sitt kapittel om sanksjoner.

Innrapporterte tall 1. april 2016 viste at reintallet i Øst-Finnmark er under det fastsatte. For Vest-Finnmark var reintallet om lag 1000 rein over det fastsatte. Det innebærer at innrapportert reintall i Finnmark totalt sett var under fastsatt nivå. Det var kun tre siidaandeler som ennå ikke hadde fulgt opp gitte reduksjonsvedtak. Reindriftstyret følger også opp disse i samsvar med reindriftslovens sanksjonsbestemmelser.

Det har kommet tilbakemeldinger om at enkelte siidaandeler på ny øker sitt reintall. Disse skal følges opp av Fylkesmannen i samhandling med Landbruksdirektoratet med bruk av den nye bestemmelsen i reindriftsloven. Denne bestemmelsen som fikk Stortingets tilslutning sist sommer, gir Fylkesmannen mulighet for å fastsette øvre reintall per siidaandel. Videre har departementet prioritert ressurser til gjennomføring av kontrolltiltak, herunder tellinger av rein. Der hvor tellingene viser større avvik mellom telling og rapporteringene fra reineierne, settes det inn tiltak.

Figur 3.1 Reintallsutvikling i Finnmark, kilde: Landbruksdirektoratet.

3.3 Slakting

I henhold til innrapporterte tall fra slakteriene er det slaktet om lag 82.800 rein i kalenderåret 2016, herunder om lag 69.800 rein høsten 2016 ved de registrerte slakteriene. Dette er en betydelig økning i forhold til 2015 (73.600 rein). I tillegg kommer privat uttak, herunder privat uttak for lokal omsetning.

Fra 2015 til 2016 har gjennomsnittsvekten både for voksen rein og kalv økt med 0,5 kilo. Ser man på Vest-Finnmark særskilt, som er det området som har hatt den største utfordringen med et for høyt reintall, har gjennomsnittsvekten økt med hele 1,6 kilo. Det er positivt at man har fått en så snarlig effekt av den reintallsreduksjonen som er gjennomført. Dette er ikke minst gunstig for reindriften siden økte vekter gir økt lønnsomhet i næringen.

Slaktetilveksten varierer mellom år. Tall fra Animalia viser at tilveksten høsten 2016 var på 124 gram per dag for kalv, mot 113 gram høsten 2015. Tilveksten går videre radikalt ned utover sesongen, den er nærmere 200 gram tidlig i sesongen 2016, men kun 85 gram mot slutten. Ved at det relativt sett er sterk sammenheng mellom tilveksten og hvilken klasse slaktet oppnår, er dette nyttig kunnskap for reineierne for å optimalisere inntjeningen ved å velge riktig tidspunkt for når reinen tas ut til slakt. Samtidig er også økningen av slaktetilveksten et tydelig signal om at reintallsreduksjonen gir høyere vekter og økt lønnsomhet i næringen.

Slakteuttaket i 2017 vil være avhengig av årets produksjon og tap. Videre kan man få forskyvninger i slaktetidspunktet høsten 2017 grunnet klimatiske forhold, slik at hoveduttaket ikke finner sted før vinteren 2018.

Grunnet klimatiske forhold med mye snø og is, har beiteforholdene i Finnmark vært særlig utfordrende vinteren og våren 2017. De vanskelige forholdene vil påvirke årets kalvetilgang. Med bakgrunn i at reintallsreduksjonen er gjennomført og at det kan forventes en redusert kalvetilgang, vil trolig det totale slakteuttaket i 2017 bli noe redusert sammenlignet med 2016.

3.4 Reinkjøttmarkedet

Reinkjøtt utgjør om lag 1–2 pst. av den totale produksjonen av rødt kjøtt i Norge. Produksjonen av norsk reinsdyrkjøtt innebærer at det i gjennomsnitt er tilgjengelig i underkant av 300 gram reinkjøtt til hver enkelt nordmann i løpet av ett år. Dette gjør reinkjøttet til et særlig eksklusivt produkt.

Markedet for reinsdyrkjøtt har gjennom flere år vært i en positiv utvikling. Den positive markedssituasjonen har sammen med økt slakteuttak og økte vekter gitt reindriftsutøverne en positiv inntektsutvikling de siste årene.

Gjennom markedsrettet produktutvikling og markedsføring har oppmerksomheten omkring norsk reinkjøtt økt. Dette har over år bidratt til økt forbruk. En positiv utvikling er at de unge spiser mer reinkjøtt. Undersøkelsen viser at reinkjøttet har posisjonert seg som noe av det mest smakfulle og sunneste kjøttslaget vi har.

Utover høsten 2016 ble reinkjøttmarkedet mer utfordrende, noe som medførte at det ble bygd lager hos bedriftene. Det var særlig de dyrere stykningsdelene som var vanskelig få omsatt i markedet. Dette viser at reinkjøttmarkedet er sårbart, og at markedssituasjonen raskt kan endres.

For å møte den mer utfordrende markedssituasjonen, valgte Markedsutvalget å forsterke den planlagte markedskampanjen for jul- og nyttårshelgen. Gjennom ekstra innsats fra reinkjøttbransjen og gjennom forsterkede kampanjer, er innmeldt lager av reinkjøtt ved utgangen av slaktesesongen 2016/2017 på om lag 370 tonn. Ved et normalt uttak gjennom sommermånedene vil det ikke være nødvendig å iverksette ekstra markedstiltak før oppstart av slaktesesongen 2017/2018.

3.5 Økonomisk utvikling

Økonomisk utvalg for reindriften er oppnevnt av Landbruks- og matdepartementet og NRL, og har til oppgave hvert år å legge fram et totalregnskap for næringen. Regnskapet utgjør det økonomiske grunnlagsmaterialet for reindriftsforhandlingene. Regnskapet gir en oversikt over verdiene som er skapt i næringen samlet sett ved utnyttelse av produksjonsfaktorene arbeid og kapital, og viser samlede inntekter, kostnader og resultat for hele reindriftsnæringen i Norge.

Tabell 3.1 Sammendrag av reindriftens totalregnskap i perioden 2012–2015, samt budsjett 2016 (1.000 kroner)

Budsjett

Regnskapsposter

2012

2013

2014

2015

2016

Produksjonsbaserte inntekter:

122 825

117 844

128 344

176 103

140 881

Kjøtt og biprodukter

109 838

114 110

122 767

153 898

131 691

Endring i reinhjordverdien

-16 039

-29 781

-28 587

-9 661

-22 676

Binæringsinntekter

3 659

5 293

6 861

7 252

7 252

Andre

25 367

28 222

27 303

24 614

24 614

Statstilskudd:

65 438

70 628

76 361

84 933

99 670

Ordinære tilskudd

42 643

50 308

58 043

63 151

80 545

Andre tilskudd

13 758

12 800

12 065

14 215

12 495

Ekstraordinære tilskudd

579

579

0

1 835

1 090

Tilskudd til binæringer

2 668

1 105

889

0

0

Verdiskapningsprogram

873

944

687

75

852

Tiltak mot radioaktivitet

835

715

281

167

0

Konfl.demp. tiltak rovvilt

4082

4 177

4 396

5 491

4 688

Erstatninger:

76 000

71 861

72 419

77 062

73 102

Tap av rein

72 672

67 725

66 550

63 850

65 363

Arealinngrep

3 328

4 136

5 869

13 212

7 739

Sum inntekter:

264 262

260 333

277 124

338 099

313 653

Kostnader:

Siidaandelenes kostnader

137 905

153 435

171 500

188 279

154 707

Felleskostnader

27 170

28 754

27 915

24 496

24 915

Kostnader i tamreinlag

9 178

9 159

9 301

10 346

8 325

Sum kostnader:

174 253

191 347

208 716

223 121

187 947

Vederlag for arbeid og kapital

90 009

68 986

68 408

114 978

125 705

Renter på lånt kapital

9 520

9 159

14 309

12 704

12 671

Vederlag for arbeid og egenkapital

Totalt (1.000 kr)

80 489

59 130

54 099

102 274

113 035

Per årsverk(kr)

85 718

62 111

56 397

107 621

123 400

Per siidaandel (kr)

141 957

103 556

94 527

178 080

196 241

Sum årsverk

939

952

959

950

916

Ant.siidaandeler¹

567

571

572

574

576

¹ Antall årsverk for tamreinlagene (40) er lagt til antall siidaandeler i samisk reindrift.

3.5.1 Totalregnskapet 2015 med budsjett 2016

Totalregnskapet viser en økning i resultatmålene fra 2014 til 2015. Vederlag til arbeid og egenkapital økte fra 54,1 mill. kroner i 2014 til 102,3 mill. kroner i 2015 (+48,2 mill. kroner). Målt per årsverk økte vederlag til arbeid og egenkapital fra 56.400 kroner i 2014 til 107.600 kroner i 2015. Målt per siidaandel økte vederlag til arbeid og egenkapital fra 94.500 i 2014 til 178.100 kroner i 2015.

Sum produksjonsbaserte inntekter økte fra 128,3 mill. kroner i 2014 til 176,1 mill. kroner i 2015 (+47,8 mill. kroner). Det er en økning i kjøttinntektene på 31,1 mill. kroner. Den totale livdyrverdien er beregnet til -9,7 mill. kroner. Endring i livdyrverdien er et utrykk for verdien av bestandsendringer, dvs. endringer i reintall, flokksammensetning og dyrevekter i løpet av en periode.

Andre produksjonsbaserte inntekter ble redusert med 2,7 mill. kroner fra 2014, mens posten binæringsinntekter økte med 0,4 mill. kroner.

Sum statstilskudd økte fra 76,4 mill. kroner i 2014 til 84,9 mill. kroner i 2015 (+8,6 mill. kr). Økningen kan i stor grad knyttes til posten Ordinære tilskudd (+5,1 mill. kroner).

Erstatningene for tap av rein ble redusert fra 66,6 mill. kroner i 2014 til 63,9 mill. kroner i 2015 (-2,7 mill. kroner), og erstatningene for arealinngrep hadde en økning fra 5,9 mill. kr i 2014 til 13,2 mill. kroner i 2015 (+7,3 mill. kroner).

Totalt sett gir dette en økning i de samlede inntektene fra 277,1 mill. kroner i 2014 til 338,1 mill. kroner i 2015 (+60,1 mill. kroner).

Siidaandelenes kostnader økte fra 171,5 mill. kroner i 2014 til 188,3 mill. kroner i 2015 (+16,8 mill. kroner), og felleskostnadene ble redusert fra 27,9 mill. kroner i 2014 til 24,5 mill. kroner i 2015 (-3,4 mill. kroner). Tamreinlagenes kostnader økte fra 9,3 mill. kroner i 2014 til 10,3 mill. kroner i 2015 (+1,0 mill. kroner).

I sum gir dette en økning i de totale kostnadene fra 208,7 mill. kroner i 2014 til 223,1 mill. kroner i 2015 (+14,4 mill. kroner).

Foruten en reduksjon i kostnadene fra 2010 til 2011, har de totale kostnadene fra og med 2006 til og med 2015 økt med 91 pst. De største utgiftene er til avskrivninger (18 pst), kjøretøy og maskiner (18 pst), varekjøp (14 pst) og utstyr (13 pst)

Renter på lånt kapital ble redusert fra 14,3 mill. kroner i 2014 til 12,7 mill. kroner i 2015 (-1,6 mill. kroner).

3.5.2 Totalregnskapet for 2015 etter reinbeiteområde

Tabell 3.2 viser totalregnskapet for 2015 fordelt etter reinbeiteområder. Det går frem av tabellen at det er klare nivåforskjeller i resultatene mellom reinbeiteområdene. Vederlag til arbeid og egenkapital for Sør-Trøndelag som ligger høyest, utgjør 304.200 kroner per årsverk. For Troms som ligger lavest, utgjør det 30.000 kroner per årsverk. Det er i regnskapet foretatt en oppsplitting av Finnmark i soner, se tabell 3.3. Her viser tilsvarende beregning at Karasjok øst ligger lavest med -6.900 kroner per årsverk, mens Polmak/Varanger ligger høyest med 234.900 kroner per årsverk.

Endringer i den samlede livdyrverdien fremkommer i hovedsak som følge av endringer i reintall og flokksammensetning. Tabell 3.2 viser at disse endringene har stor betydning for resultatmålene i de fleste reinbeiteområdene. I tillegg til at endringer i livdyrverdien har stor betydning for resultatmålene i de fleste reinbeiteområdene innenfor samme år, har de også avgjørende betydning for endringer i resultatmålene innenfor et område mellom år.

Endringene fra 2014 til 2015 i totalregnskapets hovedposter er som følger;

Øst-Finnmark: Vederlag til arbeid og egenkapital økte med om lag 11,8 mill. kroner. De produksjonsbaserte inntektene økte med 20,2 mill. kroner. Statstilskuddene ble redusert med 2,9 mill. kroner, mens de totale erstatningene ble redusert med 4,7 mill. kroner. Totalt økte inntektene med 12,6 mill. kroner, samtidig som kostnadene økte med 6,2 mill. kroner. Antall siidaandeler er uendret på 166.

Vest-Finnmark: Resultatmålene økte. De produksjonsbaserte inntektene økte fra 24,5 mill. kroner i 2014 til 50,3 mill. kroner i 2015. Statstilskudd og erstatninger økte med til sammen 13,2 mill. kroner. Samlet gjør dette at de totale inntektene økte med 38,9 mill. kroner. Samtidig økte kostnadene med om lag 2,1 mill. kroner sammenlignet med 2014. Vederlaget til arbeid og egenkapital økte med totalt 37,6 mill. kroner sammenlignet med 2014. Antall siidaandeler er uendret.

Troms: Resultatmålene ble redusert. Dette kommer blant annet som en følge av en reduksjon i de produksjonsbaserte inntektene og i statstilskuddene med 0,6 mill. kroner. Erstatningene økte med 1,3 mill. kroner. Totalt utgjør dette en inntektsøkning på 0,7 mill. kroner. Imidlertid har de totale kostnadene økt med 6,6 mill. kroner sammenlignet med 2014. Samlet gir dette en reduksjon i vederlaget til arbeid og egenkapital på 5,4 mill. kroner. Antall siidaandeler har økt fra 47 til 48.

Tabell 3.2 Totalregnskap for 2015 fordelt etter reinbeiteområder (1.000 kroner)

Reinbeiteområde

Øst-Finnm.

Vest-

Finnm.

Troms

Nord- land

Nord-

Tr. lag

Sør-Tr./Hedm.

Prod.baserte innt.

54 304

50 287

7 926

12 759

15 643

17 785

Kjøtt og biprod.

46 478

50 389

5 847

7 398

9 182

16 938

Endr. i reinhjordverdi

-1 080

-6 642

-1 468

-513

1 289

-979

Binæringsinntekter

1 932

2 504

372

1 088

670

686

Andre prod.bas.innt.

6 975

4 036

3 175

4 786

4 501

1 141

Statstilskudd:

21 652

30 965

4 056

8 030

6 583

8 016

Ordinære tilskudd

17 880

22 878

2 705

3 723

5 330

6 800

Andre tilskudd

2 596

7 572

927

1 513

626

939

Ekstraord. tilskudd

0

0

0

0

0

82

Tilskudd til binæringer

0

0

0

0

0

0

Verdiskapningsprogr.

0

0

0

75

0

0

Tiltak mot radioakt.

0

0

0

0

167

0

Konfl.demp.rovvilt

1 176

515

424

2 720

460

195

Erstatninger:

18 228

18 306

12 095

14 402

8 335

2 953

Tap av rein

15 111

10 507

12 095

13 169

8 107

2 118

Arealinngrep

3 117

7 799

0

1 233

228

836

Sum inntekter

94 185

99 558

24 076

35 191

30 560

28 755

Kostnader:

Siidaandelenes kostn.

66 648

60 894

16 667

21 054

11 311

11 705

Felleskostnader

5 416

3 459

3 948

6 788

3 091

1 794

Kostn. i tamreinlag

0

0

0

0

0

0

Sum kostnader

72 064

64 353

20 615

27 842

14 402

13 499

Vederlag for arbeid og kapital

22 121

35 205

3 461

7 349

16 158

15 256

Renter på lånt kapital

3 990

4 684

1 178

954

655

958

Vederlag for arbeid og egenkapital

Totalt (1.000 kr)

18 130

30 521

2 284

6 395

15 503

14 298

Per årsverk (kr)

62 953

81 174

30 046

92 679

287 099

304 207

Per siidaandel (kr)¹

109 220

146 035

47 573

152 258

397 522

476 590

Sum årsverk

288

376

76

69

54

47

Antall siidaandeler

166

209

48

42

39

30

¹ Gjennomsnittstall beregnet ut fra totalt antall siidaandeler, dvs siidaandeler med rein, innenfor hvert reinbeiteområde. Dette innebærer at også siidaandeler med lav eller ingen rein inngår i beregningen.

Nordland: Resultatmålene økte. Foruten en liten reduksjon i livdyrverdien, økte alle inntektspostene. Samtidig har Nordland redusert både de totale kostnadene og renteutgiftene. Som en følge av dette økte vederlaget til arbeid og egenkapital med 4,3 mill. kroner, noe som er en økning på 29 pst. sammenlignet med 2014. Antall siidaandeler har økt fra 41 til 42.

Tabell 3.3 Totalregnskap for 2015 fordelt på soner i Finnmark (1.000 kroner)

Reinbeite område -

Polmak/ Varanger

Karasjok Øst

Karasjok vest

Kautok.

øst

Kautok.

midt

Kautok. vest

Produksjonsbaserte inntekter:

28 758

10 618

14 927

14 203

18 295

17 750

Kjøtt og biprodukter

24 839

8 582

13 057

13 628

17 492

19 231

Endring i reinhjordverdien

-781

-145

-154

-715

-2 422

-3 506

Binæringsinntekter

186

925

821

717

836

952

Andre

4 514

1 256

1 204

574

2 389

1 074

Statstilskudd:

8 106

4 952

8 594

9 358

14 505

7 102

Ordinære tilskudd

7 144

3 836

6 900

6 933

9 895

6 050

Andre tilskudd

599

800

1 197

2 316

4 490

767

Ekstraordinære tilskudd

0

0

0

0

0

0

Tilskudd til binæringer

0

0

0

0

0

0

Verdiskapningsprogram

0

0

0

0

0

0

Tiltak mot radioaktivitet

0

0

0

0

0

0

Konfl.demp. tiltak rovvilt

363

317

496

110

120

285

Erstatninger:

8 881

4 710

4 637

2 321

9 168

6 817

Tap av rein

6 188

4 286

4 637

2 161

5 110

3 236

Arealinngrep

2 693

424

0

160

4 058

3 581

Sum inntekter

45 746

20 281

28 158

25 883

41 967

31 670

Kostnader:

Siidaandelenes kostnader

29 575

18 173

18 900

16 335

25 863

18 695

Felleskostnader

3 680

1 221

515

569

1 828

1 062

Kostnader i tamreinlag

0

0

0

0

0

0

Sum kostnader

33 255

19 394

19 415

16 905

27 691

19 757

Vederlag for arbeid og kapital

12 491

886

8 743

8 978

14 276

11 912

Renter på lånt kapital

1 216

1 602

1 173

1 335

2 362

986

Vederlag for arbeid og egenkapital

Totalt (1.000 kr)

11 275

-716

7 571

7 643

11 914

10 926

Per årsverk(kr)

234 896

-6 947

55 669

74 203

63 728

127 047

Per siidaandel (kr)

256 250

-13 761

108 157

125 294

126 743

202 334

Sum årsverk

48

103

136

103

187

86

Antall siidaandeler

44

52

70

61

94

54

Nord-Trøndelag: Resultatmålene økte. Dette kommer hovedsakelig som en følge av en økning i den samlede livdyrverdien, samt høyere tilskuddsutbetalinger. Erstatningene reduseres. Området har økt sine totale kostnader med 0,3 mill. kroner sammenlignet med 2014. Antall siidaandeler er uendret.

Sør-Trøndelag/Hedmark: Resultatmålene har en økning. Dette skyldes at kjøttinntektene øker med 4,7 mill. kroner. Økningen av kjøttinntektene kommer som en følge av at slaktevekter, pris og kvantum var høyere i 2015 enn de var i 2014. Når området i tillegg reduserer sine totale kostnader og renteutgifter, medfører dette en total økning i vederlag til arbeid og egenkapital på 0,8 mill. kroner. Antall siidaandeler er uendret på 30.

Tamreinlag: Vederlaget til arbeid og egenkapital økte med 4 mill. kroner sammenlignet med 2014. I Tamreinlagene var det i 2015 også en økning i uttaket og prisene, noe som medførte at kjøttinntektene økte med 1,4 mill. kroner. Samtidig økte både statstilskuddene og erstatningene med totalt 5,1 mill. kroner. Den samlede livdyrverdien ble redusert med 1,5 mill. kroner, og kostnadene økte med om lag 1 mill. kroner. Antall årsverk er uendret på 40.

Tabell 3.4 Gjennomsnittlige nøkkeltall per siidaandel og per rein for reinbeiteområdene i 2015 (kr)

Polmak/ Varanger

Karasjok

Vest-Finnm

Troms

Nordl.

Nord-Tr.lag

Sør-Tr.lag/ Hedmark

Kjøttinntekter pr siidaandel

564 520

177 370

241 094

121 815

176 138

235 441

564 587

Kjøttinntekter pr rein

1 030

517

634

482

511

638

1 294

Statstilskudd pr siidaandel

184 235

111 034

148 158

84 494

191 201

168 794

267 213

Statstilskudd pr rein

336

324

390

334

554

457

612

Erstatninger pr siidaandel

201 844

76 613

87 587

251 980

342 896

213 711

98 436

Erstatninger pr rein

368

223

230

997

994

579

226

Totale inntekter pr siidaandel

1 039 680

397 039

476 353

501 589

837 887

783 595

958 490

Totale inntekter pr rein

1 896

1 158

1 253

1 985

2 428

2 123

2 197

Totale kostnader pr siidaandel

755 797

318 105

307 908

429 480

662 912

369 285

449 960

Totale kostnader pr rein

1 378

928

810

1 700

1 921

1 000

1 031

Vederlag arbeid og egenkapital pr siidaandel

256 250

56 192

146 035

47 573

152 258

397 522

476 590

Vederlag arbeid og egenkapital pr rein

467

164

384

188

441

1 077

1 092

Reintall pr siidaandel

548

343

380

253

345

369

436

Inntekter utenfor reindriften

pr siidaandel

402

345

366

345

330

398

317

3.5.3 Siidaandelenes økonomi

Gjennomsnittlige nøkkeltall per siidaandel og per rein i de ulike reinbeiteområdene er presentert i tabell 3.4. Tabellen viser at det er store variasjoner mellom områdene. Eksempelvis varierer kjøttinntektene per siidaandel mellom 564.600 kroner i Sør-Trøndelag/Hedmark og 564.500 kroner i Polmak/Varanger, til 121.800 kroner i Troms. Gjennomsnittlige kjøttinntekter per rein varierer mellom 482 kroner per rein i Troms og 1.294 kroner per rein i Sør-Trøndelag/Hedmark. Det er også betydelige variasjoner i gjennomsnittlig statstilskudd mellom reinbeiteområdene. Reinbeiteområdene der flest siidaandeler og distrikter oppfyller kravene i reindriftsavtalens ordninger, får uttelling i form av høyere utbetaling. Dersom inntektsoverføringene relateres til reintall, er overføringene i 2015 størst i Sør-Trøndelag/Hedmark med 612 kroner per rein og lavest i Karasjok med 324 kroner per rein. For 2015 er inntektsoverføringene per siidaandel høyest i Sør-Trøndelag/Hedmark med 267.213 kroner, og lavest i Troms med 84.494 kroner.

De totale kostnadene per siidaandel varierer også betydelig mellom områdene. Tilsvarende varierer de totale kostnader per rein. Nordland og Troms har det høyeste kostnadsnivået sett i forhold til reintallet med hhv. 1.921 og 1.700 kroner per rein, mens Vest-Finnmark har de laveste kostnadene med 810 kroner per rein. Variasjonen i kostnadene per rein har sammenheng med driftsstrukturen og størrelsen på driftsgruppene i de ulike områder.

Tabell 3.4 viser til dels store forskjeller i lønnsomhet mellom områdene. Den store variasjonen skyldes forskjeller både når det gjelder reintall per siidaandel og inntjening per rein, hvorav sistnevnte ser ut til å ha størst betydning for resultatet. Dette innebærer at en forbedring av siidaandelenes økonomi først og fremst betinger økt inntjening per rein.

Mange reindriftsfamilier henter betydelige deler av sin inntekt utenfor reindriftsnæringen. Det er i all hovedsak kvinner som står for denne inntekten. Gjennomsnittlig inntekt utenfor reindriften per siidaandel varierte i 2015 fra 402.000 kroner i Polmak/Varanger til 317.000 kroner i Sør-Trøndelag/Hedmark.

Tabell 3.5 Vederlag for arbeid og egenkapital per siidaandel i perioden 2012–2015 (kroner)

Reinbeiteområde

2012

2013

2014

2015

Polmak/Varanger

188 652

365 251

335 270

256 250

Karasjok øst

-87 335

8 672

-95 265

-13 761

Karasjok vest

155 080

-24 082

28 267

108 157

Øst-Finnmark

86 581

89 646

70 944

109 220

Kautokeino øst

-7 521

-1 647

-68 836

125 294

Kautokeino midt

101 381

6 181

36 456

126 743

Kautokeino vest

1 143

-53 867

-111 676

202 334

Vest-Finnmark

43 296

-4 843

-33 892

146 035

Troms

207 723

118 248

163 331

47 573

Nordland

258 692

138 540

50 977

152 258

Nord-Trøndelag

424 555

338 945

384 289

397 522

Sør-Tr/Hedmark

349 574

419 193

450 192

476 590

Sum samisk reindrift

124 231

88 532

75 051

178 078

Tamreinlag¹

264 479

219 967

276 479

375 583

Totalt

141 957

103 556

94 527

178 078

¹ Vederlag for arbeid og egenkapital per årsverk for tamreinlagene.

Tabell 3.5 viser at vederlag for arbeid og egenkapital i 2015 er på sitt høyeste i sammenligningsperioden. Det foreligger en betydelig økning sammenlignet med 2014, da vederlagsmålet var på sitt laveste gjennom mange år. Dette gjelder for samtlige områder, bortsett fra Polmak/Varanger og Troms som har redusert sitt vederlagsmål sammenlignet med fjoråret.

4 Nærmere om viktige politikkområder

I regjeringens politiske plattform heter det at regjeringen vil legge frem en stortingsmelding om bærekraft i reindriften. Videre at Reindriftsloven skal endres slik at økologisk bærekraft prioriteres. Behovet for ny melding om reindrift ble første gang påpekt av Høyre, Frp, Krf og Venstre da Stortinget behandlet reindriftsloven i 2007. Dette har de samme partiene også fremmet forslag om, enten samlet eller hver for seg, i forbindelse med Stortingets behandling av reindriftsavtalene i perioden 2009 – 2012.

I forbindelse med behandlingen av de årlige reindriftsavtalene har representanter fra Frp, Høyre, Krf og Venstre fremmet en rekke innspill og forslag til reindriftspolitikken, enten samlet eller hver for seg. Det dreier seg i stor grad om reintallstilpasning og ressursforvaltning, individmerking av rein, rovvilttap, oppfølging av Norsk-svensk reinbeitekonvensjon, ulovlig reinbeite, samt næringsavtalens innretning.

Den 5. april 2017 la regjeringen frem Meld. St. 32 (2016–2017) Reindrift. Lang tradisjon – unike muligheter.

Økologisk bærekraftig drift og økt produksjon danner grunnlaget for de unike mulighetene i reindriften. I meldingen presenteres strategier og tiltak for at næringen bedre skal kunne utnytte sitt potensiale i en rasjonell og markedsorientert retning. Reindriftens inntekter skal i størst mulig grad skapes ved å selge etterspurte produkter og tjenester til markedet. Dette vil sikre grunnlaget for den unike næringen og kulturbæreren som reindriften er. Dette er hovedbudskapet i meldingen.

I tråd med konsultasjonsavtalen er det gjennomført konsultasjoner med Sametinget og Norske Reindriftsamers Landsforbund om forslag til tiltak i meldingen. Konsultasjonene har bidratt til en grundig gjennomgang av reindriftspolitikken.

Med bakgrunn i at meldingen behandler de sentrale politikkområdene på reindriftsområdet, gis det ikke som tidligere år en orientering om disse områdene i årets reindriftsavtaleproposisjon. Imidlertid finner departementet grunnlag for å orientere om enkelte aktuelle saker. Dette er regjeringens håndtering av utbruddet av CWD, arbeidet med kriseberedskap på reindriftsområdet og om to sentrale rettssaker.

4.1 CWD

Chronic Wasting Diease (CWD) (Skrantesyke) er en prionsykdom som kjennetegnes ved gradvis tap av nerveceller i hjernen, nevrologiske symptomer og avmagring, og ender alltid med døden. Skrantesjuke har i over 40 år vært kjent hos ulike hjortedyr i Nord-Amerika. Sykdommen ble for første gang også påvist hos en villrein i Norge i 2016. Samme år ble det funnet ytterligere to positive prøver på villrein og på to elger. Dette er så langt de eneste tilfellene av CWD hos hjortedyr i Europa. Det er ikke påvist noen sammenheng mellom skrapesjuke hos sau, BSE hos storfe og skrantesjuke hos hjortedyr. Sykdommen er dødelig for dyr, men har aldri smittet til mennesker.

4.1.1 Gjennomførte og planlagte tiltak for å hindre spredning av CWD

En midlertidig forskrift ble fastsatt av Landbruks- og matdepartementet 11. juli i 2016 for å forhindre spredning av CWD. Med enkelte endringer ble forskriften videreført fra desember 2016, og innebærer at det er innført forbud mot luktestoff, og begrensninger for fôring og bruk av saltslikkestein til hjortedyr. Det er heller ikke lov å flytte levende hjortedyr over fylkes- eller landegrenser, og Mattilsynet må varsles ved sykdom på hjortedyr. I forskriften er det lagt inn enkelte unntak for reindriften.

Forbudet gjelder ikke for utførsel av tamrein som beiter på begge sider av grensen mellom Norge og Sverige, i områder i tilknytning til riksgrensen hvor norsk/finsk reingjerdekommisjon åpner for grensekryssende beiting, eller ved tilbakeføring av svensk og finsk tamrein som selv har krysset grensen til Norge. Forbudet gjelder heller ikke for utførsel av hjortedyr direkte til slakteri i Sverige og Finland. Videre åpnes det fortsatt for at tamrein kan krysse fylkesgrenser i samsvar med fastsatte beitebruksregler, eller ved tilbakeføring av tamrein som selv har krysset fylkesgrensen. Krav om tillatelse gjelder heller ikke for flytting av hjortedyr direkte til slakteri i Norge.

Våren 2017 sendte Mattilsynet ut forslag til endringer i CWD-forskriften og en ny soneforskrift på høring. Forslaget til endringer i CWD-forskriften innebærer ytterligere krav for å hindre spredning av CWD. Soneforskriften innebærer ekstra forbud og påbud i de områder hvor CWD er påvist. Basert på høringsuttalelsene, utarbeider Mattilsynet de endelige forskriftene.

Filefjell reinlag grenser direkte mot Nordfjella villreinområde. Etter utbruddet av skrantesjuke hos villreinen i Nordfjella, har det hersket stor bekymring hos Filefjell reinlag for at smitten skal spre seg over i deres flokk. For å hindre sammenblanding av rein fra Norefjella og rein fra Filefjell reinlag, ble det vinteren 2017 satt opp et midlertidig gjerde på den mest utsatte strekningen. Gjetere fra Filefjell reinlag ble også oppsatt som SNO tjenestemenn som gir dem mulighet til bl.a. å drive tilbake villrein som trekker inn mot reinlaget sine beiteområder.

Etter at sykdommen ble oppdaget, har Mattilsynet gjennomført en kartlegging av sykdommen. Det er tatt om lag 11.000 prøver. For kommende jakt og slaktesesong tas det sikte på å øke antall prøvetakinger.

Den 8. mai 2017 sendte Landbruks- og matdepartementet et brev til Mattilsynet hvor det fremkom at departementet har konkludert med å gi sin tilslutning til Mattilsynets anbefaling om å ta ut hele villreinflokken i Nordfjella sone 1 innen 1. mai 2018.

Fram mot 15. juni 2017 skal Mattilsynet i samarbeid med Miljødirektoratet og annen relevant kompetanse utarbeide en konkret plan for uttak av Nordfjellaflokken i sone 1. Planen skal blant annet beskrive den praktiske gjennomføringen av uttaket, fremdriftsplan, opplegg for prøveuttak, kjøtt- og avfallshåndtering og relevante smitteforebyggende tiltak.

Utover nevnte tiltak har Miljødirektoratet besluttet felling av villreinbukker som krysser riksveg 52, og som trekker inn i beiteområdet til Filefjell reinlag i perioden 17. april til 15. juni 2017. I tillegg har Miljødirektoratet sendt en anbefaling til aktuelle kommuner om å tilrettelegge for bestandsreduksjon av elg, hjort og rådyr i og rundt områder med påvist CWD. Dette gjelder først og fremst kommuner som har fått påvist skrantesyke og nabokommunene, det vil si Selbu og omkringliggende kommuner, og kommuner i og rundt Nordfjella villreinområde. Miljødirektoratet har anmodet også andre kommuner om å gjøre en vurdering basert på dyrenes arealbruk i området.

4.1.2 Oppføring av sperregjerde for å hindre sammenblanding av villrein og tamrein

For å hindre at villreinen krysser grensen og trekker inn i Filefjell reinlag sine bruksområder, har ulike interesser understreket behovet for at det oppføres et gjerde som et smittereduserende tiltak. Den mest utsatte strekningen er på om lag 7 km langs med Rv 52, og ligger i sin helhet innenfor Lærdal kommune.

Behovet for et sperregjerde er også et tiltak som er fremmet av Vitenskapskomiteen for mattrygghet (VKM) i deres risikovurdering av 29. mars 2017. VKM viser til at uavhengig av hva man beslutter å gjøre med villreinflokken, bør det oppføres et sperregjerde. Selv om man har valgt å ta ut hele villreinflokken, vil gjerdet hindre tamreinflokken i å trekke inn i et område hvor det er påvist smitte. Videre vil gjerdet kunne ha en funksjon både overfor andre hjortedyr og for andre beitebrukere i deres drift.

Gjennom en tilleggsprotokoll til Reindriftsavtalen 2016/2017 har Landbruks- og matdepartementet og Norske Reindriftsamers Landsforbund blitt enige om at gjerdet kan finansieres over reindriftsavtalen. Det er satt av inntil 2,1 mill. kroner over Reindriftens utviklingsfond, kapittel 1151 post 51 til oppføring av gjerdet. Fylkesmannen i Sør-Trøndelag blir tiltakshaver for gjerdet.

Valget av Fylkesmannen i Sør-Trøndelag som tiltakshaver er begrunnet med at dette embetet er forvaltningsmyndighet for Filefjell reinlag, og at de har bred erfaring med oppføring av reingjerder. I tillegg legger departementet til grunn at valg av fylkesmannen vil legge til rette for en rask og effektiv prosess.

Med bakgrunn i at sektorlovverket ikke kan benyttes for oppføring av dette gjerdet, vil en oppføring kreve byggesaksbehandling etter plan- og bygningsloven. Før en byggesøknad kan fremmes, kreves det en avtale med de grunneierne som får gjerde oppført på egen eiendom. Dersom grunneierne gir sin tilslutning til gjerdet, tas det sikte på at gjerdet oppføres i løpet av sommeren 2017.

Fylkesmannen i Sør-Trøndelag gis også ansvaret for det fremtidige vedlikeholdet av gjerdet. På det tidspunktet det ikke lenger er behov for gjerdet for å hindre smitte av CWD, bortfaller statens forpliktelser knyttet til vedlikehold, og gjerdet skal fjernes. Viser det seg imidlertid at det rettslige grunnlaget for gjerdet foreligger, og de berørte grunneierne og Filefjell reinlag blir enige om eierskapet og det fremtidige vedlikeholdet, kan gjerdet bli stående.

4.2 Kriseberedskap i reindriften

Fordi reinen beiter fritt, kan det oppstå situasjoner der dyrene ikke får tilstrekkelig med mat selv om reintallet er tilpasset beitegrunnlaget. For eksempel kan det skje på grunn av uforutsette værforhold som gjør at beitet blir utilgjengelig på grunn av mye is og snø. Under særskilte tilfeller med barfrost kan også dyrenes tilgang til drikkevann begrenses som følge av islagte vannkilder. En sen vår med sen snøsmelting kan også skape en vanskelig beitesituasjon for reindriften, særlig når det er mye snø i terrenget. I slike tilfeller må det vurderes å iverksette tiltak for å sikre dyrene tilgang på mat og drikke. Det kan for eksempel være aktuelt å flytte dyrene til andre beiteområder, eller dyreeierne må igangsette fôring.

Vinteren og våren 2017 oppsto det i store deler av Finnmark problemer med låste beiter. Årsaken var klimaet, med en sein vår med mye snø og is. Dette gjorde beitesituasjonen særlig vanskelig. Det er mange år siden man har opplevd en tilsvarende vanskelig beitesituasjon.

Erfaringene fra årets vanskelige beitesituasjon har vist at det er behov for en ny gjennomgang av beredskapsarbeidet på reindriftsområdet. I løpet av 2017 vil Landbruks- og matdepartementet foreta en gjennomgang av organiseringen av beredskapsarbeidet. Det er viktig med god samhandling mellom reindriftsmyndighetene, Mattilsynet og reindriften som legger til rette for at man kan iverksette tiltak i forkant av en eventuell krise. Dette for å forhindre dyretragedier på grunn av mangel på mat og drikke som følge av ekstraordinære værforhold.

Dersom det skulle oppstå en vanskelig beitesituasjon, vil det være sentralt at reindriften har tilgang på riktig fôr. Videre vil det være viktig at reindriften har kunnskap om bruk av fôr, og at reindriften har innarbeidet en egen beredskapsplan som en del av bruksreglene som kan iverksettes dersom en krise skulle oppstå. I den forbindelsen legges det også opp til en gjennomgang av avsetningen til kriseberedskap som er en egen ordning over reindriftsavtalen.

4.3 Aktuelle rettssaker

4.3.1 Reduksjon av reintall

Jovsset Andte Sara saksøkte staten for å prøve gyldigheten av pålegg om forholdsmessig reduksjon for hans siidaandel, fra 116 til 75 rein. Sara vant frem både i Indre Finnmark tingrett i 2016, og i ankesaken som gikk for Hålogaland lagmannsrett i januar i år. Begge rettsintanser fant at vedtaket var ugyldig. Lagmannsretten avgjorde gyldighetsspørsmålet på grunnlag av FN's konvensjon om sivile og politiske rettigheter, SP artikkel 27. Vedtaket ble funnet å være i strid med urfolks rett til å utøve kultur. I tingretten ble imidlertid vedtaket funnet å være i strid med Den europeiske menneskerettskonvensjonen bestemmelser om vern av eiendomsretten, EMK P1-1, mens lagmannsretten ikke tok stilling til dette spørsmålet

Departementet har besluttet å anke dommen fordi det er flere svakheter i begrunnelsen for dommen fra lagmannsretten. Departementet anser at en etterlevelse av dommen vil kunne medføre kostnader og ulemper, herunder vil dommen kunne få betydning for vedtak i andre saker. I tillegg reiser den prinsipielle spørsmål om rett til selvbestemmelse og om forvaltning av reindrift som næring.

4.3.2 Reindriftsrettigheter

En av de svenske samebyene, Talma sameby, har fremsatt krav overfor staten og Statskog om fastsettelsesdom for reindriftsrettigheter i to områder i Bardu kommune. Samebyen mener at staten, gjennom reinbeiteloven, urettmessig begrenser de privatrettslige rettighetene Talma mener å ha i området. Oslo tingrett frifant både staten og Statskog ved dom av 15. mars 2017. Denne dommen er nå anket av Talma sameby til Borgarting Lagmannsrett.

5 Nærmere om Reindriftsavtalen 2017/2018

Reindriftsavtalen er, ved siden av reindriftsloven, det viktigste redskapet for å følge opp målene og retningslinjene i reindriftspolitikken. Etter departementets vurdering er det sentralt at reindriftsavtalen dreies mot og forsterker de ordningene som fører til høyere slaktevolum, og dermed i større grad bidrar til ei økologisk og økonomisk bærekraftig reindriftsnæring. Ei økologisk og økonomisk bærekraftig næring vil, etter departementets vurdering, også være selve grunnlaget og forutsetningen for ei kulturell bærekraftig næring og ivaretakelse av reindriften som en familiebasert næring.

Reindriftsavtalen 2017/2018 legger til rette for å utvikle reindriftsnæringen som en rasjonell, markedsorientert næring som er bærekraftig i et langsiktig perspektiv. I samsvar med regjeringsplattformen prioriteres tiltak som bygger opp om økologisk bærekraft. Ved inngåelsen av de to siste reindriftsavtalene er det gjennomført en rekke forenklingstiltak og lagt til rette for de reindriftsutøverne som har reindrift som hovedvirksomhet. I utvikling av forskriftene til Reindriftsavtalen 2017/2018 har man fulgt opp dette ved forenklinger både i regelverket og i praktisering av de ulike ordningene.

Rett i etterkant av prosessen med tilpassing av reintall, har avtalepartene sett det som viktig å opprettholde hovedlinjene i dagens tilskuddssystem hvor de direkte tilskuddene er knyttet til verdien av det som produseres. Dette for å skape stabilitet og forutsigbarhet om ordningene over reindriftsavtalen. I tillegg medfører en videreføring at man støtter opp om de reindriftsutøverne som har fulgt opp gitte reduksjonsvedtak. I den forbindelse understrekes at de siidaandeler som ikke følger gitte reduksjonskrav, eller som øker sitt reintall slik at siidaens totale reintall blir over det fastsatte, vil fortsatt ikke være tilskuddsberettiget.

Markedsituasjonen for reinsdyrkjøtt har over lengre tid vært i en positiv utvikling. Utover høsten 2016 ble det registret at reinkjøttmarkedet ble mer utfordrende. Med bakgrunn i at markedssituasjonen har stor betydning for slakteuttaket hadde avtalepartene under årets forhandlinger særlig oppmerksomhet på tiltak som skal bidra til økt omsetning og slakting av rein.

For å øke forutsigbarheten knyttet til utbetalingene av produksjonspremien og kalveslaktetilskuddet, samt bidra til at disse tilskuddsutbetalingene er innenfor gitt økonomisk ramme, er det lagt inn en åpning som gir mulighet til å justere satsene før utbetalingene blir gjennomført. Konkret innebærer en slik løsning at etter alle søknadene er registret og kontrollert, fastsettes de endelige satsene slik at utbetalingene ikke blir større enn den økonomiske rammen Stortinget har vedtatt.

5.1 Økonomisk ramme og periode

Det foreslås at bevilgningen for Reindriftsavtalen 2017/2018 settes til 118,6 mill. kroner. Dette er en økning på 4,1 mill. kroner sammenlignet med inneværende avtale.

Avtalen vil tre i kraft 1. juli 2017, og gjelde til 30. juni 2018. Reindriftsavtalens økonomiske ramme og fordeling gjelder budsjettåret 2018. Bevilgningene innarbeides i statsbudsjettet på ordinær måte gjennom Prop. 1 S (2017–2018) for Landbruks- og matdepartementet. Foreliggende proposisjon om reindriftsavtalen fremmes som tidligere for behandling i vårsesjonen.

5.2 Priser

Fram til og med Reindriftsavtalen 2001/2002 definerte man en målpris for reinkjøtt. Målprisen var ikke en maksimalpris, men en pris som avtalepartene mente var mulig å oppnå i markedet under de aktuelle markedsforhold. Importvernet for reinkjøtt var koblet til reindriftsavtalens målprissystem ved at målprisen var styrende for utløsning av administrativ tollnedsettelse og størrelsen på tollsatsene ved slik nedsettelse. Under forhandlingene om Reindriftsavtalen 2002/2003 ble imidlertid avtalepartene enige om å oppheve målprisen for reinkjøtt fra og med dette avtaleåret. Dette innebærer fri prisdannelse for reinkjøtt innenfor den beskyttelse importvernet gir. Denne ordningen videreføres for Reindriftsavtalen 2017/2018. Det vises til nærmere omtale av importordninger under punkt 5.7.

5.3 Utviklings- og investeringstiltak

5.3.1 Økonomisk ramme

For Reindriftsavtalen 2017/2018 foreslås en økning av bevilgningen til RUF fra 31,6 mill. kroner til 32,8 mill. kroner. Ut fra fondets økonomiske situasjon, foreslås tildelingsrammen satt lik bevilgningsrammen. Avtalepartene legger til grunn at RUF-styret skal utøve sin myndighet med utgangspunkt i tildelingsrammen, og at styret selv legger opp til en plan for disponering av ikke-øremerkede midler som kan understøtte målsettingene for reindriftspolitikken. Så fremt annet ikke er bestemt av avtalepartene, skal frigjøring av tidligere gitte bevilgninger over fondet inngå som en styrking av fondets egenkapital.

5.3.2 Kvinnerettede tiltak

Det øremerkes ikke særskilte midler til kvinnerettede tiltak i Reindriftsavtalen 2017/2018, men avtalepartene understreker at dette ikke utelukker reindriftskvinnene fra å søke RUF om prosjektmidler, eller at NRL som organisasjon søker om midler til kvinnerelaterte utviklingsprosjekter.

Arbeidet med likestilling i reindriften krever innsats fra flere aktører. Dette gjelder både fra det offentlige ved utforming av virkemidler, fra næringen selv og gjennom næringsorganisasjonen.

NRL har utarbeidet en strategi for likestilling i reindriften med konkrete oppfølgingspunkter. Framover vil det være av sentral betydning at NRL arbeider aktivt og målrettet med strategien, samt at NRL foretar en prioritering av de ulike tiltakene. Særlig trekkes frem viktigheten av at NRL legger til rette for økt kvinneandel i egen organisasjon. Dette gjelder både i NRLs styre og i lokallagene. I den forbindelse har avtalepartene blitt enige om at likestillingslovens prinsipper med kjønnsrepresentasjon ved oppnevning og valg skal gjelde som grunnlag for tildeling av organisasjonsstøtte.

For å gjøre de aktuelle ordningene over reindriftsavtalen for kvinner mer kjent, og for å gjøre det enklere for brukerne å følge med på søknadsfrister for de ulike ordningene, skal Landbruksdirektoratet intensivere informasjonen til næringen. NRL skal også på egnet måte bidra til økt informasjon i næringen om reindriftsavtalens ordninger.

5.3.3 Forskning og utvikling

Avtalepartene er enige om at det ikke øremerkes midler til forskning og utvikling i 2017. Det forutsettes at RUF-styret snarlig avklarer hvordan årets avsetting skal brukes.

Forskning finansiert over reindriftsavtalen skal bidra til forskning på rein og reindrift og hvor hensikten er å fremskaffe kunnskap som kan bidra til å nå målet om en økologisk, økonomisk og kulturell bærekraftig reindrift. Forskningen skal produsere ny kunnskap eller dokumentere tradisjonell kunnskap. Det skal i hovedsak satses på forskning som er næringsrettet.

Avtalepartene viser til at det er betydelig forskning som er gjennomført på reindriftsområdet. Videre at det er viktig at dette arbeidet gjøres kjent og kommer reindriften og myndighetene til nytte.

For å gjøre forskningsresultater mer tilgjengelig for omverden, skal det arbeides for at vitenskapelige artikler blir publisert i open access-tidsskrifter, jf. Kunnskapsdepartementets forslag til nasjonale retningslinjer for åpen tilgang til forskningsresultater. Open access-publisering innebærer at forskningsartikler er søkbare på nett, og kan leses eller lastes ned gratis, noe som bidrar til synliggjøring og tilgjengeliggjøring av forskningsresultater. Samtidig viderefører RUF kravet om at forskningsresultater skal formidles gjennom populærvitenskapelige artikler, som Landbruksdirektoratet bruker for å informere omverden om reindriftsfaglige forskningsresultater.

5.3.4 Konfliktforebyggende tiltak

Det avsettes 1,45 mill. kroner til konfliktforebyggende tiltak i forhold mellom reindrift og annen berørt part.

Hovedformålet med de konfliktforebyggende tiltakene er å redusere konfliktene mellom reindriften og det øvrige landbruket. I «Forskrift om tilskudd til konfliktforebyggende tiltak i forholdet mellom reindrift og annen berørt part», er administrasjonen og avgjørelsesmyndigheten lagt til Fylkesmannen i Sør-Trøndelag, og med Landbruks- og matdepartementet som klageinstans.

Avtalepartene påpeker viktigheten av at Fylkesmannen i Sør-Trøndelag foretar en grundig kvalitetssikring og prioritering av innkomne søknader sett ut i fra formålet med ordningen. Avtalepartene viser til at maksimal støttesats er 80 pst. og at Fylkesmannen i Sør-Trøndelag kan differensiere støttesatsen ut fra tiltakets omfang og forventet effekt.

Avtalepartene legger til grunn at man i forbindelse med det kommende jordbruksoppgjøret overfører til Fylkesmannen minst tilsvarende bevilgning på 1,45 mill. kroner fra jordbruksavtalen til samme formål.

5.3.5 Utviklingsprogrammet

Det settes av 8,2 mill. kroner til Utviklingsprogrammet.

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2014/2015, ble avtalepartene enige om å samordne Reinprogrammet med Utviklingsprogrammet for grønt reiseliv og lokalmat (Endret navn til Utviklingsprogrammet for landbruks- og reindriftsbasert – vekst og verdiskaping). Bakgrunnen for sammenslåingen var at partene vurderte det slik at begge programmene har tilnærmet lik innretning, kundene har de samme utfordringene og at reinkjøttbedriftene har mye å hente på en tettere samordning av programmene. Videre var en samordning også en oppfølging av regjeringens målsetting om en forenkling av landbruksbyråkratiet og virkemiddelapparatet.

Ved en sammenslåing satte avtalepartene som en forutsetning at reindriften gis representasjon i styringsgruppen for Utviklingsprogrammet. Videre at Innovasjon Norge fortsatt utøver en aktiv innsats og tilrettelegging overfor programmets reinkjøttkunder, og har stor oppmerksomhet på å få fram de muligheter som finnes i programmet og Innovasjon Norge for øvrig.

Statens forhandlingsutvalg forutsetter at avtalepartenes gitte føringer følges opp av styringsgruppen og administrasjonen for Utviklingsprogrammet.

I avtaleåret 2017/2018 legges det opp til å prioritere videreutvikling av de etablerte bedriftene. Dette gjelder særlig forretningsutvikling, produktutvikling og markedsutvikling. I tillegg prioriteres etablering av reiselivsbedrifter. Flere av bedriftene har vekstambisjoner og er kvalifisert for vekststøtte. Disse skal også prioriteres da de er viktige drivere i utviklingen av mangfold og kvalitet. Det legges opp til at bedriftene fortsatt får tilbud gjennom kompetansenavene. Aktuelle tilbud er i første rekke kurs og besøksordningen, samt mentorordningen for vekstbedrifter. Utover deltagelse under Tråante 2017 legges det opp til omdømmetiltak gjennom et bransjetreff i Tromsø og deltagelse under Matstreif 2017.

Med bakgrunn i et mindreforbruk av øremerket andel til reindriften over Utviklingsprogrammet, har avtalepartene valgt at 7,0 mill. kroner av dette mindreforbruket skal bidra til å dekke beregnet merforbruk over post 75 i 2017.

5.3.6 Fagbrevordningen

Det settes av 2,0 mill. kroner til fagbrevordningen.

Formålet med fagbrevordningen er å utdanne ungdom til dyktige fagarbeidere i reindrift, samt videreutdanne lærebedrifter med sikte på å ta fagbrev og kompetansebevis etter fagopplæringsloven.

For å koordinere og effektivisere de tilsluttede lærebedriftenes opplæringer av lærekandidater i reindrift, ble opplæringskontoret opprettet i februar 2002. Opplæringskontoret er godkjent av fagopplæringsnemdene i Finnmark, Troms, Nordland, Nord- og Sør-Trøndelag fylker. Opplæringskontoret skal arbeide aktivt for å rekruttere lærlinger og lærekandidater i reindrift, og motivere lærebedrifter til å ta imot lærlinger.

Som et ledd i arbeidet med å styrke kvinnenes stilling i reindriften, skal Opplæringskontoret videreføre prioriteringen av kvinner blant kommende lærlinger og instruktører. I tillegg påpeker avtalepartene viktigheten av å sikre en geografisk fordeling av lærlingene.

5.3.7 Markedstiltak

Det settes av 5,0 mill. kroner til Markedsutvalget for reinsdyrkjøtt.

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2010/2011 ble avtalepartene enige om å etablere et eget Markedsutvalg for reinkjøtt. Hovedoppgaven for Markedsutvalget er å sikre norsk reinkjøtt positiv oppmerksomhet og kjøpsutløsende adferd hos sluttbruker. I tillegg skal Markedsutvalget ta på seg formidling av markedsrelevante problemstillinger til andre aktører. Markedsutvalget benytter Opplysningskontoret for egg og kjøtt (OEK) som strategisk samarbeidspartner til gjennomføring av valgte markedsaktiviteter.

Avtalepartene slutter seg til Markedsutvalget vurdering om at det er viktig å opprettholde markedsføringen av reinkjøtt, og at høy etterspørselen av reinkjøtt er en følge av kampanjetrykket i media og kommunikasjon gjennom kanaler som matprat.no m.m. og ikke minst økt tilgjengelighet. Fremover er viktig å opprettholde trykket på forbrukerkommunikasjon for å sikre omsetningen og ivareta reinkjøttets posisjon i markedet.

Aktiviteten i Markedsutvalget har vært større enn først antatt. Ut fra den posisjonen reinkjøttet har hatt i markedet, har dette vært nødvendig. Aktiviteten har vært større både for medlemmene og for sekretariatet. Fortsatt kreves det et høyt aktivitetsnivå fra Markedsutvalgets medlemmer og fra sekretariatet. Avtalepartene er derfor enige om at Markedsutvalget gis mulighet til å omdisponere inntil 50.000 kroner i budsjettet for å kompensere for ekstra arbeidsbelastning og økt reiseaktivitet. I tillegg kan ytterligere 150.000 kroner omdisponeres for å legge til rette for at sekretariatet gis mulighet til å følge opp de oppgaver som blir besluttet gjennomført av utvalget.

5.3.8 Pramming av rein

Det settes av 4,5 mill. kroner til pramming av rein.

Avtalepartene ble ved Reindriftsavtaleforhandlingene for 2010/2011 enige om at pramming av rein fremdeles skal administreres av staten ved daværende Reindriftsforvaltningen, og at kostnadene ved prammingen skal dekkes over Reindriftsavtalen.

Når det gjelder administrasjonskostnadene, legges det fortsatt opp til at disse dekkes gjennom en avgift per rein som belastes den enkelte reineier. De administrative utgiftene ved ordningen har økt de siste årene. Avtalepartene er derfor enige om at egenandelen for transporten økes med 3 kroner pr. rein, dvs fra 12 kroner til 15 kroner.

Det vil bli utarbeidet en egen forskrift for ordningen med pramming av rein.

5.3.9 Lærings- og omsorgsbaserte tjenester

Det settes av 1,0 mill. kroner til lærings- og omsorgsbaserte tjenester i reindriften.

Under Reindriftsavtalen 2013/2014 ble avtalepartene enige om å utrede mulighetene for å utvikle og etablere lærings- og omsorgsbaserte tjenester i reindriften. På den bakgrunn ble det gjennomført et pilotprosjekt i Finnmark. Erfaringer og anbefalinger fra dette prosjektet ble lagt frem 28. november 2014 i rapporten «Lærings- og omsorgsbaserte tjenester i reindriften. Rapport fra pilotprosjektet «Ut på vidda», utført høsten 2014». Her ble det blant annet anbefalt å etablere et flerårig prosjekt som ledd i å utvikle en permanent ordning med lærings- og omsorgsbaserte tjenester i reindriften.

På bakgrunn av anbefalingene i rapporten, ble avtalepartene under reindriftsavtalen 2014/2015 enige om at det i en oppstartfase settes av midler til et treårig prosjekt over reindriftsavtalen. Hensikten med gjennomføringen av prosjektet er å få et grunnlag for å vurdere om ordningen skal gjøres permanent. Til det første året av prosjektperioden ble det satt av 1 mill. kroner.

På grunn av at oppstart av prosjektet ble forsinket med ett år, ble det ikke som tidligere forutsatt satt av midler over fjorårets reindriftsavtale til aktiviteter i prosjektet. Imidlertid ble det satt av midler til engasjement av sekretær/prosjektleder hos Fylkesmannen i Troms, totalt 250.000 kroner.

Arbeidet i prosjektet er nå inne i en aktiv avklarings- og mobiliseringsfase der man blant annet skal avklare mulige kjøpere og tilbydere.

Lærings- og omsorgsbaserte tjenester i reindriften vil være et positivt bidrag til en familiebasert reindrift.

5.3.10 Nytt klassifiseringssystem

Det settes av 750.000 kroner til drift av nytt klassifiseringssystem, og inntil 100.000 kroner til innkjøp av terminalløsninger for de to slakteriene som ennå ikke har fått etablert løsninger for bruk av det nye klassifiseringssystemet.

I Norge har det ikke vært et felles klassifiseringssystem for reinsdyrkjøtt. Dette til forskjell fra Sverige som har benyttet et Europ system siden 1994. Under forhandlingene om Reindriftsavtalen 2013/2014 ble avtalepartene, etter krav fra NRL, enige om å etablere et nasjonalt klassifiseringssystem for reinsdyrkjøtt. Nytt klassifiseringssystem ble innført fra høsten 2015. Det nye systemet er tilsvarende som det systemet som benyttes i Sverige. Regelverket er samlet i en Klassifiseringshåndbok for reinsdyrslakt. Regelverket inneholder også regler for pussing av slakt, definerer hvordan et reinsdyrslakt skal se ut ved veiing, regelverk for tidspunkt for varmveiing av slakt, varmvektssvinn og regelverk for merking av reinsdyrslakt. Det er også vedtatt regelverk for aspirantopplæring og sertifisering av nye klassifisører, etterutdanning av godkjente klassifisører og regelverk for klassifiserings- og pussekontroller ved reinsdyrslakteriene. Animalia er gitt ansvaret for opplæring og etterutdanning av klassifisører på reinsdyrkjøtt, kontroll med klassifiseringen og ansvaret for å motta rapportering fra reinslakteriene. Animalias oppdrag er formalisert gjennom en avtale med NRL.

Nytt klassifiseringssystem skal premiere levering av slakterein med god kjøttfylde. Systemet skal også bidra til økt forutsigbarhet for reineierne og likebehandling når det gjelder fastsetting av klasse for slaktet.

Avtalepartene er kjent med at det har vært enkelte utfordringer i bruken av det nye systemet, og partene ser det som viktig at det arbeides aktivt for at intensjonen med systemet blir ivaretatt. I den forbindelse skal NRL arbeide aktivt med å orientere om systemet til reineierne. Videre skal Animalia øke oppfølgingen og kontrollen av slakteribedriftene.

5.3.11 Fjerning av gammelt gjerdemateriell og ulovlige gjerder

Det settes av 1,0 mill. kroner til fjerning av gammelt gjerdemateriell og ulovlige gjerder i Vest-Finnmark reinbeiteområde.

I samtlige reinbeiteområder ligger det betydelige mengder med gammelt gjerdemateriell som bør fjernes. Avtalepartene er enige om at de som har oppført ulovlige gjerder også har et ansvar for å fjerne dem, men at dette i flere distrikter i liten grad er fulgt opp. Gjerdemateriell som blir liggende er til hinder og skade for både vilt og personer som ferdes i naturen. Gammelt gjerdemateriell som kan knyttes til reindriften kan også være et omdømmeproblem.

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2015/2016 ble avtalepartene enige om å iverksette et prosjekt som har som formål å få fjernet gammelt gjerdemateriell. Ordningen ble det første året gjort gjeldende for Troms og Nordland reinbeiteområder. Deretter for Nord-Trøndelag reinbeiteområde.

For Reindriftsavtalen 2017/2018 har avtalepartene valgt å prioritere Vest-Finnmark reinbeiteområde.

5.3.12 Individmerking av rein

Det settes av 0,3 mill. kroner til individmerking av rein.

Avtalepartene er enige om at det innføres en tilskuddsordning til individmerking av rein, herunder til innkjøp av både plastmerker og elektroniske merker. Dette vil fungere som en tilleggsmerking til tradisjonelle øremerker.

Ordningen etableres som en tilskuddsordning over Reindriftens utviklingsfond. Det legges opp til at detaljene knyttet til regelverk og satser fastsettes i forbindelse med utarbeidelsen av forskriften for ordningen.

5.3.13 Videreutvikling av reindriftens arealbrukskart

Det settes av 0,3 mill. kroner til videreutvikling av reindriftens arealbrukskart.

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2014/2015 ble avtalepartene enige om å få gjennomført et pilotprosjekt knyttet til utvikling av reindriftens arealbrukskart. Hensikten var å få etablert kart som synliggjør og gir en samlet oversikt over gjennomførte utbyggingstiltak innenfor det enkelte distrikts grenser.

Landbruksdirektoratet fikk ansvaret for gjennomføring av pilotprosjektet. I den grad direktoratet fant det hensiktsmessig, skulle direktoratet benytte Norsk Institutt for skog og landskap som strategisk samarbeidspartner i gjennomføringen av pilotprosjektet (nå NIBIO). NRL skulle involveres i arbeidet.

Landbruksdirektoratet valgte å bruke NIBIO ved gjennomføringen av pilotprosjektet.

Avtalepartene ble ved forhandlingene om Reindriftsavtalen 2015/2016 enige om å gå videre med utvikling av reindriftens arealbrukskart. I den forbindelse understreket avtalepartene at de ser det som viktig at reindriftens arealbrukskart utvikles til å bli helhetlige og dynamiske kart til bruk for reindriftsnæringen, offentlig forvaltning, planmyndigheter og utbyggere. Videre at det er et mål at kartene skal danne grunnlag for innsyn i reindriftens arealbruk, og være et sentralt saksbehandlingsverktøy i analyser og tematiske framstillinger i saker hvor reindriften blir berørt.

Det gjenstår noe utviklingsarbeid før avtalepartenes intensjoner med utviklingen av kartene er fullt ut ivaretatt. Det meste av dette utviklingsarbeidet følges opp av Landbruksdirektoratet, og finansieres over direktoratets budsjettkapittel. Imidlertid har avtalepartene blitt enige om at følgende delprosjekter finansieres over Reindriftsavtalen 2017/2018:

Begrepsavklaringsprosjekt. Gjennomgang av begreper og definisjoner tilknyttet reindriftens arealbrukskart, i den hensikt at forvaltning, næring og samfunnet for øvrig har felles forståelse for begrepsbruken.

Tilretteleggelse for bruk av flere temalag i Kilden.

Vurdering av muligheter til å implementere historiske reindriftsdata i Kilden, slik at man kan analysere endringer i reindriftens arealbruk over tid.

Landbruksdirektoratet leder prosjektarbeidet. Den etablerte arbeidsgruppen videreføres med deltakere fra Fylkesmannen og NRL, og skal drøfte aktuelle problemstillinger ved gjennomføringen av prosjektet. Arbeidsgruppen vil også bli trukket inn i direktoratets øvrige arbeid med utvikling av arealbrukskartene der det er naturlig. Dersom arbeidsgruppa foreslår justeringer i fastsatt prosjektplan, skal saken legges frem for avtalepartene.

5.3.14 Reindriftsfaglig medvirkning i regional forvaltning

Det settes av 200.000 kroner til reindriftsfaglig medvirkning i regional forvaltning

I forbindelse med avvikling av områdestyrene og overføring av den regionale forvaltningen av reindriften til fylkesmannen, ble det besluttet at de aktuelle fylkesmennene skal etablere ordninger som legger til rette for samisk og reindriftsfaglig medvirkning i den regionale forvaltningen.

Avtalepartene har sett det som viktig at reindriftsavtalen legger til rette for gjennomføring av møter mellom reindriften og fylkesmennene. Med dette som utgangspunkt, har avtalepartene vært enige om at det avsettes midler over RUF som gir reindriften mulighet til å få dekket sine reiseutgifter for å delta på møter i regi av fylkesmennene.

Med bakgrunn i at hoveddelen av avsetningen i 2016 ikke er benyttet, har avtalepartene valgt å redusere avsetningen til 200.000 kroner over Reindriftsavtalen 2017/2018.

5.3.15 Andre ordninger som sorterer under RUF

Utover de ordningene som er omtalt ovenfor, er avtalepartene enige om at det ikke gjennomføres endringer i de øvrige ordningene som i dag sorterer under Reindriftens utviklingsfond.

5.4 Kostnadssenkende og direkte tilskudd

Det foreslås en bevilgning på 76,7 mill. kroner til kostnadssenkende og direkte tilskudd.

I forhandlingene om de tre siste års reindriftsavtaleforhandlinger har avtalepartene valgt å prioritere en ekstra økning av de direkte tilskuddene som en stimulering til økt slakting og omsetning av reinkjøtt. Denne stimuleringen har virket etter hensikten ved at slakteuttaket har økt med hele 20.000 rein siden 2014.

En stor økning av både produsentprisen og slakteuttaket de siste årene har medført at man i 2016 hadde et betydelig overforbruk på de direkte tilskuddspostene. Likeledes er det med utgangspunkt i slakteuttaket i 2016, beregnet et betydelig overforbruk i 2017. Overforbruket dekkes inn ved å redusere fondskapitalen og enkelte av avsetningene over Reindriftens utviklingsfond.

Reindriftsavtalens ramme er ikke en overslagsbevilgning. For å sikre at tilskuddsordningene ikke overstiger den økonomiske rammen som Stortinget har vedtatt, vil de endelige satsene fastsettes av Landbruks- og matdepartementet etter samråd med NRL når alle søknadene er registrert og kontrollert.

5.4.1 Generelle vilkår

Avtalepartene er enige om å videreføre gjeldende regelverk med bortfall av tilskudd dersom siidaandelene ikke har redusert i samsvar med Reindriftsstyrets vedtatte reduksjon. Tilsvarende dersom siidaandelen har bidratt til å øke siidaens totale reintall siste driftsår slik at reintallet overskrider fastsatt reintall for siidaen.

I henhold til Forskrift om tilskudd til siidaandeler og tamreinlag § 2 a tredje ledd, er et av grunnvilkårene for tilskudd at «leder av siidaandelen og dennes ektefelle eller samboer og familie i rett opp- eller nedstigende linje, samt søsken til leder av siidaandel til sammen må eie minimum 85 pst av reintallet i siidaandelen». I henhold til § 2 b annet ledd blir tilskuddet til siidaandeler som ikke tilfredsstiller vilkåret i § 2a tredje ledd, avkortet med 5 pst.

Kravet om at 85 pst av reintallet i siidaandelen skal eies av siidaandelsleders kjernefamilie for å kunne få uavkortet tilskudd, ble innført i forskriften fra og med avtaleåret 2013/2014. Begrunnelse for innføring av vilkåret var avtalepartenes ønske om å stimulere til at reinen i det vesentligste eies av kjernefamilien, jf. sluttprotokoll for Reindriftsavtalen 2013/2014 punkt 2.2.1.

Erfaringene viser at ordningen er utfordrende å forvalte. Ordningen har samtidig forholdsvis liten betydning for utbetaling av tilskudd, da det kun har vært 22 siidaandeler som har fått avkortet tilskuddet med bakgrunn i manglende oppfølging av dette vilkåret.

På bakgrunn av de nevnte forhold og mål om økt forenkling og effektivisering av forvaltningen, er avtalepartene enige om at kravet i forskriftens § 2a tredje ledd om at leder av siidaandel med nærmeste familie, samt søsken til leder må eie 85 pst av reintallet, tas ut.

For øvrig videreføres de generelle vilkårene.

5.4.2 Distriktstilskudd

Det avsettes 11,6 mill. kroner til ordningen med distriktstilskudd.

Distriktstilskuddet skal bidra til å gi distriktene og tamreinlagene økonomisk grunnlag for å ivareta sitt ansvar og sine oppgaver med utvikling av reindriften i en bærekraftig retning. Dette innebærer bl.a. å få et reintall i balanse med beitegrunnlaget, sikring av reindriftens arealer, økt lønnsomhet, samt å legge til rette for en kriseberedskap.

Grunnbeløpet per distrikt økes fra 40.000 kroner til 56.000 kroner.

For distrikt 16 og 17 i Øst-Finnmark reinbeiteområde og for hver av distriktene 30A, 30B og 30C økes tilskuddet fra 150.000 kroner til 170.000 kroner. For Femunden økes tilskuddet fra 30.000 kroner til 40.000 kroner.

Gjeldende regelverk videreføres.

5.4.3 Tilskudd til siidaandeler og tamreinlag

Det gjøres følgende avsetninger til tilskudd til siidaandeler og tamreinlag:

a. Produksjonspremie

Det avsettes 33,5 mill. kroner til ordningen med produksjonspremie for Reindriftsavtalen 2017/2018.

Formålet med produksjonspremien er å premiere innsats, produksjon og videreforedling i næringen. Produksjonspremien bidrar også til å verdsette og synliggjøre den innsatsen som utføres i tillegg til arbeidet på fjellet.

I forbindelse med reintallsreduksjonen har beregningsprosenten for beregning av produksjonspremien økt betydelig. I etterkant av gjennomføringen av reintallsreduksjonen og for å tilpasse ordningen innenfor gitte rammer, reduseres beregningsprosenten fra 37 pst. til 34 pst.

For øvrig videreføres gjeldende satser og regelverk.

Det er avgiftspliktig salgsinntekt av kjøtt og andre avgiftspliktige salgsinntekter fra rein tilhørende alle reineierne i siidaandelen som danner grunnlaget for beregning av produksjonspremien. Avgiftsfrie salgsinntekter og salg av livdyr inngår ikke som grunnlag for beregningen av produksjonspremien. Frakt og slaktekostnader inngår ikke i grunnlaget for beregning av produksjonspremien. Dette innebærer at det er reineierens oppgjørspris for reinskrotten som skal danne grunnlaget for beregningen av produksjonspremien.

Produksjonspremien utbetales til leder av siidaandelen. Lederen har ansvaret for å oversende næringsoppgavene fra reineierne som er registrert under siidaandelen innen fastsatt frist. For tamreinlagene vil årsregnskapene danne grunnlaget for beregningen av produksjonspremien.

b. Kalveslaktetilskudd

Det avsettes 24,0 mill. kroner til ordningen med kalveslaktetilskudd for Reindriftsavtalen 2017/2018.

Formålet med kalveslaktetilskuddet er å stimulere til at en større del av kjøttproduksjonen foregår på kalv, noe som er ressursøkonomisk gunstig. Uttak av kalv reduserer presset på vinterbeitene, og reduserer tapene i løpet av vinteren. Økt uttak av kalv bidrar også til økt produktivitet, fordi tilveksten på kalv er større enn tilveksten på større dyr.

Satsen for kalveslaktetilskuddet videreføres med 475 kroner per kalv.

Gjeldende regelverk videreføres.

c. Særskilt driftstilskudd til ungdom

Det avsettes 1,4 mill. kroner til særskilt driftstilskudd til ungdom for Reindriftsavtalen 2017/2018.

Formålet med særskilt driftstilskudd til ungdom er å støtte opp om siidaandelsledere som er under 30 år, og som er under etablering og oppbygging av egen drift.

Gjeldende satser og regelverk videreføres.

d. Ektefelle- og samboertillegg

Det avsettes 1,5 mill. kroner til ordningen med ektefelle- og samboertillegg for Reindriftsavtalen 2017/2018.

Formålet med ektefelle- og samboertillegget er å støtte opp om den familiebaserte reindriften.

Gjeldende satser og regelverk videreføres.

e. Etableringstilskudd

Det avsettes 1,9 mill. kroner til ordningen med etableringstilskudd over Reindriftsavtalen 2017/2018.

Etableringstilskuddet har som formål å støtte opp om reindriftsutøvere under 35 år, og som er under etablering av egen enhet. Samtidig skal tilskuddet stimulere til strukturendringer ved at siidaandeler blir overdratt til personer under 35 år.

Gjeldende satser og regelverk videreføres.

5.4.4 Frakttilskudd

Det avsettes 2,5 mill. kroner til frakttilskuddsordningen.

Tilskudd til frakt av reinslakt skal bidra til utjevning av pris på reinkjøtt til reineier i ulike reinbeitedistrikt og tamreinlag, samt bidra til effektiv slakting og omsetning av reinkjøtt. Avtalepartene er enige om å utvide formålet slik at tilskuddet også bidrar til økt slakteuttak før innflytting til høst- og vinterbeitene, samt økt konkurranse om råstoffet.

Ved næringsmessig transport av dyr, gjelder lov om dyrevelferd og forskrift om næringsmessig transport av dyr. Regelverket forvaltes av Mattilsynet, som med hjemmel i ovennevnte regelverk stiller visse krav til blant annet transportør når det foregår transport av levende rein i forbindelse med slakting. Dette er ikke gjenspeilet i dagens fraktforskrift. På den bakgrunn er avtalepartene enige om innføring av et nytt vilkår for å få tilskudd til frakt:

«Transportør som utfører frakt av levende rein og transportmiddel som brukes i forbindelse med dette, må ha alle nødvendige godkjenninger og tilfredsstille samtlige krav i forskrift om næringsmessig transport av dyr kapittel 3».

For øvrig videreføres gjeldende satser og regelverk.

5.4.5 Rapportering av slaktet rein

Det avsettes 300.000 kroner til økonomisk støtte for slakterier til gjennomføring av aldersbestemmelser.

Ordningen er forankret i Forskrift om rapportering av slaktet rein, hvor det åpnes for at de som slakter rein kan søke om økonomisk støtte til gjennomføring de aldersbestemmelser som kreves.

5.5 Velferdsordninger

Det avsettes 2,6 mill. kroner til velferdsordninger.

Av disse avsettes 1,0 mill. kroner til ordningen med tidligpensjon. Gjeldende satser og regelverk videreføres.

Tidligpensjon i reindriften skal bidra til å lette generasjonsoverganger i reindriften for dem som har hatt hoveddelen av sine inntekter fra reindriften. Ordningen skal videre stimulere til at reintallet og sysselsettingsstrukturen tilpasses næringens ressurs- og inntektsgrunnlag.

Videre avsettes det 1,0 mill. kroner til ordningen med avløsning ved svangerskap og fødsel.

Formålet med ordningen er å bidra til å finansiere leie av avløsere i reindriften ved svangerskap og fødsel, samt styrke stillingen til reindriftskvinnene. Gjeldende satser og regelverk videreføres.

Bevilgningen til sykepengeordningen videreføres uendret med 0,6 mill. kroner. Den kollektive innbetalingen over reindriftsavtalen til sykepengeordningen dekker tilleggspremien for økte sykepenger – fra 65 pst til 100 pst. av inntektsgrunnlaget for sykdom utover 16 dager. Fødselspenger dekkes også med 100 pst. av inntektsgrunnlaget. Bevilgningen beregnes ut fra samlet næringsinntekt for de reineiere som inngår i ordningen. Midlene overføres sentralt til Folketrygden.

Over organisasjonstilskuddet øremerkes det 200.000 kroner til organisering og drift av HMS-tiltak for reindriftsnæringen, jf. pkt 5.6. Tildelingen forutsetter en egenandel på 10 pst. fra brukerne av tjenesten. NRL skal årlig rapportere om bruken av midlene.

5.6 Organisasjonstilskudd

Det settes av 6,5 mill. kroner til organisasjonstilskudd, herunder 200.000 kroner til HMS-tiltak i reindriften.

Når NRL får sitt organisasjonstilskudd over statsbudsjettet, stilles det en rekke vilkår om rapportering, og til oppfølging av andre krav. Videre forutsettes det at NRL organiserer sitt arbeid slik at organisasjonen kan delta aktivt i prosesser av sentral betydning for reindriften.

I arbeidet med likestilling i reindriften er det viktig at NRL legger til rette for økt kvinneandel i egen organisasjon. Dette gjelder både i NRLs styre og i lokallagene. Avtalepartene er blitt enige om at likestillingslovens prinsipper med kjønnsrepresentasjon ved oppnevning og valg skal gjelde som grunnlag for tildeling av organisasjonsstøtte. Et slik krav for tildeling av organisasjonsstøtte er også i samsvar med Sametingets praksis som stiller krav om minimum 60/40 representasjon i institusjoner og organisasjoner som får økonomisk støtte fra Sametinget. Nytt vilkår om kjønnsrepresentasjon skal gjelde fra 1. januar 2018.

Det vises til at landbrukets næringsorganisasjoner, og i særdeleshet samvirkeorganisasjonene i landbruket var tidlig ute med å følge opp anmodningen om kjønnsmessig lik representasjon i styrene fra daværende næringsminister Ansgar Gabrielsen, og innførte kravet, jf. samvirkelova § 69 – Krav om representasjon av begge kjønn i styret, allerede i 2003, tre år før det formelle kravet til styresammensetning i aksjeselskap trådte i kraft.

Organisasjonstilskuddet utbetales kvartalsvis på grunnlag av oversendt årsrapport og revisorgodkjent regnskap for siste driftsår, samt budsjett og planer for 2018. Kontingentinntekter og eventuelle tilskudd/refusjoner/inntekter fra andre offentlige institusjoner skal spesifiseres både i regnskap og budsjett.

5.7 Importordninger

Det tollbaserte importvernet skal, innenfor de rammer som Norges forpliktelser i henhold til WTO-avtalen setter, praktiseres på en måte som sikrer reindriftsnæringen et rimelig vern mot konkurrerende import.

Landbruksdirektoratet kan fastsette kvoter for reinkjøtt og/eller levende rein for slakting som kan importeres med redusert toll etter samråd med Markedsutvalget for reinkjøtt og reinkjøttbransjen for øvrig. I en situasjon hvor Markedsutvalget og bransjen gir råd om å importere reinkjøtt, forutsetter Landbruks- og matdepartementet at Landbruksdirektoratet tar kontakt med departementet.

5.8 Regelverk

Regelverket for Reindriftens utviklingsfond og ordningene under punkt 5.4 fastsettes av LMD i samråd med NRL. Det forutsettes at fastsettelsen finner sted senest 1. juli 2017. Regelverket blir publisert i et eget forskriftshefte som trykkes både med norsk og samisk tekst. Videre blir regelverket lagt ut på Landbruksdirektoratets internettside, samt utsendt til samtlige ledere av siidaandeler.

5.9 Utredninger

Fram mot forhandlingene om Reindriftsavtalen 2018/2019 er avtalepartene enige om å gjennomføre fire utredninger.

5.9.1 Utredning for å avdekke mulighetene for å knytte kalveslaktetilskuddet til klassifiseringssystemet for reinsdyrkjøtt

Høsten 2015 ble det innført et nytt rapporterings- og klassifiseringssystem for reinsdyrkjøtt. Nytt klassifiseringssystem skal premiere levering av slakterein med god kjøttfylde. Dette skal igjen stimulere reineierne til å øke inntjeningen av den enkelte rein.

Avtalepartene er enige om at det gjennomføres en utredning for å avdekke mulighetene for å knytte kalveslaktetilskuddet til klassifiseringssystemet for reinsdyrkjøtt.

Utredningen gjennomføres av NIBIO og skal skje i nært samarbeid med Animalia og Landbruksdirektoratet. Gjennom en referansegruppe skal NIBIO arbeide i nær kontakt med avtalepartene for drøfting og innspill.

Konkret skal NIBIO kartlegge og vurdere effektene ved dagens ordning med kalveslaktetilskudd, og gi en oversikt over utbetalingene av kalveslaktetilskuddet totalt og fordelt på det enkelte reinbeiteområdet de fem siste avtaleårene. Videre skal NIBIO gi en oversikt over klassifiseringssystemet for kalv og hvordan klassifiseringssystemet for kalv har fungert, og evt. foreslå tiltak dersom systemet i dag ikke fungerer i samsvar med formålet og intensjon bak etableringen av et felles klassifiseringssystem for reinsdyrkjøtt. NIBIO skal med bakgrunn i data fra klassifiseringen, gi en oversikt over klasse og vektutviklingen for kalv gjennom slaktesesongen. I tillegg skal NIBIO forslå om, og eventuelt hvordan, kalveslaktetilskuddet kan knyttes til klassifiseringssystemet for reinsdyrkjøtt.

NIBIO utarbeider en rapport som legges fram for avtalepartene innen 1. oktober 2017.

5.9.2 Utredning av innretning og organisering av HMS-tiltak i reindriften

Reindriften har dessverre i løpet av de siste årene opplevd en rekke alvorlige ulykker. Avtalepartene er enige om at det er et behov for å få utredet hvordan helse, miljø og sikkerhet i reindriften kan organiseres og ivaretas. Målet med dette arbeidet er å få på plass en HMS-tjeneste som er tilpasset reindriften, og som kan veilede og bistå reineierne.

Avtalepartene er enige om at det nedsettes en arbeidsgruppe på inntil 8 personer, herunder oppnevnes 2 av NRL, 2 oppnevnes av LMD og 1 oppnevnes av Sametinget. SANKS (Samisk nasjonalt kompetansesenter – psykisk helsevern og rus), Norsk landbruksrådgivning og Matmerk/KSL inviteres til å delta i arbeidsgruppen. LMD leder arbeidsgruppen, og Landbruksdirektoratet er sekretariat.

Arbeidsgruppen skal utrede hvordan HMS-tiltak i reindriften kan ivaretas og organiseres. Sentralt i utredningen er å se på hvordan HMS-tiltak i jordbruket ivaretas, herunder muligheten for om evt. Norsk landbruksrådgivning også kan følge opp HMS-tiltak i reindriften.

Arbeidsgruppen utarbeider en rapport som legges fram for avtalepartene innen 1. oktober 2017.

5.9.3 Oppfølging av selvstyrerapporten

Reindriftsloven av 2007 skal gi grunnlag for en hensiktsmessig indre organisering og forvaltning av reindriften. Videre skal reindriftsnæringen etter loven, gjennom internt selvstyre, selv spille en aktiv rolle og ha ansvar for at reindriften er bærekraftig. Reindriftsnæringen står overfor store utfordringer fremover for å sikre en økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig reindrift. Avtalepartene er enige om at en videreutvikling av lokalt styre vil være viktig for å nå gitte reindriftspolitiske mål.

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2015/2016, ble det avtalt å igangsette et prosjekt for å styrke reindriftsnæringens evne til selvstyre og internkontroll. Det ble oppnevnt en arbeidsgruppe som ble ledet av Landbruksdirektoratet. Arbeidsgruppen overleverte sin rapport i desember 2016.

Arbeidsgruppen foreslår flere tiltak direkte rettet mot næringen og mot forvaltningen. Avtalepartene er enige om at forslagene må følges opp i flere faser, men at oppfølgingen av flere tiltak innad i forvaltningen kan skje parallelt med oppfølgingen opp mot næringen.

For å styrke reindriftsnæringens evne til selvstyre og internkontroll, er økt kompetanse en forutsetning. Fram mot forskriftsmøte skal en arbeidsgruppe utarbeide en plan med budsjett for hvilke kompetansetiltak som bør gjennomføres, samt foreslå hvordan tiltakene skal følges opp overfor næringen. Planen presenteres og legges frem for avtalepartenes godkjenning under forskriftsmøte i mai/juni 2017.

Arbeidsgruppen skal bestå av 6 personer, hvorav NRL oppnevner tre personer, LMD oppnevner 2 personer og Sametinget oppnevner 1 person. NRL leder arbeidsgruppen og Landbruksdirektoratet er sekretariat for gruppens arbeid.

Møter i arbeidsgruppen og oppfølging av godkjent tiltaksplan finansieres med omdisponering av 200.000 kroner fra tidligere avsetting til arbeidet med økt selvstyre og internkontroll.

5.9.4 Rapportering av slaktet rein

Det har vært utfordringer med å få inn rapporteringer av slaktet rein i henhold til gitte krav. Manglende rapportering gir bl.a. Landbruksdirektoratet utfordringer i forvaltningskontrollen, samt at det gir Markedsutvalget et ufullstendig grunnlag i planlegging og gjennomføring av markedskampanjer.

Avtalepartene er enige om at Animalia, systemleverandøren Meats, Landbruksdirektoratet og lederen av klassifiseringsutvalget, foretar en gjennomgang av muligheten for hvordan rapporteringene til Animalia kan benyttes for å sikre en mer effektiv rapportering i samsvar med formålet og vilkårene i forskriften. Forslagene fra gjennomgangen legges fram for avtalepartene under forskriftsmøtet i mai/juni 2017.

6 Endringer i statsbudsjettet 2017

I samsvar med Prop. 1 S (2016–2017) for Landbruks- og matdepartementet har Stortinget bevilget over kapittel 1151 totalt 114,5 mill. kroner. Det foreslås nå en reduksjon av kapittel 1142, post 71 med 2,1 mill. kroner mot en økning av hhv. kapittel 1151, post 51 med 1,9 mill. kroner, og kapittel 1150, post 73 med 0,2 mill. kroner. Videre foreslås en økning av kapittel 1151, post 75 med 11,35 mill. kroner, mot reduksjon av hhv. kapittel 1151, post 79 med 0,35 mill. kroner og kapittel 1151, post 51 med 11,0 mill. kroner.

Omdisponeringen på 2,1 mill. kroner fra kapittel 1142, post 71 gjelder tiltak for distrikter som er utestengt fra vinterbeiter i Sverige og til frakt av kraftfôr til rein. Omdisponeringen på 11,35 mill. kroner skal finansiere et beregnet merforbruk i 2017 over kapittel 1151, post 75. Hovedårsaken til merforbruket skyldes den betydelige økningen av slakteuttaket som har funnet sted.

Øvrige budsjettforslag som det er redegjort for i denne proposisjonen for 2017, med fordeling av Reindriftsavtalens ramme på de ulike postene, legges på vanlig måte frem for Stortinget i forbindelse med ordinær budsjettbehandling gjennom Prop. 1 S (2017–2018) for Landbruks- og matdepartementet.

Tilråding

Landbruks- og matdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om endringer i statsbudsjettet 2017 under Landbruks- og matdepartementet (Reindriftsavtalen 2017/2018 m.m.)

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak om endringer i statsbudsjettet 2017 under Landbruks- og matdepartementet (Reindriftsavtalen 2017/2018 m.m.) i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til endringer i statsbudsjettet 2017 under Landbruks- og matdepartementet (Reindriftsavtalen 2017/2018 m.m.)

I

I statsbudsjettet for 2017 gjøres følgende endringer:

Utgifter:

Kap.

Post

Formål

Kroner

1142

Landbruksdirektoratet

71

Omstillingstiltak i Indre Finnmark, kan overføres, reduseres med

2.100.000

fra kr 4.400.000 til kr 2.300.000.

1150

Til gjennomføring av jordbruksavtalen m.m.

73

Pristilskudd, overslagsbevilgning, økes med

200.000

fra kr 3.298.535.000 til kr 3.298.735.000

1151

Til gjennomføring av reindriftsavtalen

51

Tilskudd til Utviklings- og investeringsfondet reduseres med

9.100.000

fra kr 31.600.000 til kr 22.500.000.

75

Kostnadssenkende og direkte tilskudd, kan overføres, økes med

11.350.000

fra kr 74.200.000 til kr 85.550.000.

79

Velferdsordninger, kan overføres, reduseres med

350.000

fra kr 2.600.000 til kr 2.250.000.

II

Stortinget gir Landbruks- og matdepartementet fullmakt til å iverksette tiltak i henhold til den foreslåtte reindriftsavtalen, og som er knyttet til bevilgninger i 2018.

Vedlegg 1
Reindriftsavtale 1. juli 2017 – 30. juni 2018

I henhold til Hovedavtalen for reindriftsnæringen av 26. februar 1993, har Landbruks- og matdepartementet (LMD) og Norske Reindriftsamers Landsforbund (NRL) inngått følgende reindriftsavtale for driftsåret 2017/2018, gjeldende fra 1. juli 2017 til 30. juni 2018.

1.1 Økonomisk ramme avtaleåret 2017/2018

1.1.1 Bevilgninger over statsbudsjettet

Partene er enige om en ramme for Reindriftsavtalen 2017/2018 på 118,6 mill. kroner.

1.1.2 Priser

Det fastsettes ikke målpris for reinkjøtt i slaktesesongen 2017/2018.

1.2 Reindriftsavtalens bevilgninger følger kalenderåret

Årets forhandlinger gjelder budsjettåret 2018. Bevilgningene innarbeides i statsbudsjettet på ordinær måte gjennom Prop. 1 S (2017–2018) for Landbruks- og matdepartementet. Stortingsproposisjonen om reindriftsavtalen fremmes som tidligere for behandling i vårsesjonen. Proposisjonen vil både inneholde forslag til budsjettvedtak, og forslag til omdisponeringer mellom poster for 2017. Det forutsettes at Stortinget ved sin behandling av proposisjonen gir Landbruks- og matdepartementet fullmakt til å iverksette tiltak i henhold til den inngåtte reindriftsavtalen, og som er knyttet til bevilgninger i 2018.

1.3 Utviklings- og investeringstiltak

Det bevilges 32,8 mill. kroner til Reindriftens Utviklingsfond (RUF) for avtaleåret 2017/2018.

Ut fra fondets økonomiske situasjon, settes tildelingsrammen til RUF lik bevilgningsrammen.

Avtalepartene legger til grunn at RUFs styre skal utøve sin myndighet med utgangspunkt i tildelingsrammen, og at styret selv legger opp til en plan for disponering av ikke øremerkede midler som kan understøtte målsettingene for reindriftspolitikken.

For Reindriftens Utviklingsfond gjøres det følgende avsetninger:

1,45 mill. kroner til konfliktforebyggende tiltak

8,20 mill. kroner som reindriftsavtalens andel til Utviklingsprogrammet – vekst og verdiskaping i landbruket

2,00 mill. kroner til fagbrevordningen i reindriften

5,00 mill. kroner til markedstiltak

4,50 mill. kroner til pramming

1,00 mill. kroner til lærings- og omsorgsbaserte tjenester

0,85 mill. kroner til drift av nytt klassifiseringssystem

1,0 mill. kroner til fjerning av gammelt gjerdemateriell med mer

0,3 mill. kroner til individmerking av rein

0,3 mill. kroner til videreutvikling av reindriftens arealbrukskart

0,2 mill. kroner til reindriftsfaglig medvirkning i regional forvaltning

Økonomisk støtte kan for øvrig innvilges til andre tiltak i samsvar med forskriftens formål, herunder:

støtte ved omfattende tap av rein i ulykker,

reindriftsanlegg, herunder gjerder og slakteanlegg,

refusjon av dokumenterte utgifter til deltagelse på kurs/etterutdanning og lignende for reindriftsutøvere,

tilskudd til feltbarnehager,

markedsfremmende tiltak,

sikring av reindriftens beiterett, herunder støtte i forbindelse med distriktenes arbeid med sikring av reindriftens arealer,

praktiske tiltak innenfor reindriften, herunder transport av rein og konfliktforebyggende tiltak,

gjennomføring av strukturtiltak i distrikter med behov for tiltak for reintallstilpasning og ressursutnyttelse,

faglige tiltak til fremme for reindriften, herunder veiledning, kursvirksomhet, beitegranskning, planlegging og avlstiltak,

fagbrevordningen i reindriften,

utvikling av binæringer og formål av generell kulturell betydning for reindriftssamene,

tiltak for å fremme likestilling og kvinners situasjon i reindriften,

tilrettelegging av 1–2 dagers kompetansegivende kurs/etterutdanning,

støtte til tiltak for reindriftsnæringen som følge av klimaskapte endringer,

forsknings- og kunnskapsformidling,

drift og implementering av klassifiseringssystemet for reinsdyrkjøtt.

1.4 Kostnadssenkende og direkte tilskudd

Det bevilges 76,7 mill. kroner for avtaleåret 2017/2018 til ulike direkte tilskudd.

1.4.1 Distriktstilskudd

Distriktstilskuddet skal bidra til å gi distriktene og tamreinlagene økonomisk grunnlag for å ivareta sitt ansvar og sine oppgaver med utvikling av reindriften i en bærekraftig retning. Dette innebærer bl.a. å få et reintall i balanse med beitegrunnlaget, sikring av reindriftens arealer, økt lønnsomhet, samt å legge til rette for en kriseberedskap.

Grunnbeløpet per distrikt økes fra 40.000 kroner til 56.000 kroner.

For distrikt 16 og 17 i Øst-Finnmark reinbeiteområde og for hver av distriktene 30A, 30B og 30C økes tilskuddet fra 150.000 kroner til 170.000 kroner. For Femunden økes tilskuddet fra 30.000 kroner til 40.000 kroner.

Gjeldende regelverk videreføres.

Det avsettes 11,6 mill. kroner til ordningen med distriktstilskudd.

1.4.2 Tilskudd til siidaandeler og tamreinlag

Krav om at leder av siidaandel med nærmeste familie, samt søsken til leder må eie minst 85 pst. av reintallet for å unngå en avkortning i beregning av tilskudd, oppheves.

Avtalepartene er enige om at bevilgningene over post 75 er styrende, og LMD kan etter samråd med NRL justere de avtalte satsene for å holde forbruket innenfor bevilgningen.

Det gjøres følgende avsetninger til tilskudd til siidaandeler og tamreinlag:

a) Produksjonspremie:

Formålet med produksjonspremien er å premiere innsats, produksjon og videreforedling i næringen. Produksjonspremien bidrar også til å verdsette og synliggjøre den innsatsen som utføres i tillegg til arbeidet på fjellet.

Det er avgiftspliktig salgsinntekt av kjøtt og andre avgiftspliktige salgsinntekter fra rein tilhørende alle reineiere i siidaandelen, som danner grunnlag for beregning av produksjonspremien. Avgiftsfrie salgsinntekter og salg av livdyr inngår ikke som grunnlag for beregningen av produksjonspremien. Det er oppgjørsprisen for reinskrotten som skal danne grunnlag for produksjonspremien. Dette innebærer at frakt- og slaktekostnader ikke inngår i grunnlaget for beregning av premien.

Beregningsprosenten reduseres fra 37 pst. til 34 pst. For øvrig videreføres gjeldende regelverk.

Det avsettes 33,5 mill. kroner til ordningen med produksjonspremie.

b) Kalveslaktetilskuddet:

Formålet med kalveslaktetilskuddet er å stimulere til at en større del av kjøttproduksjonen foregår på kalv, noe som er ressursøkonomisk gunstig. Uttak av kalv reduserer presset på vinterbeitene, og reduserer tapene i løpet av vinteren. Økt uttak av kalv bidrar også til økt produktivitet fordi tilveksten på kalv er større enn tilveksten på større dyr.

Gjeldende regelverk og satser videreføres.

Det avsettes 24,0 mill. kroner til ordningen med kalveslaktetilskudd.

c) Særskilt driftstilskudd til ungdom:

Formålet med særskilt driftstilskudd til ungdom er å støtte opp om siidaandelsledere som er under 30 år, og som er under etablering og oppbygging av egen drift.

Gjeldende satser og regelverk videreføres.

Det avsettes 1,4 mill. kroner til særskilt driftstilskudd til ungdom.

d) Ektefelle- og samboertillegg:

Formålet med ektefelle- og samboertillegget er å støtte opp om den familiebaserte reindriften.

Gjeldende satser og regelverk videreføres.

Det avsettes 1,5 mill. kroner til ordningen med ektefelle- og samboertillegg.

e) Etableringstilskudd:

Etableringstilskuddet har som formål å støtte opp om reindriftsutøvere under 35 år, og som er under etablering av egen enhet. Samtidig skal tilskuddet stimulere til strukturendringer ved at siidaandeler blir overdratt til personer under 35 år.

Gjeldende satser og regelverk videreføres.

Det avsettes 1,9 mill. kroner til ordningen med etableringstilskudd.

1.4.3 Andre tilskudd

a) Frakttilskudd:

Frakttilskuddet skal bidra til utjevning av pris på reinkjøtt til reineier i ulike reinbeitedistrikt og tamreinlag, samt bidra til effektiv slakting og omsetning av reinkjøtt. Tilskuddet skal også bidra til økt slakteuttak før innflytting til høst- og vinterbeiter, og til økt konkurranse om råstoffet.

Gjeldende satser og regelverk videreføres.

Det avsettes 2,5 mill. kroner til ordningen med frakttilskudd over Reindriftsavtalen 2017/2018.

b) Tilskudd til aldersbestemmelser av rein:

I henhold til Forskrift om rapportering av slaktet rein kan de som slakter rein søke om økonomisk støtte til å gjennomføre de aldersbestemmelser som kreves.

Det avsettes 300.000 kroner som økonomisk støtte til slakteriene over Reindriftsavtalen 2017/2018 for å gjennomføre nødvendige aldersbestemmelser.

1.5 Velferdsordninger

Det bevilges totalt 2,6 mill. kroner til velferdsordningene i reindriften for Reindriftsavtalen 2017/2018.

1.5.1 Tidligpensjon i reindriften

Gjeldende satser og regelverk videreføres.

Det avsettes 1,0 mill. kroner til tidligpensjon i reindriften i Reindriftsavtalen 2017/2018.

1.5.2 Avløsning ved svangerskap /fødsel

Regelverk og satser for tilskudd til avløsning ved svangerskap/fødsel videreføres. Tilskuddet skal bidra til å styrke stillingen til reindriftskvinnene. Tilskudd for leid hjelp ved svangerskap og fødsel forvaltes av Landbruksdirektoratet.

Det avsettes 1,0 mill. kroner til tilskudd til avløsning ved svangerskap/fødsel i Reindriftsavtalen 2017/2018.

1.5.3 Øvrige velferdsordninger

Gjeldende regelverk og avsetting til sykepengeordningen videreføres.

Den kollektive innbetalingen over reindriftsavtalen til sykepengeordningen dekker tilleggspremien for økte sykepenger – fra 65 pst. til 100 pst. av inntektsgrunnlaget for sykdom utover 16 dager. Fødselspenger dekkes også med 100 pst. av inntektsgrunnlaget. Bevilgningen beregnes ut fra samlet næringsinntekt for de reineiere som inngår i ordningen. Midlene overføres sentralt til Folketrygden.

Det avsettes 0,6 mill. kroner til sykepengeordningen i Reindriftsavtalen 2017/2018.

1.6 Organisasjonstilskudd

Bevilgningen til organisasjonstilskudd settes til 6,5 mill. kroner, herunder 200.000 kroner til HMS tiltak i reindriften.

Det innføres vilkår for utbetaling av tilskuddet at NRL ved oppnevning og valg overholder krav til kjønnsbalanse gitt i Likestillingsloven § 13.

Tilskuddet utbetales kvartalsvis på grunnlag av oversendt årsrapport og revisorgodkjent regnskap for siste driftsår, samt budsjett og planer for 2018. Kontingentinntekter og eventuelle tilskudd/refusjoner/inntekter fra andre institusjoner/departementer skal spesifiseres både i regnskap og budsjett.

1.7 Importordninger

Det tollbaserte importvernet skal, innenfor de rammer som Norges forpliktelser i henhold til WTO-avtalen setter, praktiseres på en måte som sikrer reindriftsnæringen et rimelig vern mot konkurrerende import.

Landbruksdirektoratet kan fastsette kvoter for reinkjøtt og/eller levende rein for slakting som kan importeres med redusert toll etter samråd med Markedsutvalget for reinkjøtt og reinkjøttbransjen for øvrig. I en situasjon hvor Markedsutvalget og bransjen gir råd om å importere reinkjøtt, forutsetter Landbruks- og matdepartementet at Landbruksdirektoratet tar kontakt med departementet.

1.8 Regelverk

Regelverket for Reindriftens utviklingsfond og ordningene under punkt 4, fastsettes av Landbruks- og matdepartementet i samråd med Norske Reindriftsamers Landsforbund.

Oslo 28. februar 2017

Ellinor Marita Jåma

Anne Marie Glosli

Vedlegg 2
Sluttprotokoll fra reindriftsavtaleforhandlingene 2017

Staten v/Landbruks- og matdepartementet (LMD) og Norske Reindriftsamers Landsforbund (NRL) har gjennomført forhandlinger om en reindriftsavtale for 2017/2018.

Fra Norske Reindriftsamers Landsforbund (NRL) møtte:

Forhandlingsutvalg

Ellinor Marita Jåma (leder)

Inge Even Danielsen

Per John Anti

Sakkyndig/rådgiver

Randi Skum

Asgrim Opdal

Fra Staten møtte:

Forhandlingsutvalg

Anne Marie Glosli (leder)

Marit Myklevold

Magnar Evertsen

Sakkyndige/rådgivere

Lisa Jåma (Landbruks- og matdepartementet)

Tone Seppola (Landbruksdirektoratet)

Wenke Brenna (Kommunal- og moderniseringsdepartementet)

Morten Gluva (Klima- og miljødepartementet

Wenke Brenna (Kommunal- og moderniseringsdepartementet)

Observatør

Marit Meløy Utsi (Sametinget)

Sekretær

Morten Floor

2.1 Budsjettmessige endringer i Reindriftsavtalen 2016/2017

2.1.1 Utestenging fra vinterbeiter i Sverige

For å finansiere tiltak for distrikter som er utestengt fra vinterbeiter i Sverige sesongen 2016/2017, fremmes ved Stortingets behandling av Reindriftsavtalen 2017/2018 forslag om å omdisponere 2,1 mill. kroner fra kapittel 1142 post 71 til kapittel 1151 post 51 i 2017, til fôring, frakt av reinfôr og andre nødvendige tiltak.

2.1.2 Inndekning av beregnet overforbruk på post 75 i 2017

Foreløpige beregninger tilsier et overforbruk i størrelsen 12–14 mill. kroner over de kostnadssenkende og direkte tilskuddene i 2017. Årsaken til dette overforbruket skyldes den betydelige økningen av slakteuttaket som har funnet sted.

Under forutsetning om Stortingets godkjenning, er avtalepartene enige om at beregnet overforbruk på post 75 dekkes inn ved å bruke mindreforbruket på post 75 i 2016 på totalt 1.550.000 kroner, samt en ompostering av mindreforbruket på post 79 Velferdsordninger på totalt 350.000 kroner. Resterende dekkes inn ved at det fremmes forslag om å overføre 11,0 mill. kroner fra Reindriftens utviklingsfond til kapittel 1151 post 75 Direkte tilskudd. Overføringen fra Reindriftens utviklingsfond dekkes inn med 7,0 mill. fra ubrukt avsetning til Utviklingsprogrammet, samt 4,0 mill. kroner fra fondskapitalen.

Dersom det viser seg at foreslått inndekning ikke er tilstrekkelig, skal avtalepartene møtes for å finne inndekning innenfor Reindriftsavtalen 2016/2017 sin økonomiske ramme.

2.2 Reindriftsavtalen for 2017/2018

Partene er enige om en reindriftsavtale for 2017/2018, gjeldende fra 1. juli 2017 til 30. juni 2018. Avtaleteksten er gjennomgått og undertegnet.

Avtalepartene er i tilknytning til de enkelte poster og ordninger enige om:

2.2.1 Post 51: Reindriftens utviklingsfond (RUF)

2.2.1.1 Kvinnerettede tiltak

Det øremerkes ikke særskilte midler til kvinnerettede tiltak i Reindriftsavtalen 2017/2018, men avtalepartene understreker at dette ikke utelukker reindriftskvinnene fra å søke RUF om prosjektmidler, eller at NRL som organisasjon søker om midler til kvinnerelaterte utviklingsprosjekter.

Arbeidet med likestilling i reindriften krever innsats fra flere aktører. Dette gjelder både fra det offentlige ved utforming av virkemidler, fra næringen selv og gjennom næringsorganisasjonen.

NRL har utarbeidet en strategi for likestilling i reindriften med konkrete oppfølgingspunkter. Framover vil det være av sentral betydning at NRL arbeider aktivt og målrettet med strategien, samt at NRL foretar en prioritering av de ulike tiltakene. Særlig trekkes frem viktigheten av at NRL legger til rette for økt kvinneandel i egen organisasjon. Dette gjelder både i NRLs styre og i lokallagene. I den forbindelse har avtalepartene blitt enige om at likestillingslovens prinsipper med kjønnsrepresentasjon ved oppnevning og valg skal gjelde som grunnlag for tildeling av organisasjonsstøtte. Et slik krav for tildeling av organisasjonsstøtte er også i samsvar med Sametingets praksis som stiller krav om minimum 60/40 representasjon i institusjoner og organisasjoner som får økonomisk støtte fra Sametinget. Nytt vilkår om kjønnsrepresentasjon skal gjelde fra 1. januar 2018.

For å gjøre de kvinnerettede ordningene over reindriftsavtalen mer kjent, og for å gjøre det enklere for brukerne å følge med på søknadsfrister for de ulike ordningene, skal Landbruksdirektoratet intensivere informasjonen til næringen. NRL skal også på egnet måte bidra til økt informasjon i næringen om reindriftsavtalens ordninger.

2.2.1.2 Forskning og utvikling

Det øremerkes ikke midler til forskning og utvikling i 2017. Det forutsettes at RUF-styret snarlig avklarer hvordan årets avsetning skal brukes.

Landbruksdirektoratet skal fortsette arbeidet med å synliggjøre reindriftsfaglig forskning og forskningsresultater på sin hjemmeside, samt intensivere informasjonen generelt.

2.2.1.3 Konfliktforebyggende tiltak

Hovedformålet med de konfliktforebyggende tiltakene er å redusere konfliktene mellom reindriften og det øvrige landbruket. Avtalepartene påpeker viktigheten av at Fylkesmannen i Sør-Trøndelag foretar en grundig kvalitetssikring og prioritering av innkomne søknader ut i fra formålet med ordningen. Avtalepartene viser til at maksimal støttesats er 80 pst., og at Fylkesmannen i Sør-Trøndelag kan differensiere støttesatsen ut fra tiltakets omfang og forventet effekt.

Avtalepartene legger til grunn at man i forbindelse med det kommende jordbruksoppgjøret overfører til Fylkesmannen minst tilsvarende bevilgning på 1,45 mill. kroner fra jordbruksavtalen til samme formål.

2.2.1.4 Utviklingsprogrammet

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2014/2015, ble avtalepartene enige om å samordne Reinprogrammet med Utviklingsprogrammet for grønt reiseliv og lokalmat (Endret navn til Utviklingsprogrammet for landbruks- og reindriftsbasert – vekst og verdiskaping). Bakgrunnen for sammenslåingen var at partene vurderte det slik at begge programmene har tilnærmet lik innretning, kundene har de samme utfordringene og at reinkjøttbedriftene har mye å hente på en tettere samordning av programmene. Videre var en samordning også en oppfølging av regjeringens målsetting om en forenkling av landbruksbyråkratiet og virkemiddelapparatet.

Ved en sammenslåing satte avtalepartene som en forutsetning at reindriften gis representasjon i styringsgruppen for Utviklingsprogrammet. Videre at Innovasjon Norge fortsatt utøver en aktiv innsats og tilrettelegging overfor programmets reinkjøttkunder, og har stor oppmerksomhet på å få fram de muligheter som finnes i programmet og Innovasjon Norge for øvrig.

Statens forhandlingsutvalg forutsetter at avtalepartenes gitte føringer følges opp av styringsgruppen og administrasjonen for Utviklingsprogrammet. Utover gitte føringer slutter avtalepartene seg til Innovasjon Norge sine anbefalinger til målrettede tiltak for avtaleåret 2017/2018 gitt som innspill til forhandlingene om Reindriftsavtalen 2017/2018.

Med bakgrunn i et mindreforbruk av øremerket andel til reindriften over Utviklingsprogrammet, har avtalepartene valgt at 7,0 mill. kroner av dette mindreforbruket skal bidra til å dekke beregnet merforbruk over post 75 i 2017. Se punkt 1.2 for nærmere omtale.

2.2.1.5 Fagbrevordningen

Avtalepartene registrerer at Opplæringskontoret ikke har funnet andre finansieringskilder til fagbrevordningen. For å unngå at ordningen blir avviklet, har avtalepartene valgt å avsette 2,0 mill. kroner også over Reindriftsavtalen 2017/2018.

2.2.1.6 Markedstiltak

Hovedoppgaven for Markedsutvalget er å sikre norsk reinkjøtt positiv oppmerksomhet og kjøpsutløsende adferd hos sluttbruker. I tillegg skal Markedsutvalget ta på seg formidling av markedsrelevante problemstillinger til andre aktører. Markedsutvalget skal fortsatt benytte Opplysningskontoret for egg og kjøtt (OEK) som strategisk samarbeidspartner til gjennomføring av valgte markedsaktiviteter.

Markedsutvalget har i samarbeid med Utviklingsprogrammet årlig gjennomført et seminar for reinkjøttbedriftene. Markedsutvalget skal videreføre samarbeidet med Utviklingsprogrammet om et bransjetreff også i 2018.

Avtalepartene slutter seg til Markedsutvalgets forslag til aktiviteter og budsjett for 2017. Markedsutvalgets mindreforbruk fra 2016 overføres til 2017.

Markedsutvalgets aktiviteter i 2018 må tilpasses innenfor gitt bevilgning og en eventuell overføring av et mindreforbruk fra 2017.

Aktiviteten i Markedsutvalget har vært større enn først antatt. Ut fra den posisjonen reinkjøttet har hatt i markedet, har dette vært nødvendig. Aktiviteten har vært større både for medlemmene og for sekretariatet. Fortsatt kreves det et høyt aktivitetsnivå fra Markedsutvalgets medlemmer og fra sekretariatet. Avtalepartene er derfor enige om at Markedsutvalget gis mulighet til å omdisponere inntil 50.000 kroner i budsjettet for 2017 for å kompensere for ekstra arbeidsbelastning og økt reiseaktivitet. I tillegg kan ytterligere 150.000 kroner omdisponeres for å legge til rette for at sekretariatet gis mulighet til å følge opp de oppgaver som blir besluttet gjennomført av utvalget.

2.2.1.7 Pramming av rein

I samsvar med forslag fra en arbeidsgruppe som fikk ansvaret for en gjennomgang av ordning med pramming av rein, ble det i Reindriftsavtalen 2016/2017 lagt opp til at antall seilingsdøgn ble redusert fra 50 til 24 døgn. Dette medførte at avsetningen til pramming ble redusert fra 5,3 mill. kroner til 3,2 mill. kroner. Reduksjon i antall prammedøgn medførte at ikke alle reineierne fikk mulighet til å bruke prammen som tidligere.

Avtalepartene er enige om at pramming av rein gjennomføres innenfor en ramme på inntil 40 prammedøgn, og at dette gjenspeiles ved utlysning av fremtidige anbud. Det legges til grunn at Landbruksdirektoratet legger fram forslag til anbudstekst for avtalepartene til drøftelse under forskriftsmøtet i mai/juni 2017.

De administrative utgiftene ved ordningen har økt de siste årene. Avtalepartene er derfor enige om at egenandelen for transporten økes med 3 kroner pr. rein, dvs fra 12 kroner til 15 kroner.

Det vil bli utarbeidet en egen forskrift for ordningen med pramming av rein.

2.2.1.8 Reindriftsanlegg

Gjeldende regelverk og satsene for tilskudd til anlegg videreføres. Det øremerkes ikke midler til reindriftsanlegg over Reindriftsavtalen 2017/2018.

2.2.1.9 Lærings- og omsorgsbaserte tjenester

Avtalepartene har tidligere blitt enige om å sette av midler til et treårig prosjekt over reindriftsavtalen i den hensikt å få et grunnlag for å vurdere om ordningen med lærings- og omsorgbaserte tjenester i reindriften skal gjøres permanent.

Prosjektet startet i 2016, og avsluttes dermed i 2018.

Prosjektet er nå inne i en aktiv fase der det er igangsatt mange aktiviteter rettet mot både kommuner og reindriften.

Avtalepartene er enige om at prosjektet skal gjennomføres i samsvar med godkjent prosjektplan.

2.2.1.10 Nytt klassifiseringssystem

Nytt klassifiseringssystem ble innført fra høsten 2015. Det er utarbeidet et regelverk for nytt klassifiseringssystem. Regelverket er samlet i en Klassifiseringshåndbok for reinsdyrslakt. Regelverket inneholder også regler for pussing av slakt, definerer hvordan et reinsdyrslakt skal se ut ved veiing, regelverk for tidspunkt for varmveiing av slakt, varmvektssvinn og regelverk for merking av reinsdyrslakt. Det er også vedtatt regelverk for aspirantopplæring og sertifisering av nye klassifisører, etterutdanning av godkjente klassifisører og regelverk for klassifiserings- og pussekontroller ved reinsdyrslakteriene. Animalia er gitt ansvaret for opplæring og etterutdanning av klassifisører på reinsdyrkjøtt, kontroll med klassifiseringen og ansvaret for å motta rapportering fra reinslakteriene. Animalias oppdrag er formalisert gjennom en avtale med NRL.

Avtalepartene er enige om at det settes av midler over Reindriftsavtalen 2017/2018 til drift av klassifiseringssystemet.

Avtalepartene er kjent med at det har vært enkelte utfordringer i bruken av det nye systemet, og partene ser det som viktig at det arbeides aktivt for at intensjonen med systemet blir ivaretatt. I den forbindelse skal NRL arbeide aktivt med å orientere om systemet til reineierne. Videre skal Animalia øke oppfølgingen og kontrollen av slakteribedriftene.

Ved innføring av nytt klassifiseringssystem fikk slakteriene tilskudd på opp mot 50.000 kroner til innkjøp av nye terminalløsninger. Avtalepartene er kjent med at det er to mindre slakterier som ennå ikke har fått nytt klassifiseringssystem på plass. Av avsetningen på 0,85 mill. kroner er avtalepartene enige om at det avsettes inntil 100.000 kroner til innkjøp av terminalløsninger for de to slakteriene som ennå ikke har fått etablert løsninger for bruk av det nye klassifiseringssystemet.

2.2.1.11 Fjerning av gammelt gjerdemateriell og ulovlige gjerder

I samtlige reinbeiteområder ligger det betydelige mengder med gammelt gjerdemateriell som bør fjernes. Avtalepartene er enige om at de som har oppført ulovlige gjerder også har et ansvar for å fjerne dem, men at dette i flere distrikter i liten grad er fulgt opp. Gjerdemateriell som blir liggende er til hinder og skade for både vilt og personer som ferdes i naturen. Gammelt gjerdemateriell som kan knyttes til reindriften kan også være et omdømmeproblem.

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2015/2016 ble avtalepartene enige om å iverksette et prosjekt som har som formål å få fjernet gammelt gjerdemateriell. Ordningen ble tidsbegrenset og knyttet til driftsåret 2015/2016 for Troms og Nordland reinbeiteområder. For avtaleåret 2016/2017 ble ordningen gjort gjeldende for Nord-Trøndelag reinbeiteområde.

Avtalepartene er enige om at ordningen gjøres gjeldende for Vest-Finnmark reinbeiteområde for avtaleåret 2017/2018.

Utover en avsetning på 1,0 mill. kroner over Reindriftsavtalen 2017/2018, overføres et evt. mindreforbruk fra tidligere ordninger for Troms, Nordland og Nord-Trøndelag.

2.2.1.12 Individmerking av rein

Avtalepartene er enige om at det innføres en tilskuddsordning til individmerking av rein, herunder til innkjøp av både plastmerker og elektroniske merker. Dette vil fungere som en tilleggsmerking til tradisjonelle øremerker.

Ordningen etableres som en tilskuddsordning over Reindriftens utviklingsfond. Det legges opp til at detaljene knyttet til regelverk og satser fastsettes i forbindelse med utarbeidelsen av forskriften.

2.2.1.13 Videreutvikling av reindriftens arealbrukskart

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2014/2015 ble avtalepartene enige om å igangsette et prosjekt knyttet til utvikling av reindriftens arealbrukskart. Hensikten med prosjektet var å få etablert kart som synliggjør og gir en samlet oversikt over gjennomførte utbyggingstiltak innenfor det enkelte distrikts grenser. Videre at kartene utvikles til å bli helhetlige og dynamiske kart til bruk for reindriftsnæringen, offentlig forvaltning og utbyggere.

Det gjenstår noe utviklingsarbeid før avtalepartenes intensjoner med utviklingen av kartene er fullt ut ivaretatt. Det meste av dette utviklingsarbeidet følges opp av Landbruksdirektoratet, og finansieres over direktoratets budsjettkapittel. Imidlertid har avtalepartene blitt enige om at følgende delprosjekter finansieres over Reindriftsavtalen 2017/2018:

Begrepsavklaringsprosjekt. Gjennomgang av begreper og definisjoner tilknyttet reindriftens arealbrukskart, i den hensikt at forvaltning, næring og samfunnet for øvrig har felles forståelse for begrepsbruken.

Tilretteleggelse for bruk av flere temalag i Kilden.

Vurdering av muligheter til å implementere historiske reindriftsdata i Kilden, slik at man kan analysere endringer i reindriftens arealbruk over tid.

Landbruksdirektoratet leder prosjektarbeidet. Den etablerte arbeidsgruppen videreføres med deltakere fra Fylkesmannen og NRL, og skal drøfte aktuelle problemstillinger ved gjennomføringen av prosjektet. Arbeidsgruppen vil også bli trukket inn i direktoratets øvrige arbeid med utvikling av arealbrukskartene der det er naturlig. Dersom arbeidsgruppa foreslår justeringer i fastsatt prosjektplan, skal saken legges frem for avtalepartene. Landbruksdirektoratet gir en statusrapport til forskriftsmøtet mai/juni 2017, herunder en orientering om videre framdrift for prosjektet.

2.2.1.14 Reindriftsfaglig medvirkning og deltagelse i regional forvaltning

I forbindelse med avvikling av områdestyrene og overføring av den regionale forvaltningen av reindriften til fylkesmannen, ble det besluttet at de aktuelle fylkesmennene skal etablere ordninger som legger til rette for samisk og reindriftsfaglig medvirkning i den regionale forvaltningen.

Avtalepartene har sett det som viktig at reindriftsavtalen legger til rette for gjennomføring av møter mellom reindriften og fylkesmennene. Med dette som utgangspunkt, har avtalepartene vært enige om at det avsettes midler over RUF som gir reindriften mulighet til å få dekket sine reiseutgifter for å delta på møter i regi av fylkesmennene.

Med bakgrunn i at hoveddelen av avsetningen i 2016 ikke er benyttet, har avtalepartene valgt å redusere avsetningen til 200.000 kroner over Reindriftsavtalen 2017/2018.

2.2.1.15 Andre ordninger som sorterer under RUF

Avtalepartene er enige om at RUFs styre skal utøve sin myndighet med utgangspunkt i bevilgningsrammen, og at styret selv legger opp til en plan for disponering av ikke-øremerkede midler som kan understøtte målsettingene for reindriftspolitikken.

Så fremt ikke annet er bestemt av avtalepartene, skal frigjøring av tidligere gitte bevilgninger over fondet inngå som en styrking av fondets egenkapital.

2.2.2 Utredninger

2.2.2.1 Utredning for å avdekke mulighetene for å knytte kalveslaktetilskuddet til klassifiseringssystemet for reinsdyrkjøtt

Høsten 2015 ble det innført et nytt rapporterings- og klassifiseringssystem for reinsdyrkjøtt. Nytt klassifiseringssystem skal premiere levering av slakterein med god kjøttfylde. Dette skal igjen stimulere reineierne til å øke inntjeningen av den enkelte rein.

Avtalepartene er enige om at det gjennomføres en utredning for å avdekke mulighetene for å knytte kalveslaktetilskuddet til klassifiseringssystemet for reinsdyrkjøtt.

Avtalepartene er enige om følgende mandat for utredningen:

a) Kartlegging og vurdering av effektene ved dagens ordning.

b) Kartlegging av utbetalingene av kalveslaktetilskuddet totalt og fordelt på det enkelte reinbeiteområdet de fem siste avtaleårene.

c) Gi en oversikt over klassifiseringssystemet for kalv.

d) Gi en vurdering av hvordan klassifiseringssystemet for kalv har fungert, og evt foreslå tiltak dersom systemet i dag ikke fungerer i samsvar med formålet og intensjon bak etableringen av et felles klassifiseringssystem for reinsdyrkjøtt.

e) Med bakgrunn i data fra klassifiseringen, gi en oversikt over klasse og vektutviklingen for kalv gjennom slaktesesongen.

f) Foreslå om, og eventuelt hvordan, kalveslaktetilskuddet kan knyttes til klassifiseringssystemet for reinsdyrkjøtt.

g) NIBIO får oppdraget med å gjennomføre utredningen. NIBIOs arbeid skal skje i nært samarbeid med Animalia og Landbruksdirektoratet som skal stille det aktuelle grunnlagsmaterialet til disposisjon.

h) Gjennom en referansegruppe skal NIBIO arbeide i nær kontakt med avtalepartene for drøfting og innspill.

i) Referansegruppen skal bestå av 4 personer, hvorav 2 oppnevnes av LMD og 2 av NRL.

j) NIBIO utarbeider en rapport som legges fram for avtalepartene innen 1. oktober 2017.

k) Prosjektet finansieres innenfor Landbruks- og matdepartementets budsjett, herunder reiseregningene til NRLs representanter i referansegruppen.

2.2.2.2 Utredning av innretning og organisering av HMS-tiltak i reindriften

Reindriften har dessverre i løpet av de siste årene opplevd en rekke alvorlige ulykker. Avtalepartene er enige om at det er et behov for å få utredet hvordan helse, miljø og sikkerhet i reindriften kan organiseres og ivaretas. Målet med dette arbeidet er å få på plass en HMS-tjeneste som er tilpasset reindriften, og som kan veilede og bistå reineierne.

Avtalepartene er enige om at det nedsettes en arbeidsgruppe på inntil 8 personer, herunder oppnevnes 2 av NRL, 2 oppnevnes av LMD og 1 oppnevnes av Sametinget. SANKS (Samisk nasjonalt kompetansesenter – psykisk helsevern og rus), Norsk landbruksrådgivning og Matmerk/KSL inviteres til å delta i arbeidsgruppen. LMD leder arbeidsgruppen, og Landbruksdirektoratet er sekretariat.

Arbeidsgruppen skal utrede hvordan HMS-tiltak i reindriften kan ivaretas og organiseres. Sentralt i utredningen er å se på hvordan HMS-tiltak i jordbruket ivaretas, herunder muligheten for om evt. Norsk landbruksrådgivning også kan følge opp HMS-tiltak i reindriften.

Arbeidsgruppen utarbeider en rapport som legges fram for avtalepartene innen 1. oktober 2017.

Hver av partene dekker sine respektive utgifter i forbindelse med gruppens arbeid.

2.2.2.3 Oppfølging av selvstyrerapporten

Reindriftsloven av 2007 skal gi grunnlag for en hensiktsmessig indre organisering og forvaltning av reindriften. Videre skal reindriftsnæringen etter loven, gjennom internt selvstyre, selv spille en aktiv rolle og ha ansvar for at reindriften er bærekraftig. Reindriftsnæringen står overfor store utfordringer fremover for å sikre en økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig reindrift. Avtalepartene er enige om at en videreutvikling av lokalt styre vil være viktig for å nå gitte reindriftspolitiske mål.

I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2015/2016, ble det avtalt å igangsette et prosjekt for å styrke reindriftsnæringens evne til selvstyre og internkontroll. Det ble oppnevnt en arbeidsgruppe som ble ledet av Landbruksdirektoratet. Arbeidsgruppen overleverte sin rapport i desember 2016.

Arbeidsgruppen foreslår flere tiltak direkte rettet mot næringen og mot forvaltningen. Avtalepartene er enige om at forslagene må følges opp i flere faser, men at oppfølgingen av flere tiltak innad i forvaltningen kan skje parallelt med oppfølgingen opp mot næringen.

For å styrke reindriftsnæringens evne til selvstyre og internkontroll, er økt kompetanse en forutsetning. Fram mot forskriftsmøte skal en arbeidsgruppe utarbeide en plan med budsjett for hvilke kompetansetiltak som bør gjennomføres, samt foreslå hvordan tiltakene skal følges opp overfor næringen. Planen presenteres og legges frem for avtalepartenes godkjenning under forskriftsmøte i mai/juni 2017.

Arbeidsgruppen skal bestå av 6 personer, hvorav NRL oppnevner tre personer, LMD oppnevner 2 personer og Sametinget oppnevner 1 person. NRL leder arbeidsgruppen og Landbruksdirektoratet er sekretariat for gruppens arbeid.

Møter i arbeidsgruppen og oppfølging av godkjent tiltaksplan finansieres med omdisponering av 200.000 kroner fra tidligere avsetting til arbeidet med økt selvstyre og internkontroll.

2.2.2.4 Rapportering av slaktet rein

Avtalepartene er kjent med at det har vært utfordringer med å få inn rapporteringer av slaktet rein i henhold til gitte krav. Manglende rapportering gir bl.a. Landbruksdirektoratet utfordringer i forvaltningskontrollen, samt at det gir Markedsutvalget et ufullstendig grunnlag i planlegging og gjennomføring av markedskampanjer.

Avtalepartene er enige om at Animalia, systemleverandøren Meats, Landbruksdirektoratet og lederen av klassifiseringsutvalget foretar en gjennomgang av muligheten for hvordan rapporteringene til Animalia kan benyttes for å sikre en mer effektiv rapportering i samsvar med formålet og vilkårene i forskriften. Forslagene fra gjennomgangen legges fram for avtalepartene under forskriftsmøtet i mai/juni 2017.

2.2.3 Post 75: Kostnadssenkende og direkte tilskudd

Avtalepartene viser til at reindriftsavtalens ramme ikke er en overslagsbevilgning. For å sikre at tilskuddsordningene ikke overstiger den økonomiske rammen som Stortinget har vedtatt, fastsettes de endelige satsene av Landbruks- og matdepartementet etter samråd med NRL når alle søknadene er registrert og kontrollert.

2.3 Regelverk

Avtalepartene legger opp til at regelverket for Reindriftens utviklingsfond og ordningene knyttet til de direkte tilskuddsordningene, samt velferdsordningene utarbeides og fastsettes av LMD i samråd med NRL.

Avtalepartene er enige om at det skal utarbeides forskrifter også for følgende ordninger:

Finansiering av tiltak for distrikter som er utestengt fra vinterbeiter i Sverige.

Pramming av rein.

Individmerking av rein.

Videre er avtalepartene enige om at det i fraktforskriften innarbeides krav om at transportør som utfører frakt av levende rein og transportmiddel som brukes, må ha nødvendige godkjenninger og tilfredsstille samtlige krav i forskrift om næringsmessig transport av dyr. Videre legges det opp til en forenkling i rapporteringsforskriften. I tillegg legges det opp til en vurdering av hva som inngår i beregning av referanseinntekten i forskrift om tidligpensjon i reindriften, herunder hva som omfattes av annen tilleggsnæring, jfr. forskriften § 7 andre ledd.

2.4 Møter med andre departement

Det legges det opp til følgende møter med NRL og politisk ledelse i andre departement våren 2017:

Klima- og miljødepartementet – Tap av rein til rovvilt og muligheter for nedgraving av slakteavfall.

Landbruks- og matdepartementet/Klima- og miljødepartementet og Kommunal- og moderniseringsdepartementet – CWD.

2.5 Tiltak som følge av radioaktiv forurensing

2.5.1 Dekning av kostnader ved tiltak som følge av radioaktiv forurensing

Det er avsatt 0,5 mill. kroner over kapittel 1142 til finansiering av kostnader vedrørende radioaktivitet i reinkjøtt i 2017.

Regelverket for radioaktivitetstiltak i slaktesesongen 2017/2018 fastsettes etter de samme prosedyrer som for forskriftene etter reindriftsavtalen.

Oslo 28. februar 2017

Ellinor Marita Jåma

Anne Marie Glosli

Vedlegg 3
Tabellvedlegg

Fordeling av avtalens ramme på de ulike postene (mill. kroner):

Post

Benevnelse

Reindriftsavtalen 2016/2017

Forslag til avtalen for 2017/2018

Differanse 2016/2017 og 2017/2018

51

Reindriftens utviklingsfond

31,6

32.8

1,2

72

Organisasjonstilskudd

6,1

6,5

0,4

75

Direkte tilskudd

74,2

76,7

2,5

79

Velferdsordninger

2,6

2,6

-

Sum

114,5

118,6

4,1

Spesifikasjon av post 51: Utviklings- og investeringstiltak (mill. kroner):

Formål

Avtalen 2016/2017, tildelingsramme

Avtalen 2017/2018, tildelingsramme

Konfliktforebyggende tiltak

1,45

1,45

Utviklingsprogrammet

5,50

8,20

Fagbrevordningen

2,00

2,00

Markedstiltak

4,00

5,00

Pramming

3,20

4,50

Lærings- og omsorgsbaserte tjenester

0,25

1,00

Drift av klassifiseringssystemet

0,60

0,85

Fjerning av gammelt gjerdemateriell mm

1,00

1,00

Individmerking av rein

-

0,30

Videreutvikling av reindriftens arealbrukskart

-

0,30

Støtte til reindriftsfaglige møter med fylkesmannen

0,50

0,20

Til disposisjon for RUF’s styre

13,10

8,00

Sum

31,60

32,80

Spesifikasjon av post 75: Kostnadssenkende og direkte tilskudd (mill. kroner):

Benevnelse

Avtalen 2016/2017

Avtalen 2017/2018

Distriktstilskudd

10,4

11,6

Produksjonspremie

29,5

33,5

Kalveslaktetilskudd

26,6

24,0

Særskilt driftstilskudd til ungdom

1,4

1,4

Etableringstilskudd

1,9

1,9

Ektefelletilskudd

1,6

1,5

Frakttilskudd

2,5

2,5

Tilskudd til rapportering av rein

0,3

0,3

Sum

74,2

76,7