Prop. 1 S

(2014–2015)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

FOR BUDSJETTÅRET 2015

Utgiftskapitler: 900–953, 2421, 2426, 2429, 2460 og 2540

Inntektskapitler: 3900–3961, 5325, 5326, 5329, 5460, 5574, 5613, 5625, 5629, 5650 og 5656

Tilråding fra Nærings- og fiskeridepartementet 12. september 2014, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

Del 1
Innledende del

1 Konkurransekraft og verdiskaping

Verdensøkonomien er i stadig endring, nye økonomier vokser og tyngdepunktet i internasjonal økonomi forskyver seg. Kunnskap, teknologi og markeder utvikles stadig raskere. Dette åpner muligheter og skjerper konkurransen for norske bedrifter. Norge skal også bidra til å takle globale utfordringer knyttet til klima, miljø, energi, mat og helse. I likhet med de fleste andre industrialiserte land har Norge behov for bedre og mer effektive velferdstjenester til den økende andelen eldre i befolkningen. For å kunne finansiere dette, må en synkende andel yrkesaktive produsere stadig mer. Samtidig står norsk næringsliv og økonomi overfor en krevende omstilling, hvor en gradvis reduksjon i petroleumsressursene krever nytt og konkurransedyktig næringsliv.

Dette er noe av bakteppet for at økt konkurransekraft er en av regjeringens åtte hovedsatsingsområder. Det er næringslivet som skaper verdiene som ligger til grunn for vår felles velferd. Skal vi ruste Norge for framtiden, må vi legge til rette for at bedriftene får sjansen til å lykkes. Bare slik kan vi trygge arbeidsplasser og finansiering av velferdsordningene i framtida.

Konkurransekraft er mer enn et tall som kan måles. Det er summen av hvor godt vi bruker ressursene våre i dag, hvor tilpasningsdyktige og nyskapende vi er, og hva økonomien tåler av endringer over tid. Vår konkurransekraft legger rammen for de verdiene vi kan skape sammen. Et lands konkurransekraft henger nært sammen med enkeltnæringers og enkeltbedrifters konkurranseposisjon og lønnsomhet, og deres evne til å tilpasse seg en verden i stadig endring. Bedrifters vilkår påvirkes samtidig av de rammene vi skaper og det samfunnet vi velger å bygge – blant annet gjennom velferdsordninger, utdanning, infrastruktur og fordelingspolitikk.

Regjeringen vil bygge en politikk som styrker konkurransekraften og verdiskapingen over tid. Regjeringen ønsker et lavere skatte- og avgiftsnivå og et bedre skattesystem, som gir mer effektiv ressursutnyttelse og bedre vilkår for norsk næringsliv. Det private eierskapet skal styrkes og det skal lønne seg mer å jobbe, spare og investere.

Økt innovasjon, kunnskap og teknologiutvikling er nødvendig for å styrke omstillingsevnen og konkurransekraften i norsk økonomi. Regjeringen vil stimulere til forskning som kan gi ny kunnskap og grunnlag for nye ideer og gründervirksomhet og utvikle virkemidler som i større grad fremmer innovasjon og entreprenørskap.

1.1 Oppgaver og mål

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvar for viktige generelle rammebetingelser for næringslivet, som regelverk for etablering og drift av næringsvirksomhet, næringsregistre, konkurransepolitikken, handelspolitikken¸ eierskapspolitikken og virkemidler for næringsrettet forskning og innovasjon. Videre har departementet et særlig ansvar for reguleringen av maritim næring, mineralnæringen, fiskerinæringen og havbruksnæringen. Rammebetingelsene for norsk næringsliv bestemmes i stadig større grad av internasjonale reguleringer og avtaler. Departementet legger derfor stor vekt på det internasjonale arbeidet.

Departementet har også en viktig oppgave i å bidra til at næringspolitiske hensyn blir ivaretatt på andre politikkområder, som finansmarkedet, skatt og avgift, utdanning og forskning, energi og miljø, samferdsel og andre infrastrukturtiltak.

Hovedmålet for nærings- og fiskeripolitikken er størst mulig verdiskaping i norsk økonomi, innenfor bærekraftige rammer. Departementets arbeid for å nå hovedmålet blir særlig rettet mot delmålene effektiv bruk av samfunnets ressurser, økt innovasjon og omstillingsevne og bedrifter som lykkes i internasjonale markeder. Delmålene vil hver for seg og sammen bidra til styrket konkurransekraft og økt samlet verdiskaping.

Figur 1.1 Nærings- og fiskeridepartementets målstruktur

Figur 1.1 oppsummerer Nærings- og fiskeridepartementets mål og de viktigste virkemidlene, slik disse er gruppert i programkategorier i budsjettet. Programkategori 17.10 Forvaltning og rammebetingelser omfatter bevilgninger til drift av departementet og hovedtyngden av de underliggende forvaltningsorganer, nettolønnsordningen for sysselsetting av sjøfolk, internasjonale kontingenter og enkelte tilskudd. Programkategori 17.20 Forskning og innovasjon omfatter bevilgninger til offentlige virkemidler for forskning og innovasjon i næringslivet, til nukleær virksomhet, romvirksomhet og til forvaltningsrettet marin forskning. Programkategori 17.30 Markedsadgang og eksport omfatter bevilgninger til internasjonaliseringstiltak og ekportfinansiering og omtaler i tillegg departementets arbeid med handelsavtaler, bilaterale forhandlinger og fremme av norsk næringsliv i utlandet. Programkategori 17.40 Statlig eierskap omfatter bevilgninger til forvaltning av statlig eierskap og utbyttet fra aksjer i selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning.

1.2 Næringsministerens prioriteringer i 2015

Næringsministeren vil prioritere tiltak som fremmer norsk konkurransekraft. Forenklingsarbeidet overfor næringslivet har høy prioritet for regjeringen i 2015 og Altinn er motoren i dette arbeidet. En styrking av konkurransepolitikken og forenkling av regelverket om offentlige anskaffelser er også sentrale prioriteringer for næringsministeren.

Regjeringen foreslår i 2015 en betydelig styrking av virkemidler for økt innovasjon og nyskaping, med vekt på støtte til kommersialisering og nyetablering. De virkemidlene som har høy innovasjonseffekt og som er rettet mot hele bredden av næringslivet prioriteres På denne måten sikrer vi oss at støtten går til prosjektene med størst verdiskapingspotensial og samfunnsøkonomisk effekt.

Det er et viktig mål å legge til rette for at bedriftene lykkes internasjonalt. Derfor er gode eksportfinansieringsordninger og inngåelse av nye handelsavtaler viktig.

Regjeringen legger opp til å styrke det private eierskapet. Samtidig skal det statlige eierskapet forvaltes på en profesjonell og forutsigbar måte. Regjeringen vil føre en ansvarlig statlig eierskapspolitikk som gir rom for både eiermangfold og verdiskaping.

Boks 1.1 Nærmingsministerens prioriteringer i 2015

Forenkling

Forbedre og utvide tjenestetilbudet i Altinn

Forenkle regelverk

Opprette regelråd for næringslivet

Konkurransepolitikk

Styrke håndhevelsen av konkurranseloven

Etablere et uavhengig klageorgan for konkurransesaker

Forenkle regelverket om offentlige anskaffelser

Effektivisere og styrke håndhevelsen av regelverket om offentlige anskaffelser

Maritim næring

Legge fram en maritim strategi

Følge opp Fartsområdeutvalgets rapport

Sluttføring og oppfølging av Polarkoden

Videreføre utredningen av prosjektet Ocean Space Centre

Være en pådriver for at maritim næring skal få likeverdige konkurransevilkår i internasjonale markeder og bidra til internasjonalt regelverk med høye krav til sjøsikkerhet, miljø og sosiale standarder

Mineralnæringen

Videreføre kartleggingen av mineralressurser i Nord-Norge

Forenkle behandlingen av plansaker

Utvikle en god og effektiv mineralforvaltning

Forskning og innovasjon

Styrke næringsrelevant forskning og utvikling

Styrke kommersialisering av forskningsresultater

Øke støtten til Halden-prosjektet i tre nye år

Styrke etablerertilskuddsordningen

Styrke utviklingen av miljøteknologi

Gjennomgang av Innovasjon Norge

Markedsadgang og eksport

Sikre et konkurransedyktig norsk eksportfinansieringstilbud og bidra til effektiv internasjonal regulering av feltet

Arbeide for nye handelsavtaler

Arbeide for at Norge inngår bilaterale avtaler om investeringsbeskyttelse (BITs)

Enklere handel med trygge varer og tjenester i EØS

Følge opp arbeidet med en flerstatlig tjenesteavtale (TISA)

Ivareta norske næringslivsinteresser i forbindelse med forhandlingene om et transatlantisk handels- og investeringspartnerskap mellom EU og USA (TTIP)

Statlig eierskap

Følge opp Meld. St. 27 Et mangfoldig og verdiskapende eierskap

Forenkling

Regjeringen bygger sin politikk på målet om en mest mulig effektiv bruk av fellesskapets ressurser. Samfunnet må bli mindre byråkratisk. Administrative kostnader og unødvendig byråkrati tapper næringslivet for konkurransekraft. Gründere, bedriftseiere og ansatte skal få bruke mer tid på verdiskaping og mindre tid på å fylle ut skjemaer. Dette er et av målene med regjeringens forenklingsarbeid. En enklere samhandling mellom næringslivet og det offentlige vil frigi verdifull tid både i bedriftene og i forvaltningen.

Opp gjennom årene har det vært en rekke initiativer for å redusere skjemaveldet og unødig tyngende regelverk. Denne regjeringen har et ambisiøs mål for forenklingsarbeidet: Næringslivets årlige administrative kostnader med å oppfylle lover og regler skal reduseres med 15 mrd. kroner innen utløpet av 2017 sett i forhold til kostnadsnivået i 2011. Dette utgjør en reduksjon på 25 pst.

Altinn har vært en viktig investering for forenklingsarbeidet, og har bidratt til at Norge ligger langt fremme internasjonalt når det gjelder elektronisk rapportering. Næringslivet bruker i økende grad Altinn til innrapportering til det offentlige, og flere enn noen gang mener at Altinn er enkelt og trygt å bruke. Bedriftene opplyser om at de årlig sparer tid som i sum tilsvarer mer enn én milliard kroner, i tillegg til spart porto.

Regjeringen vil fortsette å forbedre Altinn. I 2015 tar regjeringen sikte på å tilby flere digitale tjenester via Altinn og gjøre disse tilgjengelige på ulike digitale plattformer, som nettbrett og smarttelefon og gjennom direkte integrasjon med næringslivets egne IKT-systemer. For eksempel samarbeider Skatteetaten, NAV og Statistisk sentralbyrå om å samle rapporteringen av lønns- og ansettelsesforhold i Altinn, for å forenkle næringslivets oppgaveplikt. Det vil gi potensielle årlige besparelser for næringslivet på 500 mill. kroner.

Nærings- og fiskeridepartementet har organisert et forenklingsprosjekt som samarbeider med hele forvaltningen for å identifisere tiltak og sikre at tempoet i arbeidet holdes oppe. Regjeringen har siden den tiltrådte gjennomført 21 forenklingstiltak. Blant disse er ny IA-avtale med betydelige forenklinger i reglene for oppfølging av sykemeldte og fjerning av kravet om å levere originalbilag til reiseregninger, innføring av elektronisk skattekort og innføring av ny enhetsprofil i Altinn. Viktige forenklingstiltak som det arbeides med eller som er under vurdering, er:

Enklere og mer fleksibelt regelverk om offentlige anskaffelser (Nærings- og fiskeridepartementet)

Samordning av offentlig tilsyns- og kontrollvirksomhet (en rekke departementer)

Gjennomføring av EUs konsoliderte regnskapsdirektiv (Finansdepartementet)

Forenklinger i bokføringsregelverket (Finansdepartementet)

Regjeringen foreslår også å opprette et uavhengig regelråd, som skal vurdere nye forslag til regelverk. Regelrådet skal vurdere om konsekvensene for næringslivet av nye regler er tilstrekkelig utredet, og om de er utformet slik at de når sitt mål til en relativt lav administrativ kostnad for næringslivet. Regelrådet er nærmere omtalt under kap. 915.

Konkurransepolitikk

Konkurransepolitikken er et sentralt virkemiddel for å fremme effektiv ressursbruk. Konkurranse fremmer innovasjon og vekst, bidrar til å gi kundene et bedre tilbud av varer og tjenester med bedre kvalitet og lavere priser og gjør at norske bedrifter blir mer konkurransedyktige i internasjonale markeder. Velfungerende markeder blir best sikret gjennom en streng konkurranselov og et effektivt tilsyn fra konkurransemyndighetene.

Nærings- og fiskeridepartementet har det samlede ansvaret for de sektorovergripende virkemidlene i konkurransepolitikken gitt ved konkurranseregelverket, regelverk om offentlige anskaffelser og regelverk om offentlig støtte. Regjeringen foreslår å styrke Konkurransetilsynets kapasitet til å håndheve konkurranseloven. Å forebygge og avdekke konkurransekriminalitet, som ulovlig prissamarbeid, anbudssamarbeid og markedsdeling, vil være en høyt prioritert oppgave for Konkurransetilsynet i 2015.

Regjeringen vil styrke Konkurransetilsynet som selvstendig myndighetsorgan gjennom å etablere et uavhengig klageorgan for konkurransesaker. Et ekspertutvalg nedsatt av departementet skal foreslå løsninger for et slikt klageorgan innen 31. oktober 2014.

Den tredje hovedprioriteringen for departementets arbeid med konkurransepolitikken i 2015 vil være å forenkle regelverket om offentlige anskaffelser. Forslagene i NOU 2014: 4 Enklere regler – bedre anskaffelser vil danne grunnlaget for et nytt og enklere nasjonalt anskaffelsesregelverk.

Det er viktig med en effektiv håndhevelse av anskaffelsesregelverket. Etter at Klagenemnda for offentlige anskaffelser i 2012 mistet myndigheten til å ilegge overtredelsesgebyr for ulovlige direkte anskaffelser, er håndhevelsen av slike brudd svekket. Departementet vurderer nå ulike tiltak for å styrke håndhevelsen.

Maritim næring

For at Norge fortsatt skal være en verdensledende maritim nasjon, vil myndighetene legge til rette for stabile og forutsigbare rammebetingelser.Regjeringen vil i 2015 utarbeide en strategi om en helhetlig politikk for vekst og verdiskaping i maritim næring. Strategien skal omhandle synergien mellom norske havbaserte næringer (maritim, marin og offshorevirksomhet) og verdiskapingspotensialet knyttet til marin og maritim teknologi for utnyttelse av havrommet («blå vekst»). Andre viktige tema i strategien vil være internasjonale rammebetingelser, kompetanse og utdanning, forskning og innovasjon, miljø, sjøfartsadministrasjon og forenkling, oppfølging av fartsområdeutvalget og nordområdene. Strategien legges fram våren 2015.

Et viktig grunnlag for å opprettholde og videreutvikle maritim næring er at norske skip eies og drives fra Norge. For å øke antall skip i Norsk Internasjonalt Skipsregister (NIS) og Norsk Ordinært Skipsregister (NOR) satte regjeringen ned et utvalg som skulle vurdere hvilke konsekvenser en eventuell oppmykning av fartsområdebegrensningene i NIS ville få, og innretningen på nettolønnsordningen. Utvalget leverte sin innstilling i september 2014. Oppfølgingen av utvalgets innstilling vil ses i sammenheng med regjeringens arbeid med maritim strategi.

Tilskuddsordningen for sysselsetting av sjøfolk er et av de viktigste virkemidlene for å opprettholde norsk operativ maritim kompetanse. Kostnadsforskjellen ved å bruke norske sjøfolk har økt. Regjeringen foreslår på denne bakgrunn at grensen for maksimal refusjonsutbetaling per sjømann i nettolønnsordningen økes i tråd med forventet prisvekst for 2015. Regjeringen vil i 2015 vurdere å justere ordningen, basert på forslag fra utvalget som vurderer fartsområdebegrensningene. Departementet vil videre arbeide med å følge opp regjeringsplattformens intensjon om lovfesting av nettolønnsordningen.

For å hevde seg i en økende internasjonal konkurranse må norske maritime bedrifter evne å utvikle stadig nye produkter og tjenester. Regjeringen vil styrke kunnskapsgrunnlaget for maritim forskning og utvikling gjennom Maroff-programmet i Forskningsrådet. Målet med den maritime satsingen i Innovasjon Norge er å styrke omfanget av og samarbeidet om nyskaping og innovasjon i maritim næring og dermed verdiskapingen og konkurranseevnen i sektoren.

Havromsteknologisk forskning og marin teknologi og kompetanse er sentralt for innovasjon og framtidig verdiskaping i maritim næring. Regjeringen foreslår å videreføre prosjektet for utredning av et nytt marinteknisk senter i Trondheim, Ocean Space Centre i 2015.

Den maritime næringen er en global næring, og norsk maritim verdiskaping er avhengig av internasjonale markeder og likeverdige rammebetingelser. Regjeringen legger stor vekt på arbeidet i internasjonale fora som FNs internasjonale sjøfartsorganisasjon (IMO), FNs arbeidsorganisasjon (ILO), OECD, WTO, EFTA, bilaterale maritime samarbeidsavtaler og samarbeidet med EU.

Det er viktig å legge til rette for en bærekraftig utvikling av nordområdene, ved å balansere aktivitet i nord med miljøhensyn. Regjeringen vil fortsette sitt arbeid i IMO for å ferdigstille og følge opp et globalt regelverk for skip som opererer i polare farvann (Polarkoden).

Fortsatt gjenstår mange miljøutfordringer for internasjonal skipsfart. Regjeringen vil arbeide for ytterligere miljøregulering av internasjonal skipsfart, samt legge til rette for fortsatt miljøvennlig vekst for norsk maritim næring og økt bruk av alternative drivstoff for skip som flytende naturgass (LNG) og batteri, både i Norge og internasjonalt.

Mineralnæringen

Norge har betydelige mineralressurser. Mineralressursene er nødvendige for bygg, veier og infrastruktur og gir grunnlag for verdiskaping gjennom utvinning. I mange deler av Norge kan mineralnæringen føre til økt aktivitet og sysselsetting. Regjeringen vil legge til rette for vekst i mineralnæringen. Satsing på kartlegging av mineraler, en effektiv og god mineralforvaltning og tilrettelegging for raskere planprosesser ved større mineralprosjekter er sentrale tiltak.

Gode geologiske oversiktsdata er en forutsetning for å kunne påvise utvinnbare mineralressurser. Slike data har også en rekke andre bruksområder og samles inn av Norges geologiske undersøkelse (NGU) gjennom systematisk kartlegging. I 2011 startet en geofysisk kartlegging av mineralressursene i Nord-Norge, opprinnelig planlagt som et fireårig program. Regjeringen foreslår å fortsette dette arbeidet, for å utvikle kunnskap om dyp geologi og om hvilke mineralressurser som finnes lenger ned i fjellet. Satsingen vil legge til rette for økt leteaktivitet fra bedrifter og kan på lengre sikt gi økt verdiskaping og nye arbeidsplasser basert på mineralutvinning. Regjeringen foreslår å sette av 20 mill. kroner til å videreføre kartleggingen av mineralressurser i Nord-Norge i 2015. Samtidig videreføres kartleggingen i Sør-Norge, som startet opp i 2013 med en årlig ramme på 10 mill. kroner.

Regjeringen vil arbeide for en bedre, raskere og enklere behandling av plansaker. Statlige myndigheters adgang til å fremme innsigelser som virker hemmende på lokal handlefrihet skal begrenses og innsigelsene samordnes bedre i alle fylker. Regjeringen fremmet i juni 2014 et lovforslag om forenkling av plan- og bygningsloven, som vil gjøre planprosessene raskere og rimeligere, også for mineralnæringen.

Arbeidet med å utvikle en effektiv og god mineralforvaltning fortsetter i 2015, blant annet gjennom IKT-tiltak.

Forskning og innovasjon

Norges velstand er basert på stadig mer effektiv utnyttelse av ressursene. Økt produktivitet og verdiskaping krever fornyelse og forbedring – ved at virksomheter og gründere tar i bruk ny kunnskap, bruker eksisterende kunnskap på nye måter, utvikler nye produkter og løsninger og finner nye bruksområder. Innovasjon er en samlebetegnelse for vellykket fornyelse, og er avgjørende for å styrke norsk konkurransekraft.

Regjeringen har som mål at Norge skal være blant Europas mest innovative land, og vil trappe opp satsingen på innovasjon i næringslivet og i offentlig sektor. I budsjettet for 2015 foreslår regjeringen derfor å styrke de offentlige virkemidlene for næringsrelevant forskning og innovasjon. Satsingen bygger videre på prioriteringene for 2014 og er rettet mot kommersialisering og næringsrelevant forskning. I tillegg fremmes forslag om en økt satsing på miljøteknologi.

Regjeringen vil øke utbyttet av landets forskningsinvesteringer og få fram flere gode gründere og vekstkraftige bedrifter i norsk næringsliv. Høyvekstforetak er en viktig kilde til vekst og nye arbeidsplasser, men har ofte utfordringer i tidlig fase. Det foreslås derfor å styrke den landsdekkende etablerertilskuddsordningen i Innovasjon Norge med 110 mill. kroner. Rammene for kommersialiseringsprogrammet Forny 2020 i Norges forskningsråd foreslås økt med 20 mill. kroner. Satsingen skal bidra til at mer forskningsbasert kunnskap og teknologi når ut til markedet.

Videre foreslås det å styrke miljøteknologiordningen i Innovasjon Norges med 50 mill. kroner. Ordningen gir investeringstilskudd til pilot- og demonstrasjonsprosjekter, og skal over tid både fremme norsk industris konkurranseevne og bidra til å realisere regjeringens miljømål.

Regjeringen vil videre styrke ordninger i Norges forskningsråd som bidrar til omstilling og økt verdiskaping i næringslivet. Programmet Brukerstyrt innovasjonsarena (BIA) i Norges forskningsråd kan vise til meget gode resultater, og ble styrket med 90 mill. kroner i 2014. Regjeringen foreslår å øke rammene for BIA med ytterligere 70 mill. kroner i 2015.

De prioriterte virkemidlene har høy innovasjonseffekt, er etablerte og godt kjent i næringslivet. Slik prioriterer regjeringen bredt innrettede programmer uten tematiske begrensninger, med betydelig konkurranse om midlene. Dette skal bidra til at støtten går til de kvalitativt beste prosjektene, med størst verdiskapingspotensial og samfunnsøkonomisk effekt.

Haldenprosjektet (The OECD Halden Reactor Project) er det eldste og største internasjonale forskningsprosjektet i Norge. Regjeringen foreslår et samlet statlig bidrag til Haldenprosjektet på 150 mill. kroner for den neste treårsperioden for prosjektet. Regjeringen vil videre styrke basisfinansieringen av de teknisk-industrielle instituttene og programmer for muliggjørende teknologier.

Regjeringen vil i 2015 foreta en gjennomgang av Innovasjon Norge for å videreutvikle selskapet til en mer effektiv virkemiddelaktør. Innovasjon Norge er statens og fylkeskommunenes viktigste verktøy for å realisere verdiskapende næringsutvikling i hele landet, og selskapet forvalter virkemidler innenfor finansiering, kompetanse, profilering, nettverk og rådgivning. Gjennomgangen skal også inkludere en vurdering av grenseflatene mellom Innovasjon Norge, Norges forskningsråd og Siva.

Regjeringen vil også kartlegge de bedriftsrettede virkemidlene, for å få kunnskap om hvilken effekt utvalgte virkemidler har på innovasjon og verdiskaping. Gjennomgangen skal legge til rette for at regjeringen kan videreutvikle de virkemidlene som har høyest effekt.

Markedsadgang og eksport

Norge er en liten og åpen økonomi og vi har store gevinster av handel med utlandet. Norsk næringsliv omfatter et høyt antall eksportrettede bedrifter som skaper store verdier. Internasjonal handel gir mulighet for spesialisering og utnyttelse av komparative fortrinn. I tillegg bidrar handel med andre land til press på konkurransen innenlands og dermed til innovasjoner og bedre utnyttelse av ressursene. Regjeringen arbeider for en friere handel som legger til rette for at norske bedrifter skal lykkes i internasjonale markeder.

Regjeringen legger vekt på at Norge skal ha konkurransedyktige finansieringsordninger for norsk eksport. Det vil bidra til forutsigbare og konkurransedyktige vilkår for norsk eksportrettet næringsliv og fremme verdiskaping og sysselsetting i Norge. Regjeringen har besluttet at Norge skal delta i forhandlingene om en ny internasjonal avtale om offentlig eksportfinansiering som også inkluderer ikke-OECD-land som Kina og Brasil. Arbeidet er viktig for Norge og norsk næringsliv, da det har direkte innvirkning på betingelsene for offentlige eksportkreditter, både fra Norge og fra våre viktigste konkurrentland.

Departementet vil arbeide for at Norge gjennom EFTA inngår nye handelsavtaler med prioriterte land. I 2015 vil departementet prioritere arbeidet med å ferdigstille forhandlingene med India, Indonesia, Malaysia og Vietnam og å starte forhandlinger med Filippinene. Reforhandling av avtalen med Tyrkia, og eventuelt også av avtalene med Canada og Mexico, vil stå sentralt i 2015. Departementet vil prioritere å følge opp arbeidet med en flerstatlig tjenesteavtale (TISA) og videreføre arbeidet med å ivareta norske næringslivsinteresser i forbindelse med forhandlingene mellom EU og USA om et transatlantisk handels- og investeringspartnerskap (TTIP). Dersom det blir reelle forhandlinger om kjernespørsmål som toll på industrivarer, landbruk og tjenester, vil det være en prioritert oppgave for Nærings- og fiskeridepartementet å delta i disse for å ivareta interessene til norsk næringsliv.

Regjeringen vil øke bruken av bilaterale investeringsavtaler der dette er hensiktsmessig. Departementet arbeider med et utkast til ny modellavtale for investeringsavtaler med sikte på å starte forhandlinger i 2015.

Departementet vil følge opp Europakommisjonens forslag til en ny forordning om markedstilsyn med varer, som ble lagt fram i 2013. Formålet med det foreslåtte regelverket er å sikre at varer i det indre marked er trygge og i samsvar med gjeldende krav.

Statlig eierskap

Konkurransekraft og verdiskaping avhenger av at det etableres, videreutvikles og drives lønnsomme virksomheter, og at ulønnsomme omstilles eller avvikles. Mangfoldige, velutviklede og kompetente eiermiljøer er et viktig bidrag til dette. Små og store investorer får gjennom sitt eierskap ta direkte del i den verdiskapingen som finner sted i Norge. Regjeringen vil bidra til å styrke det private eierskapet og foreslår at regjeringens gis fullmakt til å kunne redusere statens eierskap i flere selskaper.

Norge vil imidlertid i overskuelig framtid fremdeles ha et betydelig statlig eierskap. Det er avgjørende at det statlige eierskapet forvaltes på en profesjonell og forutsigbar måte. Regjeringen skal føre en ansvarlig statlig eierskapspolitikk som gir rom for både eiermangfold og verdiskaping. Regjeringen er åpen for strategiske initiativer og transaksjoner som kan bidra til verdiutvikling i helt eller delvis statlige eide selskaper. De må samtidig kunne gjennomføres innenfor en ramme som ivaretar statens mål med eierskapet. Det skal også være attraktivt for utenlandske investorer å investere i Norge.

1.3 Fiskeriministerens prioriteringer i 2015

Sjømatnæringen bidrar med mat til en voksende verdensbefolkning. Forutsigbar vekst i fiskeri- og havbruksnæringene, som også tar hensyn til miljøutfordringene, vil styrke norsk konkurransekraft og skape trygge arbeidsplasser langs hele kysten.

Boks 1.2 Fiskeriministerens prioriteringer i 2015

Havbruk

Legge fram en melding til Stortinget om vekst i havbruksnæringen

Fiskeri

Utvikle kvotesystemet og de årlige fiskerireguleringene

Bekjempe ulovlig, urapportert og uregistrert fiske og fiskerikriminalitet

Sjømatindustri

Følge opp den offentlige utredningen om sjømatindustriens rammevilkår gjennom en stortingsmelding og lovforslag høsten 2015

Gjennomføre tiltak for jevnere råvaretilgang, bl.a. ved å legge til rette for økt omfang av levendelagring av fisk

Forvaltning

Utvikle nytt kontroll- og tilsynssystem i Fiskeridirektoratet

Følge opp evalueringen av Fiskeridirektoratet

Marin forskning og innovasjon

Styrke forskning om fiskehelse og fôr

Styrke infrastrukturen for marine data

Styrke marin næringsrelevant forskning og utvikling

Markedsadgang og eksport

Arbeide for bedre adgang til EU-markeder for norske sjømatprodukter

Redusere veterinære handelshindre

Følge opp evalueringen av Sjømatrådet

Bidra til globalt fangstsertifikat

Deler av sjømatindustrien har hatt svak lønnsomhet i flere tiår. Det er derfor behov for omstilling og gjennomgang av rammevilkårene for næringen. Nærheten til markedet for fersk sjømat og kunnskap fra landbasert foredling av fisk er fortrinn som gjør at det er betydelige muligheter for økt konkurransekraft og verdiskaping i næringene.

Regjeringen vil bidra til at også framtidige generasjoner kan leve av å høste av de betydelige sjømatressursene vi har langs kysten vår. Nærings- og fiskeridepartementet legger stor vekt på internasjonalt samarbeid og avtaler for å fremme en bærekraftig beskatning av ressursene i havet.

Havbruk

Havbruksnæringen har hatt stor vekst de siste tiårene, og er en av våre viktigste kystnæringer. Den norske havbruksnæringen skal beholde sin stilling som internasjonalt ledende produsent og eksportør av oppdrettslaks, samtidig som hensynet til miljø og fiskehelse blir ivaretatt.

Regjeringen vil legge til rette for forutsigbar og forsvarlig vekst i havbruksnæringen. Rammene som legges for næringen skal gi mulighet for en flerdobling av produksjonen i et langt perspektiv, innenfor rammer som er akseptable for miljøet. Miljøkriterier vil derfor stå sentralt når økning i produksjonen vurderes. Regjeringen tar sikte på å fremme en melding til Stortinget om vekst i havbruksnæringen våren 2015.

En viktig faktor for langsiktig utvikling i havbruksnæringen er tilgang på egnet areal til sjømatproduksjon, og videre at det arealet som avsettes til dette formålet utnyttes på en best mulig måte. Å utvikle arealstrukturen i havbruksnæringen er et langsiktig arbeid, som krever både ny kunnskap og samordning med kommunal og regional arealplanlegging. Ambisjonen er å ha en havbruksnæring med en effektiv og robust arealstruktur som best mulig balanserer hensynet til produksjonsvolum, miljø og sykdom. Kommuner som stiller arealer til disposisjon for næringen bør dessuten oppleve større positive ringvirkninger fra aktiviteten. Det skal lønne seg for kommunene å legge til rette for havbruk. Regjeringen vil derfor la store deler av vederlaget for tildeling av nye tillatelser tilfalle berørte kommuner.

Regjeringen vil legge til rette for innovasjon og at nye teknologiske løsninger tas i bruk for å unytte potensialet for økt produksjon i havbruksnæringen. Teknologiutvikling kan både bidra til økt økonomisk lønnsomhet og til å løse miljøutfordringer. Den senere tiden har en rekke nye initiativ og løsninger blitt løftet opp og fram. Dette gjelder både spesifikke løsninger som er utviklet for å redusere utfordringene med lakselus eller rømming, og helt nye driftsopplegg som landbasert oppdrett, semi-lukkede anlegg i sjø og større anlegg til havs.

Regjeringen ønsker derfor å ha et teknologinøytralt regelverk. Det betyr at det som hovedregel bør stilles funksjonskrav til utstyr og anlegg framfor krav om at det skal brukes én spesifikk teknologi. Dette skal gjøre det mulig å utvikle ny teknologi på bred front.

Dagens havbruksregelverk er utviklet med utgangspunkt i det driftsopplegget som har vært i bruk gjennom hele oppdrettsnæringens historie. Det vil derfor stadig være viktig å utvikle regelverket videre, slik at det bedre tilpasses nye og innovative driftskonsepter innen oppdrett.

Fiskeri

Havets ressurser og miljø er fundamentet for marin verdiskaping. Vitenskapelige råd og gode forvaltningsprinsipper er grunnlaget for at vi skal kunne realisere et høyt langtidsutbytte av bestandene i havet. Det må også holdes god kontroll med høstingen av bestandene.

Gjennom internasjonalt samarbeid, både globalt, regionalt og bilateralt, arbeider Norge for at forvaltningen av marine ressurser skal skje i tråd med anerkjente prinsipper, som bl.a. bærekraftig bruk, føre-var-prinsippet og økosystembasert forvaltning.

Fiskekvoter svinger med de biologiske rammene, og vi søker stabilitet i ressursfordelingen innenfor de biologiske rammene, for å gi mest mulig forutsigbarhet for næringsaktørene.

Nærings- og fiskeridepartementet vil fortsette arbeidet med å utvikle kvote- og tillatelsessystemet og gjøre dette mer fleksibelt og tilpasset næringens behov.

Nærings- og fiskeridepartementet skal arbeide for at norske posisjoner knyttet til marin ressurs- og miljøforvaltning får gjennomslag. Det skal inngås avtaler om felles forvaltning av fiskebestander som sikrer bærekraftig høsting og forvaltning av fiskeriene.

Bekjempelse av ulovlig, urapportert og uregulert fiske (UUU-fiske) og fiskerikriminalitet er en hovedprioritet for Nærings- og fiskeridepartementet. Det er fastsatt en ny landings- og sluttseddelforskrift, hvor det er lagt spesielt vekt på å styrke to områder som er vesentlige for å sikre en korrekt oversikt over ressursuttaket; vekter/veiing og utvidet journalføringsplikt. I tillegg er det bestemt å innføre forhåndsmelding ved landing av fisk for fartøy under 15 meter.

Sjømatindustri

Norsk sjømatindustri har et svært bra utgangspunkt med god tilgang på ferskt råstoff og et stort marked i Europa. Helseeffekten av å spise sjømat dokumenteres stadig bedre og den globale etterspørselen etter sjømat er økende.

Norsk fisk møter imidlertid global konkurranse, og står overfor tøffe krav til konkurransekraft og produktivitet. Lønnsomheten i sjømatindustrien, og da særlig i hvitfiskindustrien, har vært svak i mange år. Dette gjør industrien sårbar for markedsendringer. Lav soliditet påvirker tilgangen på arbeidskraft og kapital, og svekker næringens innovasjonsevne. Det er et stort behov for omstilling. Problemene er komplekse, og det finnes ingen enkle løsninger. Regjeringen har derfor videreført det offentlige utvalget for sjømatindustrien. Utvalget skal gjennomgå mulighetene for en konkurransedyktig sjømatindustri i Norge. Det skal videre foreslås tiltak for sjømatindustrien som kan bidra til at fiskeressursene anvendes på en måte som bidrar til høyest mulig verdiskaping gjennom hele verdikjeden. Utvalget skal levere sin innstilling innen utgangen av 2014.

Regjeringen vil forbedre næringens rammevilkår, og vil høsten 2015 legge fram en stortingsmelding og lovforslag som følger opp Sjømatindustriutvalget.

Regjeringen vil prioritere tiltak som øker tilgangen på ferskt råstoff gjennom hele året. Blant annet vil regjeringen følge opp strategien for levendelagring av fisk, som ble lansert i juni 2014. Levendelagring innebærer at fisk fangstes skånsomt og lagres levende i et merdanlegg inntil den slaktes og selges. Strategien har som mål å bidra til høyere priser og økt verdiskaping i torskesektoren gjennom utjevning av tilbudet av fersk torsk, kvalitetsøkning på råstoffet, og gjennom teknologiutvikling og kunnskapsbygging. Departementet arbeider med å forenkle regelverket for levendelagring. Det tas sikte på at regelverket skal være på plass innen 1. januar 2015.

Videre krever økt verdiskaping kontinuerlig innovasjon og koordinering gjennom hele verdikjeden, fra fisker og oppdretter og helt fram til forbruker. Det må blant annet arbeides med å utvikle nye produkter og teknologi, samt flere nye markeder som er mer betalingsdyktige.

Regjeringen vil iverksette ordning med kvalitetstilsyn i regi av fiskesalgslagene 1. januar 2015. I første omgang er dette en prøveordning for hvitfisksektoren i Nordland, Troms og Finnmark, som er Norges Råfisklag sitt distrikt.

Fiskeri- og havbruksforvaltning

Det foreslås avsatt 10 mill. kroner til å utvikle et nytt kontroll- og tilsynssystem i Fiskeridirektoratet. Dette skal bidra til forenklet kommunikasjon og datautveksling mellom forvaltningen og næringsutøverne og forbedre samarbeidet med andre offentlige aktører som Mattilsynet, Kystvakten og fylkeskommunene.

I løpet av høsten 2014 skal Fiskeridirektoratet evalueres. Evalueringen vil gå gjennom virksomhetens organisering, styring og måloppnåelse.

Forskning og innovasjon

For Norge som sjømatnasjon er det viktig å være kunnskapsledende på områder som har strategisk betydning for videre utvikling og vekst i norsk sjømatnæring. Nærings- og fiskeridepartementet legger vekt på at utforming av politikk og forvaltning skjer på et forskningsbasert grunnlag.

Forvaltningsrettet marin forskning skal bidra til at uviklingen av de marine næringene skjer på en bærekraftig måte og at vi har god kunnskap om norsk sjømat. Den marine forvaltningsrettede forskningen omfatter blant annet forskning som grunnlag for bærekraftig ressursforvaltning, bærekraftig havbruk, trygg og sunn sjømat og klima og miljø.

Næringsrettet marin forskning skal fremme framtidig næringsaktivitet og verdiskaping gjennom å utvikle kunnskapsgrunnlag som styrker lønnsomheten og konkurranseevnen. Næringsrettet marin forskning omfatter blant annet teknologiforskning og næringsrettet havbruks- og sjømatforskning.

Over statsbudsjettet bevilges i dag i overkant av 2 mrd. kroner til marin forskning. I 2014 ble den marine forskningen styrket med 55 mill. kroner. For 2015 foreslår regjeringen å øke den marine forskningsinnsatsen med ytterligere 40 mill. kroner. Satsingen skal gi mer kunnskap som grunnlag for bærekraftig vekst i sjømatnæringen. Prioriterte områder er forskning om fiskehelse og fôr, og styrking av infrastrukturen for marine data. I tillegg fremmes forslag om å øke bevilgningene til næringsrelevant forskning, som teknologiutvikling, utvikling av marin bioøkonomi, levendelagring, internasjonalisering og kunnskaps- og kompetanseoppbygging ved marine forskningsinstitutter.

Markedsadgang og eksport

Norge eksporterer om lag 95 pst. av all fisken som tas opp av havet. Godt over halvparten av sjømaten går til EU. Nærings- og fiskeridepartementet legger derfor stor vekt på arbeidet for å forbedre markedsadgangen til EU for norske sjømatprodukter. Arbeidet med frihandelsavtaler er også svært viktig. Departementet legger særlig vekt på arbeidet rettet mot nye markeder med vekstpotensial, som i Sørøst-Asia.

Norsk sjømat møter stadig flere utfordringer når det gjelder markedsadgang på det ikke-tariffære området, for eksempel sanitære krav og ulike dokumentasjonskrav. De siste årene har det blitt økte krav til dokumentasjon på at produktene som eksporteres er trygge. For sjømateksporten er det avgjørende at Norge kan dokumentere mattrygghet og kvalitet gjennom hele produksjonskjeden. Importlandene krever i økende grad egne sertifikater med informasjon knyttet til både mattrygghet og fiskehelse. I tillegg ønsker mange land å inspisere de norske virksomhetene og Mattilsynets tilsynssystem. Mattilsynets rolle som tilsynsmyndighet og tilsynets kommunikasjon med myndighetene i importlandene er derfor svært avgjørende for tilliten. Regjeringen vil i 2015 prioritere arbeidet for å bidra til å redusere omfanget av de veterinære handelshindrene.

EU innførte i 2010 krav til fangstsertifikater for importert villfanget fisk. I kjølvannet av dette vurderer også andre viktige importland å stille liknende krav. For å unngå framvekst av ulike fangstsertifikatregimer, har Norge arbeidet for å få etablert en felles, global standard for fangstsertifikater gjennom Verdens matvareorganisasjon (FAO). En slik standard vil gi markedet trygghet for at sjømaten er bærekraftig forvaltet og samtidig gi eksportørene et forutsigbart og enhetlig regime. Norge vil fortsatt bidra til utviklingen av et globalt fangstsertifikat innenfor rammen av FAO.

1.4 Næringspolitikk for nordområdene

Regjeringen vil føre en offensiv nordområdepolitikk og har som mål å utvikle Nord-Norge til å bli en av Norges mest skapende og bærekraftige regioner. Tilgang til rike naturressurser og et kompetent og omstillingsdyktig næringsliv gir muligheter for vekst og økt verdiskaping i nord. En næringspolitikk for økt verdiskaping, effektiv ressursbruk og økt innovasjon og omstillingsevne er avgjørende for å stimulere til vekst og utvikling i nordnorsk næringsliv.

Nærings- og fiskeridepartementet har sammen med Kommunal- og moderniseringsdepartementet og Klima- og miljødepartementet innhentet kunnskap om mulighetene for framtidig verdiskaping i Nord-Norge. Sluttrapporten ble presentert i mars 2014. Arbeidet viser at det på lengre sikt bør være gode muligheter for vekst og økt verdiskaping i flere næringer i Nord-Norge, samtidig som tilgang på arbeidskraft kan bli en betydelige utfordring for å realisere vekst i landsdelen.

Våren 2014 ble det etablert et næringslivsforum innenfor Arktisk råd, Arctic Economic Council. Sekretariatet skal ligge i Tromsø. Forumet skal bidra til økt oppmerksomhet om næringsutvikling i Arktisk råd.

Petroleumsvirksomheten representerer nye muligheter for sysselsetting, vekst og utvikling av stadig mer kunnskapsbasert og teknologisk avansert næringsvirksomhet i Nord-Norge. Økt petroleumsvirksomhet i landsdelen bør gi økte muligheter for å utvikle nordnorsk leverandørindustri.

Fiskerinæringen og sjømatindustrien har alltid vært viktige i nordområdene, både som næringsvei og for bosetting i kystsamfunnene. I de senere årene har det vært en positiv utvikling i nordnorsk havbruksnæring, og mulighetene for videre vekst i næringen synes gode. Regjeringens arbeid med å stimulere til omstilling og økt konkurransekraft i sjømatindustrien og å legge til rette for forutsigbar og forsvarlig vekstpolitikk i havbruksnæringen, er viktige bidrag for å fremme næringsutviklingen i Nord-Norge. Satsingen på næringsrettet marin forskning er også positiv med tanke på å utvikle et næringsliv i nord med god verdiskapingsevne.

Regjeringens nordområdesatsing skal legge til rette for maritim næringsvirksomhet og sikker sjøtransport. En sikker og effektiv sjøtransport er avgjørende dersom vi skal få utnyttet ressursene i Nord-Norge på en god måte. I 2015 vil regjeringen legge fram en maritim strategi der verdiskaping og myndighetenes arbeid med å legge til rette for maritim næringsvirksomhet og sikker sjøtransport i nordområdene vil være viktige tema. Mange av utfordringene for maritim virksomhet i Arktis er grenseoverskridende. Det pågår et omfattende arbeid i FNs sjøfartsorganisasjon IMO og regionalt i Arktisk Råd. IMO er nå i ferd med å ferdigstille Polarkoden, som er globale bindende regler for skip som opererer i polare farvann. Norge er en aktiv pådriver for å få på plass Polarkoden.

Reiselivsnæringen har stor betydning for sysselsettingen i Nord-Norge og på Svalbard. Nord-Norge har spektakulær natur, noe som er et konkurransefortrinn for nordnorsk reiseliv. Departementets arbeid med å utvikle en mer konkurransedyktig reiselivsnæring og økt verdiskaping i og rundt reiselivsnæringen, vil bidra til å stimulere næringsutviklingen også i Nord-Norge.

Mineralnæringen har lange tradisjoner i Nord-Norge, og Nordland og Finnmark er blant de viktigste fylkene for mineralutvinning i Norge. Regjeringen vil legge til rette for økt verdiskaping i mineralnæringen. Ved å prioritere mineralkartleggingen i Nord-Norge, øker sannsynligheten for å kunne starte mineralutvinning fra nye og eksisterende ressurser.

2 Fordeling av ministrenes konstitusjonelle ansvar

Næringsministerens ansvar

Tabell 2.1 Budsjettkapitler og -poster næringsministeren er ansvarlig for

Kap. 900/3900

Nærings- og fiskeridepartementet, postene 01, 30, 71, 72, 73 og 74

Kap. 902/3902

Justervesenet

Kap. 903/3903

Norsk akkreditering

Kap. 904/3904

Brønnøysundregistrene

Kap. 905/3905

Norges geologiske undersøkelse

Kap. 906/3906

Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard

Kap. 909

Tiltak for sysselsetting av sjøfolk

Kap. 910/3910

Sjøfartsdirektoratet

Kap. 911/3911

Konkurransetilsynet

Kap. 915

Regelråd for næringslivet

Kap. 922

Romvirksomhet

Kap. 924

Internasjonalt samarbeid og utviklingsprogrammer

Kap. 930

Norsk design- og arkitektursenter

Kap. 935 og 3935

Patentstyret

Kap. 936 og 3936

Klagenemnda for industrielle rettigheter

Kap. 940

Internasjonaliseringstiltak

Kap. 950 og 3950

Forvaltning av statlig eierskap

Kap. 953

Kings Bay AS

Kap. 3961

Selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning

Kap. 5656

Aksjer i selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning

Kap. 2421

Innovasjon Norge, postene 70, 71, 72, 74, 76, 78 og 90

Kap. 5325

Innovasjon Norge, postene 50, 70, 90 og 91

Kap. 5625

Renter og utbytte fra Innovasjon Norge

Kap. 2426 /5326

Siva SF

Kap. 5613

Renter fra Siva SF

Kap. 2429/5329

Eksportkreditt Norge AS

Kap. 5629

Renter fra eksportkredittordningen

Kap. 2460/5460

Garantiinstituttet for eksportkreditt

Kap. 5574

Sektoravgifter under Nærings- og fiskeridepartementet, post 71 (immaterielle rettigheter)

Fiskeriministerens ansvar

Tabell 2.2 Budsjettkapitler og -poster fiskeriministeren er ansvarlig for

Kap. 900

Nærings- og fiskeridepartementet, postene 77 og 78

Kap. 917/3917

Fiskeridirektoratet

Kap. 919

Diverse fiskeriformål

Kap. 925/3925

Havforskningsinstituttet

Kap. 926/3926

Forskningsfartøy

Kap. 927/3927

NIFES

Kap. 928/3928

Annen marin forskning og utvikling

Kap. 2540

Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn

Kap. 5325

Innovasjon Norge, post 53

Kap. 5574

Sektoravgifter under Nærings- og fiskeridepartementet, postene 72–74

Kap. 5650

Renter på lån fra Nærings- og fiskeridepartementet, post 82

Tabell 2.3 Budsjettposter statsrådene deler ansvaret for

Kapittel og post

Næringsministeren

Fiskeriministeren

Kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet, post 21 Spesielle driftsutgifter

34 146 000

9 942 000

Kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet, post 70 Tilskudd til internasjonale organisasjoner

22 756 000

11 044 000

Kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet, post 75 Tilskudd til særskilte prosjekter

8 400 000

4 200 000

Kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet, post 76 Tilskudd til Standard Norge

30 000 000

700 000

Kap. 920 Norges forskningsråd, post 50 Tilskudd

1 642 200 000

405 600 000

Kap. 2421 Innovasjon Norge, post 50 Innovasjon – prosjekter, fond

340 100 000

5 000 000

3 Oversiktstabeller m.v. for budsjettet

Som følge av ny departementsstruktur har Nærings- og fiskeridepartementet gjennomgått budsjettstrukturen og foreslått til dels betydelige endringer under programområde 17 Nærings- og fiskeriformål. For å tilpasse budsjettstrukturen til ny målstruktur for det nye departementet er virkemidlene innplassert under fire programkategorier:

Programkat. 17.10 Forvaltning og rammebetingelser

Programkat. 17.20 Forskning og innovasjon

Programkat. 17.30 Markedsadgang og eksport

Programkat. 17.40 Statlig eierskap

Som et resultat av dette er bl.a. programkategori 17.00 Administrasjon, for departementets eget budsjettkapittel, foreslått avviklet, og kap. 900 er i stedet integrert i kategori 17.10. Videre er kategoriene 17.10, 20 og 30 i større grad rendyrket ut fra formålet med bevilgningene. Eksempelvis er bevilgningene til Patentstyret og Klagenemnda for industrielle rettigheter flyttet til nye kapitler under kategori 17.20, i og med at de er virkemidler i forsknings- og innovasjonspolitikken. Kap. 934 Internasjonalisering, er flyttet til nytt kap. 940 med samme betegnelse under nyopprettet programkategori 17.30. Videre er noen tilskuddsposter som fram til nå har hatt eget budsjettkapittel, flyttet til kap. 900 for å forenkle kapittelstrukturen. Dette gjelder tilskudd til Svalbard Reiseliv (nå endret navn til Visit Svalbard AS), Standard Norge, Miljøtiltak Raufoss og Akvariet i Bergen.

Som del av en opprydding og forenkling av tilskuddspostene under fiskeriministerens ansvarsområde foreslås kap. 928, post 71 Tilskudd til utviklingstiltak, og post 74 Tilskudd til marin bioteknologi mv., avviklet som egne poster. Bevilgningene er foreslått overført til andre poster.

3.1 Oversikt over forslag til utgiftsbevilgninger

Utgifter fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

Forvaltning og rammebetingelser

900

Nærings- og fiskeridepartementet

353 252

535 076

523 601

-2,1

902

Justervesenet

119 723

122 400

120 200

-1,8

903

Norsk akkreditering

39 161

39 700

38 300

-3,5

904

Brønnøysundregistrene

581 992

539 200

490 800

-9,0

905

Norges geologiske undersøkelse

263 992

260 200

248 000

-4,7

906

Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard

29 769

69 800

49 900

-28,5

909

Tiltak for sysselsetting av sjøfolk

1 685 597

1 700 000

1 802 000

6,0

910

Sjøfartsdirektoratet

375 222

373 000

347 300

-6,9

911

Konkurransetilsynet

103 645

97 475

101 700

4,3

915

Regelråd for næringslivet

7 000

917

Fiskeridirektoratet

394 539

369 160

365 481

-1,0

919

Diverse fiskeriformål

72 275

231 140

578 600

150,3

Sum kategori 17.10
4 019 167
4 337 151
4 672 882
7,7

Forskning og innovasjon

920

Norges forskningsråd

1 768 706

1 887 340

2 047 800

8,5

922

Romvirksomhet

756 651

826 500

857 200

3,7

924

Internasjonalt samarbeid og utviklingsprogrammer

85 754

54 900

47 450

-13,6

925

Havforskningsinstituttet

767 786

666 810

703 600

5,5

926

Forskningsfartøy

279 286

509 230

613 800

20,5

927

NIFES

141 795

164 500

165 600

0,7

928

Annen marin forskning og utvikling

176 101

317 120

301 900

-4,8

929

Norsk Designråd

38 000

930

Norsk design- og arkitektursenter

75 200

73 900

-1,7

935

Patentstyret

249 092

242 800

233 400

-3,9

936

Klagenemnda for industrielle rettigheter

3 369

5 800

5 900

1,7

2421

Innovasjon Norge

47 116 205

43 224 450

42 680 100

-1,3

2426

Siva SF

558 000

154 800

211 000

36,3

Sum kategori 17.20
51 940 745
48 129 450
47 941 650
-0,4

Markedsadgang og eksport

940

Internasjonaliseringstiltak

369 956

388 000

13 300

-96,6

2429

Eksportkreditt Norge AS

23 472 869

19 605 200

20 107 200

2,6

Sum kategori 17.30
23 842 825
19 993 200
20 120 500
0,6

Statlig eierskap

950

Forvaltning av statlig eierskap

2 076 414

25 700

23 800

-7,4

953

Kings Bay AS

19 000

27 500

19 000

-30,9

Sum kategori 17.40

2 095 414

53 200

42 800

-19,5

Sum programområde 17
81 898 150
72 513 001
72 777 832
0,4

Arbeidsliv

2540

Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn

100 000

90 000

-10,0

Sum kategori 33.40

100 000

90 000

-10,0

Sum programområde 33

100 000

90 000

-10,0

Sum utgifter

81 898 150

72 613 001

72 867 832

0,4

Utgifter fordelt på postgrupper

(i 1 000 kr)

Post-gr.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

01–29

Driftsutgifter

3 550 764

3 695 741

3 637 182

-1,6

30–49

Investeringer

77 722

362 000

441 100

21,9

50–59

Overføringer til andre statsregnskaper

2 138 006

2 227 970

2 506 200

12,5

60–69

Overføringer til kommuneforvaltningen

180 000

540 000

200,0

70–89

Overføringer til andre

4 672 958

4 797 290

4 478 350

-6,6

90–99

Lånetransaksjoner

71 458 700

61 350 000

61 265 000

-0,1

Sum under departementet

81 898 150

72 613 001

72 867 832

0,4

3.2 Oversikt over forslag til inntektsbevilgninger

Inntekter fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

Ordinære inntekter

3900

Nærings- og fiskeridepartementet

6 531

316

335

6,0

3901

Patentstyret

60 881

53 550

-100,0

3902

Justervesenet

80 779

84 400

86 750

2,8

3903

Norsk akkreditering

29 059

33 000

33 900

2,7

3904

Brønnøysundregistrene

681 900

588 000

642 750

9,3

3905

Norges geologiske undersøkelse

77 907

74 000

75 000

1,4

3906

Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard

1 988

800

800

0,0

3910

Sjøfartsdirektoratet

204 446

212 800

218 800

2,8

3911

Konkurransetilsynet

2 971

2 049

2 100

2,5

3914

Klagenemnda for industrielle rettigheter

404

500

-100,0

3917

Fiskeridirektoratet

24 843

476 105

1 103 000

131,7

3925

Havforskningsinstituttet

349 451

297 470

335 700

12,9

3926

Forskningsfartøy

62 532

76 750

78 900

2,8

3927

NIFES

74 565

86 650

84 000

-3,1

3928

Annen marin forskning og utvikling

4 284

4 284

4 300

0,4

3934

Internasjonaliseringstiltak

512

3935

Patentstyret

55 000

3936

Klagememnda for industrielle rettigheter

500

3950

Forvaltning av statlig eierskap

3 288 157

1 825 000

25 000

-98,6

3961

Selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning

11 112

11 112

11 100

-0,1

5325

Innovasjon Norge

45 024 000

42 372 200

41 050 000

-3,1

5326

Siva SF

226 600

106 600

172 000

61,4

5329

Eksportkreditt Norge AS

8 796 924

6 390 000

11 960 000

87,2

5460

Garantiinstituttet for eksportkreditt

14 136

13 400

9 500

-29,1

5574

Sektoravgifter under Nærings- og fiskeridepartementet

185 233

331 655

341 200

2,9

Sum ordinære inntekter
59 209 216
53 040 641
56 290 635
6,1

Renter og utbytte m.v.

5613

Renter fra Siva SF

21 377

21 900

27 500

25,6

5614

Renter fra Garanti-instituttet for eksportkreditt

100

-100,0

5625

Renter og utbytte fra Innovasjon Norge

281 004

342 900

305 500

-10,9

5629

Renter fra eksportkredittordningen

986 844

1 150 000

1 640 000

42,6

5650

Renter på lån fra Nærings- og fiskeridepartementet

1 005

4 904

800

-83,7

5656

Aksjer i selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning

12 959 741

11 219 453

14 988 700

33,6

Sum renter og utbytte m.v.

14 249 971

12 739 257

16 962 500

33,2

Sum inntekter

73 459 186

65 779 898

73 253 135

11,4

Avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform

Den årlige produktivitetsveksten er viktig for velstandsøkningen i et land. Regjeringen følger dette opp i Sundvolden-erklæringen og har nedsatt en egen produktivitetskommisjon. Regjeringen vil bygge sin politikk på en effektiv bruk av fellesskapets ressurser. Regjeringen forutsetter at alle statlige virksomheter gjennomfører årlige tiltak for å øke produktiviteten. For å gi insentiver til mer effektiv statlig drift og skape handlingsrom for prioriteringer innføres det en avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform. Deler av gevinstene fra mindre byråkrati og mer effektiv bruk av pengene overføres i de årlige budsjettene til fellesskapet. Denne innhentingen settes til 0,5 pst. av virksomhetenes driftsutgifter. For å sikre forutsigbarhet i ordningen er beregningsgrunnlaget saldert budsjett fra foregående år. Ordningen er nærmere omtalt i kap. 7 i Gul bok for 2015. For Nærings- og fiskeridepartementet innebærer dette at driftsbevilgninger og tilskuddsbevilgninger til administrasjon er redusert med til sammen 30,7 mill. kroner, mens tilhørende inntektsbevilgninger er redusert med til sammen 7,6 mill. kroner.

Merverdiavgiftsreform

Fra 2015 innføres nøytral merverdiavgift for ordinære statlige forvaltningsorganer. Denneordningen innebærer at betalt merverdiavgift som hovedregelikke lenger skal føres som en driftsutgift på virksomhetenes egne budsjettkapitler, men i stedet belastes sentralt på kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, post 01, Driftsutgifter. Driftspostene 01–49 budsjetteres fra 2015 uten merverdiavgift. Ordningen fjerner en konkurranseulempe for private aktører. For å unngå nye konkurransevridninger som går ut over private aktører, holdes enkelte forvaltningsorgan utenfor ordningen. Dette berører ingen av Nærings- og fiskeridepartementets ordinære forvaltningsorganer. Ordningen er nærmere omtalt i kap. 7 i Gul bok for 2015. For Nærings- og fiskeridepartementet innebærer dette at driftspostene til de ordinære forvaltningsorganene er redusert med til sammen om lag 178 mill. kroner.

3.3 Oversikt over tilsagns- og bestillingsfullmakter

(i 1 000 kr)

Kap./post

Betegnelse

Fullmakt 2014

Forslag til bestillingsfullmakt 2015

Forslag til tilsagns-fullmakt 2015

Anslått termin for utbetaling/ dekning

900/21

Nærings- og fiskeridepartementet, spesielle driftsutgifter

7 500

7 500

2016

904/22

Brønnøysundregistrene, Forvaltning av Altinn-løsningen

–

50 000

2016

920

Norges forskningsråd, tilskudd

–

100 000

2016–17

2421/72

Innovasjon Norge, forsknings- og utviklingskontrakter

100 000

100 000

2016–17

Det har gjennom flere år vært gitt en fullmakt under kap. 900 Nærings- og handels-/fiskeridepartementet, post 21 Spesielle driftsutgifter, til å foreta bestillinger eller inngå forpliktelser til særskilte utredninger o.l. for inntil 7,5 mill. kroner ut over gitt bevilgning. Det foreslås å videreføre ordningen for 2015, jf. forslag til vedtak VII, 1.

Altinn-løsningen som forvaltes av Brønnøysundregistrene, vedlikeholdes og videreutvikles gjennom tre årlige oppdateringer. Det meste av innholdet i en ny Altinn-versjon bestilles ni måneder i forkant av produksjonssetting. Det betyr at bestillinger som foretas etter utløpet av første kvartal i et år, vil binde opp budsjettmidler for etterfølgende år. Det foreslås derfor en bestillingsfullmakt på inntil 50 mill. kroner ut over gitt bevilgning, jf. forslag til vedtak VII, 2.

Tilsagnsfullmakten knyttet til Norges forskningsråd gjelder Halden-prosjektet for perioden 2016–2017 og foreslås satt til 100 mill. kroner for 2015, jf. omtale under kap. 920 og forslag til vedtak VI, 1.

Tilsagnsfullmakten knyttet til Forsknings- og utviklingskontrakter foreslås videreført med samme beløp som for 2013, jf. omtale under kap. 2421, post 72 og forslag til vedtak VI, 1.

I tillegg foreslås fullmakten knyttet til norsk deltakelse i frivillige programmer i Den europeiske romorganisasjonen ESA videreført. Den innebærer at departementet gis fullmakt til å gi tilsagn om tilskudd på inntil 98,43 mill. euro utover gitt bevilgning til frivillige ESA-programmer, men slik at samlet ramme for gamle og nye tilsagn ikke overstiger 137,6 mill. euro, jf. nærmere omtale under kap. 922, post 71 og forslag til vedtak VI, 2.

3.4 Oversikt over garanti- og garantiliknende ordninger

Garantiordninger

(i 1 000 kr/1 000 euro)

Betegnelse

Utbetalt (tap) i 2013

Samlet garantiansvar per 31.12.2013

Fullmakt for nye garantitilsagn for 2014

Forslag til nye garantitilsagn for 2015

Totalramme for nytt og gammelt garantiansvar i 2015

Innovasjon Norge:

Realinvesteringer og driftskreditt

2 942

42 938

40 000

40 000

123 000

Garantiordning for førstehåndsomsetning av fisk

885

219 116

240 000

0

0

Garantiinstituttet for eksportkreditt (GIEK):

Den alminnelige ordning inkl. Gammel alminnelig ordning

54 708

108 718 585

¹

¹

145 000 000¹

Garantier ved eksport til og investeringer i utviklingsland

0

425 881

²

²

3 150 000²

SUS/Baltikum-ordningen

0

2 110

0

0

2 110

Byggelånsgarantier til skipsbyggingsindustrien

0

1 347 353

³

³

5 000 000³

Garantiordning for langsiktige kraftavtaler til kraftintensiv industri

0

–

⁴

⁴

20 000 000⁴

Øvrige garantier:

Den europeiske bank for gjenoppbygging og utvikling (EBRD), garantikapital

0

Euro 296 920

0

0

Euro 296 920

¹ Samlet ramme for nye og gamle garantier og tilsagn på inntil 145 mrd. kroner.

² Samlet ramme for nye og gamle garantier og tilsagn på inntil 3,15 mrd. kroner, men likevel slik at rammen ikke overstiger sju ganger det til enhver tid innestående beløp på ordningens grunnfond.

3 Samlet ramme for nye og gamle garantier og tilsagn på inntil 5 mrd. kroner.

⁴ Samlet ramme for nye og gamle garantier og tilsagn på inntil 20 mrd. kroner.

Nærmere om de enkelte garantiene

Innovasjon Norge

Landsdekkende garantiordning for realinvesteringer og driftskreditt

Det foreslås en ramme for nye garantier til realinvesteringer og driftskapital på 40 mill. kroner for 2015. En totalramme på 123 mill. kroner vil være tilstrekkelig til å dekke gammelt ansvar fra tidligere år og nye tilsagn for 2015, jf. nærmere omtale under kap. 2421, post 50 og forslag til vedtak VIII, 1.

Garantiordning for førstehåndsomsetning av fisk

I 2014 er det inngått en garantiavtale mellom Innovasjon Norge og Norges Råfisklag med en samlet ramme på 320 mill. kroner, der Innovasjon Norge kan forplikte for inntil 240 mill. kroner. Det fremmes ikke forslag om å gi Innovasjon Norge fullmakt til å inngå en tilsvarende avtale for 2015. Det foreslås derfor å tilbakeføre 70 mill. kroner fra tapsfondet som er knyttet til ordningen, jf. omtale under kap. 5325, post 53.

Garantiinstituttet for eksportkreditt (GIEK)

Det vises til nærmere omtale av GIEKs garantiordninger og forslag til rammer under kap. 2460 og forslag til vedtak VIII, 2, 3, 4 og 5.

Andre garantier

Garanti til Den europeiske bank for gjenoppbygging og utvikling (EBRD)

Avtalen om å opprette Den europeiske bank for gjenoppbygging og utvikling (EBRD) ble undertegnet 29. mai 1990. Banken eies av 64 land, EU og Den europeiske investeringsbanken. Hovedkontoret ligger i London. EBRDs styre består av 23 representanter fra medlemslandene. Norge, Finland og Latvia deler en styreplass. EBRDs hovedformål er å framskynde overgangen til åpne, markedsorienterte økonomier og fremme utviklingen av en konkurransedyktig privat sektor i de sentral- og østeuropeiske landene, de tidligere sovjetrepublikkene, Mongolia og Tyrkia, Marokko, Tunis og Jordan. Det anvendes midler fra spesialfond i Egypt med sikte på at det skal bli operasjonsland. I operasjonsland blir prosjektene finansiert med EBRDs ordinære midler. EBRD kan gi lån, foreta egenkapitalinvesteringer, gjennomføre samfinansiering med andre institusjoner eller gi garantier til konkrete prosjekter/bedrifter i land som er forpliktet til og anvender prinsippene om flerpartidemokrati, pluralisme og markedsøkonomi. Banken er sterkest engasjert i landene som er kommet kortest i endringsprosessen, og særlig i små- og mellomstore bedrifter, oppbygging av lokale finansinstitusjoner, egenkapitalinnskudd i bedrifter og institusjoner og lokal tilstedeværelse. Miljøsiden av prosjektene og energieffektivitet prioriteres sterkt. Norges andel av EBRDs grunnkapital på 30 mrd. euro utgjør 1,26 pst., dvs. 378 mill. euro. Av beløpet er 81,08 mill. euro innbetalt, mens resterende 296,92 mill. euro er gitt som garantikapital. Det foretas ikke tapsavsetninger i tilknytning til garantikapital i multilaterale finansinstitusjoner ut over innbetalt kapital.

Andre garantiliknende ordninger

(i 1 000 kr/1 000 euro)

Betegnelse

Utbetalt i 2013

Samlet ansvar per 31.12.2013

Forslag til ramme for 2015

Totalramme i 2015

Institutt for energiteknikk og Statsbygg, fullmakt om dekning av forsikringsansvar ved atomuhell

0

0

euro 80 000

euro 80 000

Beredskapsordning for varekrigsforsikring

0

0

2 000 000

2 000 000

Statlig miljøansvar på Raufoss

5 998

18 711

–

124 000

Eksportfinans ASA, porteføljegaranti

750 000

–

750 000

Institutt for energiteknikk (IFE) og Statsbygg, fullmakt om dekning av forsikringsansvar ved atomuhell

IFEs erstatningsansvar for atomulykker og tilhørende garanti er ved kongelig resolusjon fastsatt til 80 mill. euro, med praktisk virkning fra det tidspunkt endingsprotokollen av 12. februar 2004 til Pariskonvensjonen trer i kraft for Norge. Dette vil skje når protokollen er ratifisert av Norge og et tilstrekkelig antall av de andre kontraherende statene. Så langt er det fortsatt bare to land som har ratifisert protokollen. Ansvaret, som omfatter IFEs atomanlegg på Kjeller og i Halden, Statsbyggs anlegg KLDRA Himdalen, midlertidig lagring av atomavfall på IFEs eiendom på Kjeller i påvente av overføring til Himdalen og all transport av radioaktivt materiale mellom IFEs og Statsbyggs atomanlegg, foreslås satt til 80 mill. euro. Inntil endringene trer i kraft for Norge, vil det nåværende ansvarsbeløpet på 60 mill. spesielle trekkrettigheter (ut fra dagens valutakurser ca. 70 mill. euro) gjelde. Det vises til omtale under kap. 920 og forslag til vedtak IX, 1.

Beredskapsordning for varekrigsforsikring

Lov om statlig varekrigsforsikring som en beredskapsordning trådte i kraft 1. januar 2004. Ordningen er nærmere omtalt under kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet, post 72 Tilskudd til beredskapsordninger. Iverksettelse av ordningen med hjemmel i loven medfører risiko for at staten kan pådra seg erstatningsutbetalinger ut over det som blir dekket gjennom premieinnbetalinger. Ordningen med at Stortinget gir samtykke til å inngå avtaler om forsikringsansvar under beredskapsordningen for varekrigsforsikring innenfor en totalramme for nytt og gammelt ansvar på 2 000 mill. kroner foreslås videreført i 2015, jf. forslag til vedtak IX, 2.

Statlig miljøansvar på Raufoss

Det er gitt en garanti på inntil 124 mill. kroner for miljø- og forurensningsansvar i Mjøsa og på Raufoss-området som følge av virksomheten til tidligere A/S Raufoss Ammunisjonsfabrikker, senere Raufoss ASA. Bakgrunn for og omtale av aktivitet knyttet til ansvaret er nærmere omtalt under kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet, ny post 71. For 2014 er det gitt en særskilt bevilgning på 8,3 mill. kroner til å dekke pålegg fra Miljødirektoratet. Det foreslås en bevilgning på 1,2 mill. kroner for 2015. Utbetalingene i de enkelte år føres som innfrielse av refusjonsansvar og reduserer samtidig resterende fullmaktsramme for ordningen. Per 1. september 2014 var det utbetalt til sammen ca. 105 mill. kroner siden ordningen ble operativ. Det foreslås å videreføre fullmakten til å overskride bevilgningen innenfor gitt garantiramme på 124 mill. kroner, jf. forslag til vedtak IV, 1.

Eksportfinans ASA, porteføljegaranti

På bakgrunn av uro i de internasjonale kapitalmarkedene inngikk Eksportfinans ASA i 2008 en avtale med selskapets største private aksjonærer (DnB NOR Bank ASA, Nordea Bank AB og Danske Bank A/S) som innebar at selskapet på nærmere angitte vilkår sikres mot verdifall i en definert portefølje av verdipapirer etter 29. februar 2008 innenfor en totalramme på 5 mrd. kroner. De øvrige aksjonærene ble i etterkant invitert til å delta i avtalen på proratarisk basis. Avtalen skjermer selskapets resultater mot ytterligere regnskapsmessige tap knyttet til verdifall i verdipapirporteføljen og bidrar dermed til å beskytte egenkapitalen i selskapet. Gjennom behandlingen av St.prp. nr. 62 og Innst. S. nr. 308 (2007–2008) Eierskapssaker vedrørende Eksportfinans ASA m.v., ga Stortinget Nærings- og handelsdepartementet fullmakt til å tiltre porteføljegarantiavtalen, og statens andel av garantirammen ble begrenset til 750 mill. kroner, tilsvarende statens eierandel på 15 pst. i selskapet.

Ifølge garantiavtalen er den enkelte garantist forpliktet til hvert år fra og med 2011 å foreta utbetaling til Eksportfinans ASA av et beløp som tilsvarer garantistens andel av eventuelt verdifall på likviditetsporteføljen per utgangen av februar. På den annen side skal Eksportfinans ASA foreta utbetaling til garantistene dersom det inntreffer verdistigning på porteføljen. Eksportfinans innbetalte 58,8 mill. til departementet i mars 2014. I statsbudsjettet for 2015 foreslås det at departementets fullmakt videreføres innenfor gitt garantiramme på 750 mill. kroner. Det vises også til omtale i programkategori 17.40 Statlig eierskap, og forslag til vedtak V, 1.

3.5 Bruk av stikkordet «kan overføres»

På grunnlag av forslag i Gul bok for 1995 sluttet Stortinget seg til en endring av bevilgningsreglementet slik at stikkordet «kan overføres» i visse tilfeller også kan knyttes til andre poster enn bygg- og anleggs- og materiellbevilgninger når dette anses påkrevd for å oppnå best mulig resultat av vedkommende bevilgning.

Under Nærings- og fiskeridepartementet foreslås stikkordet knyttet til enkelte poster utenom postgruppen 30–49. Disse er oppført i tabellen nedenfor. Bruk av stikkordet begrunnes ut fra følgende to forhold:

Bevilgningen gjelder bygg- og anleggs- og materiellbevilgninger.

Utbetaling av tilsagn om tilskudd gitt i 2015 må helt eller delvis kunne foretas i 2016 eller senere budsjetterminer for å sikre at alle vilkår i tilsagnene er oppfylt før midlene utbetales.

Under Nærings- og fiskeridepartementet blir stikkordet foreslått knyttet til disse postene utenom postgruppe 30–49

(i 1 000 kr)

Kap.

Post

Betegnelse

Overført til 2014

Forslag 2015

Begrunnelse for stikkordet

900

21

Spesielle driftsutgifter

42 856

44 088

b

900

75

Tilskudd til særskilte prosjekter

11 925

12 600

b

900

77

Tilskudd til sjømat- og rekrutteringstiltak

17 321

10 700

b

904

22

Forvaltning av Altinn-løsningen

55 479

197 500

b

919

71

Tilskudd til velferdsstasjoner

0

2 100

b

919

74

Erstatninger

0

2 100

b

919

75

Tilskudd til næringstiltak i fiskeriene

32 484

26 200

b

919

79

Tilskudd til informasjon om ressursforvaltning

1 212

1 000

b

922

72

Nasjonale følgemidler

0

24 200

b

922

74

Nasjonal infrastruktur og tekniske aktiviteter

0

13 100

a+b

925

21

Spesielle driftsutgifter

0

327 300

b

926

21

Spesielle driftsutgifter

0

78 800

b

927

21

Spesielle driftsutgifter

12 409

80 200

b

928

21

Spesielle driftsutgifter

–

151 000

b

940

21

Spesielle driftsutgifter

10 057

13 300

b

2421

71

Innovative næringsmiljøer

86 776

89 000

b

2421

72

Forsknings- og utviklingskontrakter

417 230

291 100

b

2421

74

Reiseliv, profilering og kompetanse

–

455 200

b

2421

76

Miljøteknologi

401 235

230 000

b

4 Anmodningsvedtak

Stortinget har vedtatt følgende vedtak som følges opp av Nærings- og fiskeridepartementet:

Vedtak nr. 31 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen utrede etablering og drift av norsk regelråd med sikte på oppstart og nødvendige bevilgninger i forbindelse med statsbudsjettet for 2015.»

Det vises til nærmere omtale av oppfølgingen av dette vedtaket under nytt kap. 915 Regelråd for næringslivet.

Vedtak nr. 32 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen vurdere en egen såkornfondordning for TTO/inkubatorer i forbindelse med statsbudsjettet for 2015.»

Oppfølging av vedtaket er nærmere omtalt i proposisjonens del III, kap. 9.

Vedtak nr. 371 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen om å rapportere til Stortinget på egnet måte om aktuelle spørsmål knyttet til gjennomføring av fiskesalgslagsloven og fiskeeksportloven. Den nye fiskesalgslagsloven er en fullmaktslov som gir store fullmakter til fiskesalgslagene. Det er viktig at Stortinget får informasjon og at denne kommer så tidlig som mulig.»

Oppfølging av vedtaket er nærmere omtalt i proposisjonens del III, kap. 9.

Vedtak nr. 475 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen fremme et forslag som påbyr bruk av flytevest i fritidsbåter der det er barn i båten.»

Oppfølging av vedtaket er nærmere omtalt i proposisjonens del III, kap. 9.

Vedtak nr. 476 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen fremme en sak med tiltak for å styrke sikkerheten i sjø/elv/vann, herunder sterkere tiltak mot promillekjøring og fart til sjøs. Stortinget ber regjeringen vurdere innføring av 0,2 som promillegrense for fritidsbåter under 15 meter, samt egne obligatoriske kurs for skippere av raske båter.»

Oppfølging av vedtaket er nærmere omtalt i proposisjonens del III, kap. 9.

Vedtak nr. 496 (2013–2014)

Stortinget ber regjeringen etablere en offentlig løsning med informasjon om eiere av aksjeselskaper som sikrer større åpenhet, med etablering i løpet av 2015.

Oppfølging av vedtaket er nærmere omtalt i proposisjonens del III, kap. 9.

Vedtak nr. 551 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen foreta en gjennomgang av enkeltpersonforetaks rammevilkår som skattemessige betingelser, sosiale rettigheter, forenklingstiltak, tilgang på kapital og det offentlige virkemiddelapparatets innretning og innsats, med sikte på å senere fremme konkrete forslag til forbedringer.»

Oppfølgingen av vedtaket er nærmere omtalt i proposisjonens del III, kap. 9.

Vedtak nr. 552 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen vurdere om det bør utvikles et regelverk som etablerer småbedriften som egen juridisk enhet, og i tilfelle hvordan det kan gjøres. I tillegg bes det om at rammebetingelser som er spesielt tilpasset små bedrifter, defineres. Stortinget ber om at det i vurderingen særlig tas hensyn til de små bedriftenes behov for enkle regler som ikke medfører unødvendige administrative byrder, og til likebehandling når det gjelder sosiale rettigheter, skatter og avgifter.»

Oppfølging av vedtaket er nærmere omtalt i proposisjonens del III, kap. 9.

Vedtak nr. 606 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen legge fram en sak i løpet av 2014 om bedret sikkerhet på sjøen, herunder en vurdering av påbud om bruk av flyteutstyr og hvordan dette kan gjennomføres.»

Oppfølging av vedtaket er nærmere omtalt i proposisjonens del III, kap. 9.

Del 2
Budsjettforslag

5 Nærmere omtale av bevilgningsforslagene

Programområde 17 Nærings- og fiskeriformål

Programkategori 17.10 Forvaltning og rammebetingelser

Utgifter under programkategori 17.10 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

900

Nærings- og fiskeridepartementet

353 252

535 076

523 601

-2,1

902

Justervesenet

119 723

122 400

120 200

-1,8

903

Norsk akkreditering

39 161

39 700

38 300

-3,5

904

Brønnøysundregistrene

581 992

539 200

490 800

-9,0

905

Norges geologiske undersøkelse

263 992

260 200

248 000

-4,7

906

Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard

29 769

69 800

49 900

-28,5

909

Tiltak for sysselsetting av sjøfolk

1 685 597

1 700 000

1 802 000

6,0

910

Sjøfartsdirektoratet

375 222

373 000

347 300

-6,9

911

Konkurransetilsynet

103 645

97 475

101 700

4,3

915

Regelråd for næringslivet

7 000

917

Fiskeridirektoratet

394 539

369 160

365 481

-1,0

919

Diverse fiskeriformål

72 275

231 140

578 600

150,3

Sum kategori 17.10

4 019 167

4 337 151

4 672 882

7,7

Vedrørende 2013:

Midlene til Konkurransetilsynet, Fiskeridirektoratet og Diverse fiskeriformål ble bevilget på henholdsvis kap. 1550, 1030 og 1050 i 2013.

Utgifter under programkategori 17.10 fordelt på postgrupper

(i 1 000 kr)

Post-gr.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

01–29

Driftsutgifter

2 158 812

2 222 901

2 128 082

-4,3

30–49

Investeringer

8 995

62 000

39 800

-35,8

60–69

Overføringer til kommuner

180 000

540 000

300,0

70–89

Overføringer til andre

1 851 360

1 872 250

1 965 000

5,0

Sum kategori 17.10

4 019 167

4 337 151

4 672 882

7,7

Kategorien omfatter bevilgninger til drift av Nærings- og fiskeridepartementet og en rekke tilknyttede virksomheter, jf. den første tabellen over. Den omfatter også nettolønnsordningen for sysselsetting av sjøfolk, medlemskontingenter i internasjonale organisasjoner, beredskapsarbeid og enkelte tilskudd til miljøtiltak og næringsutvikling.

Nedenfor følger nærmere omtale av departementets arbeid med næringslovgivning, forenkling og konkurransepolitikk. Deretter følger en omtale av enkeltnæringer i departementets portefølje: maritim næring, mineralnæringen, reiseliv, fiskeri, havbruk og sjømatindustrien.

Næringslovgivning og forenkling

Oppgaver og mål

Det er en forutsetning for et moderne samfunn å ha lover og regler, offentlige reguleringer og gjensidig utveksling av informasjon mellom næringslivet og offentlig sektor. Verdiskapingen blir størst, dersom samfunnets behov ivaretas samtidig som bedriftene påføres minst mulig belastning. Regjeringen er opptatt av at offentlige myndigheter skal gi norske bedrifter et konkurransefortrinn.

Regjeringen har tillit til at bedrifter flest følger gjeldende lover. Mye av regelverket har bestemmelser om dokumentasjon som følges opp av kontrollvirksomhet. Regjeringen vil at denne kontrollvirksomheten i enda større grad skal målrettes etter risikovurderinger.

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvar for flere lover som har stor betydning for etablering og drift av næringsvirksomhet. Selskapslovgivningen regulerer rettigheter, plikter, ansvar, risiko og skatt for ulike organisasjonsformer, og omfatter lover som aksjelovgivningen, selskapsloven, samvirkeloven, stiftelsesloven og ulovfestet foreningsrett.

Standarder bidrar til mer effektiv bruk av samfunnets ressurser. Standarder sikrer at produkter og produksjonsprosesser har tilsiktet kvalitet og egenskaper i samsvar med krav fra marked og myndigheter. Internasjonale standarder reduserer handelshindringer og gjør det enklere å handle varer og tjenester. Fordi markedet ikke nødvendigvis selv vil frambringe de standardene som er ønskelig for samfunnet som helhet, gir myndighetene et tilskudd til Standard Norge.

Justervesenet skal sikre tillit til norske målinger og måleresultater. Justervesenets hovedbidrag til å oppnå dette er tilsyn med målinger, kalibreringstjenester av høy kvalitet og kompetanseutvikling og -spredning. Justervesenet skal bidra til å sikre gode rammevilkår for næringslivet ved å ivareta Norges internasjonale forpliktelser på måleteknikkområdet.

Akkreditering er en formell anerkjennelse av at en virksomhets kvalitetssystemer og kompetanse er i samsvar med nasjonale og/eller internasjonale krav. Norsk akkrediterings overordnede mål er å sikre at norske varer og tjenester oppfyller strenge krav til kvalitet, helse, miljø og sikkerhet. Viktige oppgaver for Norsk akkreditering er å behandle søknader om akkreditering, fremme bruk av akkreditering på nye områder og bidra til at norske interesser ivaretas når akkrediteringsordningene utvikles videre.

Velfungerende markeder forutsetter tillit til at det finnes orden og oversikt over økonomiske ansvarsforhold. Føring av næringsregistre er en viktig oppgave for både det offentlige og næringslivet. Brønnøysundregistrene skal være en tillitskapende registerfører og datakilde.

Brønnøysundregistrene har også utviklings- og forvaltningsoppgaver for andre offentlige forvaltningsorganer og viktige målgrupper. Særlig forvaltningen av Altinn er en oppgave som har gitt Brønnøysundregistrene en stadig større betydning. Etaten skal bidra til at forvaltningen har brukervennlige og effektive løsninger for elektronisk kommunikasjon både med næringslivet og privatpersoner.

Forenkling

Regjeringens forenklingsarbeid for næringslivet tar utgangspunkt i målet om å regulere på en samfunnsøkonomisk effektiv måte. Forenklingstiltakene skal ikke bare redusere næringslivets byrder; de skal også bidra til en effektiv bruk av våre samlede ressurser. Regelverket skal oppnå gitte mål til en lavest mulig administrativ kostnad for næringslivet. På den måten unngår vi at ressurser trekkes vekk fra bedriftenes kjerneaktiviteter. Administrative kostnader og unødvendig byråkrati tapper næringslivet for konkurransekraft.

Opp gjennom årene er det tatt en rekke initiativer for å redusere skjemaveldet og unødig tyngende regelverk. Denne regjeringen har et ambisiøst mål for forenklingsarbeidet: Næringslivets årlige administrative kostnader med å oppfylle lover og regler skal reduseres med 15 mrd. kroner innen utløpet av 2017, sett i forhold til kostnadsnivået i 2011. Dette utgjør en reduksjon på 25 pst.

Samfunnet trenger omfattende reguleringer. Forenklingsarbeidet har ikke et ensidig mål om å fjerne flest mulig regler. Arbeidet dreier seg dels om å fjerne, redusere eller forbedre regelverket, og dels om å gjøre prosedyrene for å oppfylle regelverket mindre byrdefulle.

Direkte endringer i regelverket dreier seg bl.a. om å fjerne unødvendige informasjonskrav og å frita enkelte grupper eller sektorer fra krav, f.eks. små virksomheter. Uklare regler fører til økte kostnader for bedriftene, fordi de må bruke mye ressurser på å sette seg inn i reglene. Dessuten kan konsekvensene bli store for bedrifter som gjør uaktsomme feil ved tolking av regelverket. Klare regler, med lett tilgjengelige veiledere, er derfor et mål for både reviderte og nye regelverk.

Mindre byrdefulle prosedyrer dreier seg bl.a. om å fjerne unødvendige skjemaer, tilsyn eller informasjonsforespørsler. Ulike offentlige etater spør etter og lagrer mye informasjon fra bedriftene; til dels den samme informasjonen. Det er et mål at informasjon som det offentlige spør om, bare skal rapporteres én gang. Videre er det viktig å utnytte digitale løsninger som åpner for forhåndsutfylling av skjemaer og direkte uthenting av informasjon fra bedriftenes IKT-systemer. Slike løsninger fører til at rapporteringen langt på vei kan automatiseres og at den kan skje raskt og kostnadseffektivt. De siste 15 årene er antall årsverk som benyttes til næringslivets oppgaveplikter redusert med ca. 40 pst. som følge av samordnings- og forenklingstiltak i offentlig sektor. Altinn er en motor i myndighetenes forenklingsarbeid for næringslivet, og tjenestene i Altinn har en svært høy bruksgrad. Overgangen til digitale tjenester er det viktigste bidraget til forenkling og redusert tidsbruk for næringslivet. Det er et mål at bedriftenes regnskapsarbeid skal gjøres så enkelt som mulig.

Forenklinger for næringslivet må balanseres mot behovet for kontroll. Etter en slik avveining må forenklingshensyn av og til vike for tungtveiende hensyn til kontroll. Men det er ikke nødvendigvis alltid en motsetning. Forenklingstiltak kan også bidra til bedre kontroll. Spesielt vil digitalisering av pålagt rapportering kunne gi bedre datakvalitet, mer tilgjengelig og lettere sammenlignbar informasjon, som styrker kontrollmulighetene.

Forenklingsarbeidet berører alle departementer. Nærings- og fiskeridepartementet har et koordinerende ansvar for at forenklinger for næringslivet gjennomføres i tråd med regjeringens politikk. Departementet har organisert et forenklingsprosjekt som samarbeider med hele forvaltningen for å identifisere tiltak. Prosjektet skal sikre at tempoet i arbeidet holdes oppe. Som et ledd i dette arbeidet, foreslår regjeringen å opprette et uavhengig regelråd. Et slikt regelråd skal vurdere nye forslag til regelverk med tanke på om konsekvensene for næringslivets byrder er tilstrekkelig utredet, og om nye regler er utformet slik at de oppnår sitt mål til en relativt sett lav kostnad for næringslivet. Det vises til egen omtale av opprettelse av et regelråd under kap. 915.

Status og resultater

Næringsstruktur

En av forutsetningene for vekst i næringslivet er at det etableres nye foretak. I 2013 ble det registrert 51 622 nye foretak. Dette er om lag på nivå med året før. Av disse var 19 467 nye aksjeselskaper og 30 040 nye enkeltpersonforetak. Det ble registrert over 21 pst. færre nye NUF (norsk avdeling av utenlandsk foretak) i 2013 enn i 2012.

Ved inngangen til 2014 var det registrert 390 076 bedrifter i Norge. Tabell 5.1 viser at de mest vanlige organisasjonsformene er enkeltpersonforetak og aksjeselskap. Disse utgjør i overkant av 90 pst. av alle norske foretak.

Tabell 5.1 Organisasjonsformer for norske bedrifter

Organisasjonsform

Antall foretak

Prosentandel

Allment aksjeselskap (ASA)

234

0,1 pst.

Aksjeselskap (AS)

187 907

48,2 pst.

Ansvarlig selskap

4 961

1,3 pst.

Selskap med delt ansvar (DA)

6 698

1,7 pst.

Enkeltpersonforetak

172 180

44,1 pst.

Norsk avdeling av utenlandsk foretak (NUF)

8 450

2,2 pst.

Samvirkeforetak (SA)

2 243

0,6 pst.

Stiftelse (STI)

3 783

1,0 pst.

Annet

3 620

0,9 pst

Totalt

390 076

100,0 pst.

Kilde: SSB, per 1. januar 2014.

De små og mellomstore foretakene utgjør nesten alle foretak i Norge, og står for mer enn halvparten av sysselsettingen i privat sektor. Om lag 99,5 pst. av Norges virksomheter[1] har færre enn 100 sysselsatte.

Forenkling

Digitale løsninger for rapportering og informasjonsformidling er sentralt i forenklingsarbeidet. Innføringen av EUs konsoliderte regnskapsdirektiv og enkelte endringer i bokføringsloven kan gjøre det mye enklere for næringslivet, men siden det dreier seg om omfattende reformer, vil vurderingene på disse områdene måtte ta noe tid.

Regjeringen har siden den tiltrådte gjennomført 21 forenklingstiltak. Blant disse er ny IA-avtale med betydelige forenklinger i reglene for oppfølging av sykemeldte, fjerning av kravet om å levere originalbilag til reiseregninger, innføring av elektronisk skattekort og innføring av ny enhetsprofil i Altinn. Om lag 30 tiltak er under gjennomføring. Viktige forenklingstiltak som det arbeides med eller som er under vurdering, er:

Enklere og mer fleksibelt regelverk om offentlige anskaffelser (Nærings- og fiskeridepartementet)

Samordning og målretting av offentlig tilsyns- og kontrollvirksomhet (en rekke departementer)

Gjennomføring av EUs konsoliderte regnskapsdirektiv (Finansdepartementet)

Forenklinger i bokføringsregelverket (Finansdepartementet)

Altinn

Det er en betydelig økning i antall tjenester i som tilbys næringsdrivende og privatpersoner. F.eks. var det i løpet av 2013 en økning på 90 elektroniske tjenester og per august 2014 er 405 tjenester tilgjengelig i Altinn.

Siden Altinn ble innført i 2003, har antallet innleverte elektroniske skjemaer stadig økt. I perioden 2004–2014 er mer enn 101 mill. elektroniske skjemaer innlevert og 85 mill. meldinger sendt ut via Altinn.

Figur 5.1 Antall sendte elektroniske skjemaer og meldinger i Altinn 2004–2014

Andelen av skjemaer som blir rapportert elektronisk har også økt jevnt. Her ligger vi langt foran de fleste andre land. Den raske og store utbredelsen av digitale tjenester, spesielt blant næringslivet i Norge, men også på flere tjenester rettet mot innbyggere, er en god indikasjon på nytteverdien av Altinn. Nær 100 pst. av selskaper og næringsdrivende benytter i dag Altinn til offentlig rapportering.

Figur 5.2 Andel elektroniske skjema rapportert via Altinn i 2013

Kilde: Altinn

Altinn er integrert med nærmere 80 ulike sluttbrukersystemer for direkte overføring av data. I 2013 ble det utviklet et tilbud i Altinn som gjør det mulig for andre å lage app’er og webløsninger som benytter Altinn sin infrastruktur. Dette er løsninger som kan bidra til ytterligere vekst og bruk av digitale tjenester og som bidrar til verdiskaping i private virksomheter.

Årets brukerundersøkelse viser at næringslivet har svært høy tillit til Altinn. 95 pst. opplever Altinn som trygt å bruke, mens 85 pst. synes løsningen er enkel å bruke. Dette er en kraftig forbedring fra brukerundersøkelsen som ble gjennomført sommeren 2013, og viser at regjeringens satsing på høy kvalitet og forbedring av Altinn har vært vellykket.

Brønnøysunds registervirksomhet

Ved gjenbruk av data er det viktig at brukerne har tillit til at kvaliteten på dataene er høy. Åpne registerdata har en høy samfunnsnytte og har ført til betydelige innsparinger for brukere av data fra Enhetsregisteret. Ved utgangen av 2013 gjenbruker 76,5 pst. av alle relevante offentlige etater grunndata fra Enhetsregisteret.

Det er en klar tendens at manuelle tjenester går ned, mens automatiske tjenester øker. Andelen som rapporteres elektronisk i de ulike registrene i Brønnøysundregistrene er økende, og økte betydelig i 2013. Figur 5.3 viser utviklingen i andelen elektroniske innsendinger for noen viktige registre for næringslivet.

Figur 5.3 Andel elektronisk innkomst ved utvalgte registre

Kilde: Brønnøysundregistrene.

Prioriteringer 2015

Forbedre og utvide tjenestetilbudet i Altinn

Altinn er et sentralt virkemiddel i regjeringens forenklingsarbeid. Departementet vil derfor arbeide videre med å utvikle Altinns rolle og funksjon, også på lengre sikt.

Forenkle eksisterende regelverk for næringslivet

Regjeringen vil videreføre forenklingsprosjektet.

Opprette et regelråd

Regjeringen foreslår å opprette et uavhengig regelråd i løpet av 2015. Rådet skal vurdere om konsekvensene for næringslivet av nye regler er tilstrekkelig utredet, og om de er utformet slik at de oppnår sitt mål til en relativt sett lav administrativ kostnad for næringslivet

Vurdere selskapslovgivningen

Departementets arbeid med selskapslovgivningen skal opprettholde og utvikle en forutsigbar og klar juridisk struktur. I tillegg vil departementet identifisere forenklingsbehov. Dette kan gi grunnlag for endringer i lovverket som kan lette de administrative byrdene for næringslivet og sikre økt konkurransekraft.

Konkurransepolitikk

Oppgaver og mål

Konkurranse fremmer effektiv ressursbruk, bidrar til å gi kundene et bedre tilbud av varer og tjenester med bedre kvalitet og lavere priser, og gjør at norske bedrifter blir mer konkurransedyktige i internasjonale markeder. Regjeringen vil legge til rette for et fritt og uavhengig næringsliv uten særbehandling eller konkurransehindrende avtaler, fri flyt av varer og tjenester og fri tilgang til markedene. Velfungerende markeder blir best sikret gjennom en streng konkurranselov og et effektivt tilsyn fra konkurransemyndighetene.

Nærings- og fiskeridepartementet har det samlede ansvaret for konkurranseregelverket, regelverk om offentlige anskaffelser og regelverk om offentlig støtte.

Konkurranseloven forbyr konkurransebegrensende samarbeid og misbruk av dominerende stilling. Etter loven er det en plikt å gripe inn mot konkurransebegrensende fusjoner og oppkjøp. Konkurransetilsynet håndhever konkurranseloven, mens departementet er klageinstans. Loven bygger på EØS-avtalens konkurranseregler. EØS-konkurransereglene gjelder parallelt med den norske konkurranseloven, men den norske loven må vike i de tilfeller der den anviser løsninger som strider mot det som følger av EØS-reglene. EØS-avtalens konkurranseregler håndheves i Norge av Konkurransetilsynet, EFTAs overvåkingsorgan (ESA) og EU-kommisjonen. Departementet er ansvarlig for å sikre at nye konkurranseregler i EU blir innlemmet i EØS-avtalen og gjennomføres i norsk rett. Departementet utformer norske posisjoner både ved håndheving av regelverket i enkeltsaker og når nytt regelverk utvikles. Konkurransemyndighetene deltar i den forbindelse både i EØS- og EFTA-fora.

Reglene om offentlige anskaffelser skal bidra til økt verdiskaping og effektiv ressursbruk, samt gi allmennheten tillit til at offentlige anskaffelser skjer på en samfunnstjenelig måte. Dette krever effektive markeder og en god vurdering av og kjennskap til formålene med de ulike anskaffelsene. Reglene om offentlige anskaffelser må være i samsvar med Norges internasjonale forpliktelser. Samtidig er det muligheter for tilpasninger i den konkrete utformingen av de norske reglene. Myndighetene skal sørge for riktig og hensiktsmessig utforming og tolkning av regelverket, og følge opp det internasjonale samarbeidet om offentlige anskaffelser i EØS og WTO. Det er også en viktig oppgave for departementet å sikre norske interesser i klagesaker om offentlige anskaffelser som behandles i ESA.

Mulige brudd på lov om offentlige anskaffelser med tilhørende forskrifter kan klages inn for Klagenemnda for offentlige anskaffelser (KOFA), som er et uavhengig og rådgivende organ. Direktoratet for forvaltning og IKT har en viktig rolle i arbeidet med å heve kompetansen på anskaffelsesområdet, se nærmere omtale under kap. 540 Direktoratet for forvaltning og IKT, i Prop. 1 S. (2014–2015) Kommunal- og moderniseringsdepartementet.

EØS-avtalens regler om offentlig støtte innebærer at det er et harmonisert rammeverk for tildeling av offentlig støtte innenfor hele EØS for å unngå konkurransevridning. Større støttetildelinger må som hovedregel godkjennes av EFTAs overvåkingsorgan (ESA) før støtten kan iverksettes. For mindre støttetildelinger gjelder enklere meldingsordninger.

Det er støttegiver (departement, fylkeskommune eller kommune) som har ansvar for at støtte er gitt i samsvar med regelverket, og for å melde støtten til ESA i etterkant når det er påkrevd. Nærings- og fiskeridepartementet har ansvaret for å koordinere informasjon om ny støtte til ESA og kan gi råd og veiledning om regelverket og om hvordan melding om bruk av gruppeunntak bør utformes. Departementet har også en viktig oppgave med å sikre norske interesser i notifikasjons- og klagesaker om offentlig støtte som behandles i ESA.

Status og resultater

Konkurranselovgivningen

Den 1. januar 2014 trådte en revidert utgave av konkurranseloven i kraft. De siste årene har Konkurransetilsynet håndtert flere store, komplekse og krevende saker. For å utnytte tilsynets ressurser på en best mulig måte har Konkurransetilsynet i økende grad tatt i bruk en såkalt «soft law»-tilnærming for å få avsluttet mulig konkurranseskadelig adferd. Den reviderte loven har flere verktøy for å avslutte saker om mulig ulovlig adferd og mulig konkurranseskadelige foretakssammenslutninger ved at partene i saken foreslår tiltak som avhjelper tilsynets bekymringer. Dette gjør at saksbehandlingstiden blir kortere, og det frigjør ressurser hos Konkurransetilsynet som kan benyttes til å vurdere flere saker.

Ved lovrevisjonen ble tersklene for når en fusjon er meldepliktig økt, slik at Konkurransetilsynet nå må overvåke markedene nøyere for å avdekke mulige konkurranseskadelige fusjoner.

Det er viktig å sikre at tilliten til klagesaksbehandlingen som i dag utføres i departementet, ikke er politisk styrt. Ved å etablere en politisk uavhengig saksbehandling gis konkurransepolitikken nødvendig legitimitet og faglig tyngde i offentligheten og næringslivet. Departementet har derfor satt ned et ekspertutvalg som skal foreslå løsninger for et slikt klageorgan. Utvalget skal levere sin innstilling innen 31. oktober 2014.

Offentlige anskaffelser

Offentlige anskaffelser spiller en stor rolle for ressursbruken i offentlig sektor og er et viktig marked for næringslivet. I 2012 utgjorde samlet innkjøp av varer og tjenester i offentlig sektor om lag 330 mrd. kroner (eksklusiv oljesektoren).

Anskaffelsesregelverket er kritisert for å være for komplisert. Et offentlig utvalg har i NOU 2014: 4 Enklere regler – bedre anskaffelser foreslått et regelverk som er enklere og mer fleksibelt, både for oppdragsgiverne og leverandørene. Forslaget gjelder de anskaffelsene som ikke er omfattet av EUs anskaffelsesdirektiver. NOUen er sendt på alminnelig høring.

I tillegg har EU i 2014 vedtatt nye anskaffelsesdirektiver. Formålet er å gjøre reglene mer fleksible, redusere rettslige uklarheter, redusere administrative byrder, lette tilgangen til offentlige kontrakter for små og mellomstore bedrifter og legge til rette for at oppdragsgivere skal kunne ivareta samfunnshensyn gjennom anskaffelsene, bl.a. når det gjelder miljø, sosiale hensyn og innovasjon. Det nye regelverket inkluderer også konsesjonskontrakter. Slike kontrakter er i dag i all hovedsak unntatt fra anskaffelsesregelverket. Gjennomføringsfristen er i april 2016.

Det er viktig å håndheve anskaffelsesregelverket effektivt. Klagenemnda for offentlige anskaffelser (KOFA) kommer med rådgivende uttalelser i tvister om mulige brudd på regelverket. I tillegg håndheves anskaffelsesregelverket gjennom det ordinære domstolsapparatet. Som følge av endringer i et EU-direktiv om håndhevelse av offentlige anskaffelser, mistet KOFA i 2012 myndigheten til å ilegge overtredelsesgebyr for ulovlige direkte anskaffelser, det vil si anskaffelser som ikke er kunngjort i henhold til regelverket. Dette har ført til dårligere håndheving av slike brudd. Departementet vurderer nå ulike tiltak for å rette opp dette.

Mange av de ideelle tjenesteleverandørene innenfor helse- og sosialsektoren har høy kompetanse, gode fagmiljøer og andre positive særtrekk som gjør dem til viktige samarbeidspartnere for det offentlige. Regjeringen ønsker derfor å videreutvikle samhandlingen med ideell sektor om leveranser av helse- og sosialtjenester, bl.a. gjennom å styrke den eksisterende samarbeidsavtalen med Hovedorganisasjonen Virke, Frivillighet Norge, Ideelt nettverk og KS Bedrift.

Offentlig støtte

EØS-avtalens bestemmelser om offentlig støtte setter rammer for hvilke muligheter norske myndigheter har til å gi støtte til næringsvirksomhet. Offentlig støtte som truer med å vri konkurransen og påvirker samhandelen i EØS-området er i utgangspunktet forbudt. I visse tilfeller kan offentlig støtte likevel gis for å fremme viktige samfunnshensyn. Hovedregelen er at all offentlig støtte må notifiseres til og godkjennes av EFTAs overvåkingsorgan (ESA) før støtten kan gis. Støtte til fiskeri- og landbrukssektoren omfattes ikke av regelverket for offentlig støtte. I 2013 ble det i Norge totalt tildelt om lag 23 mrd. kroner i statsstøtte innenfor EØS-avtalens bestemmelser. Hovedformålet med støtten i Norge de siste årene er å fremme miljø- og energisparende tiltak, utvikling i distriktene og å fremme forskning, utvikling og innovasjon.

EU-kommisjonen er i sluttfasen med å modernisere EUs regelverk om offentlig støtte. De endrede reglene vil bli innlemmet i EØS-avtalen og vil dermed også gjelde for Norge. På den ene siden gir endringene et større handlingsrom for EØS-landene til å gi støtte uten at tiltaket må notifiseres til og godkjennes av Kommisjonen/ESA. På den annen side blir det strengere krav til EØS-landene om å kontrollere at støtten som gis, er lovlig, og til å dokumentere hvilke virkninger tiltaket har. EØS-landene pålegges videre å etablere et nasjonalt register for offentlig støtte innen 1. juli 2016, for å sikre innsyn i og kontroll med støtten som gis. Det er opprettet et nettverk av nasjonale myndigheter i EU som skal drøfte tiltak for å sikre en effektiv gjennomføring av reformen. Der vil norske myndigheter delta.

Kommisjonen har også revidert den såkalte prosedyreforordningen for offentlig støtte, som fastsetter Kommisjonens prosessuelle kompetanse i håndhevingen av statsstøttereglene. Den endrede forordningen gir bl.a. Kommisjonen kompetanse til å kreve opplysninger direkte fra foretak i saker om offentlig støtte, og til å håndheve slike krav med bøter og tvangsmulkt. Prosedyreforordningen vurderes som EØS-relevant og forutsettes dermed innlemmet i EØS-avtalen. Etter avtalen skal ESA ha tilsvarende funksjon og kompetanse overfor EFTA-landene som Kommisjonen har overfor EU-landene. Regjeringen vil vurdere en EØS-tilpasning med hensyn til bøteleggingskompetanse. Saken vil bli forelagt Stortinget. Deler av moderniseringsreformen vil gjennomføres i lov. Det tas sikte på at forslag til lovendringer sendes på høring i 2015.

Prioriteringer 2015

Styrke håndheving av konkurranseloven

Regjeringen vil styrke Konkurransetilsynets kapasitet til å håndheve konkurranseloven. Forebygging og avdekking av konkurransekriminalitet, som ulovlig prissamarbeid, anbudssamarbeid og markedsdeling, vil fortsatt være en høyt prioritert oppgave for Konkurransetilsynet i 2015.

Etablere uavhengig klagenemnd for konkurransesaker

Det ble nedsatt et ekspertutvalg 9. mai 2014 som skal vurdere ulike alternativer for etablering av et uavhengig klageorgan for konkurransesaker. Utvalgets innstilling vil bli sendt på høring, og departementet vil vurdere videre oppfølging etter at høringen er gjennomført.

Nye fusjonsregler for mediemarkedene – eierskapskontroll

Nærings- og fiskeridepartementet, Kulturdepartementet, Medietilsynet og Konkurransetilsynet samarbeider om å lage nye regler for kontroll med erverv og sammenslåinger av mediebedrifter.

Oppfølging av EU-direktivet om privat håndheving av konkurransereglene

Direktivet om erstatningsansvar ved brudd på konkurransereglene skal vedtas høsten 2014 og vil publiseres i EU-tidende høsten 2014. Fristen for å gjennomføre direktivet i norsk rett, som begynner å løpe 20 dager etter publisering, er to år. Gjennomføringen i norsk rett vil kreve lovendring. Departementet arbeider med gjennomføring av direktivet.

Forenkling av regelverket om offentlige anskaffelser

Forslagene i NOU 2014: 4 Enklere regler – bedre anskaffelser vil danne grunnlaget for et nytt og enklere nasjonalt anskaffelsesregelverk.

Styrke håndheving av anskaffelsesregelverket

Departementet vurderer ulike tiltak for å styrke håndhevelsen av anskaffelsesregelverket, særlig ulovlige direkte anskaffelser.

Oppfølging av EU-kommisjonens modernisering av regelverk om offentlig støtte

Departementet vil vurdere hvilke tiltak som er nødvendige for å sikre en effektiv gjennomføring av Kommisjonens reform av reglene om offentlig støtte.

Maritim næring

Oppgaver og mål

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvaret for regjeringens politikk på det maritime området. Det er et mål at virkemidlene skal bidra til effektiv utnyttelse av samfunnets ressurser, økt innovasjon og omstillingsevne og at norske bedrifter lykkes i internasjonale markeder. Slik kan Norge fortsatt være en verdensledende maritim nasjon og et attraktivt maritimt vertsland. I dette inngår også å arbeide for at reguleringer støtter bærekraftig utvikling, sjøsikkerhet og trygge arbeidsvilkår for ansatte. Samtidig er det viktig å legge til rette for at maritim næring skal sikres gode vilkår for å kunne konkurrere med aktører i andre land.

Regelverk for sikkerhet og miljø: Departementet har ansvar for regelverk for sjøsikkerhet, security og miljø. Fortolkning og forvaltning av skipssikkerhetsloven og skipsarbeidsloven med tilhørende forskrifter står sentralt. Departementet har også ansvar for regelverk for fritidsfartøy. Regelverksutviklingen på skipsfartsområdet skjer i stor grad gjennom internasjonalt samarbeid. Departementet og Sjøfartsdirektoratet deltar i internasjonale organer som FNs sjøfartsorganisasjon (IMO), FNs arbeidslivsorganisasjon (ILO), EU og i kontrollsamarbeidet gjennom Paris MoU (Memorandum of Understanding). Også det norske regelverket for sikkerhet og miljø ivaretar Norges internasjonale forpliktelser. Sjøfartsdirektoratet forvalter de maritime regelverkene, bl.a. gjennom tilsyn med norskregistrerte fartøy og deres rederier, og utstedelse av sertifikater for fartøy. Videre utfører direktoratet tilsyn med arbeids- og levevilkår om bord på skip og utsteder sertifikater for sjøfolk. I tråd med internasjonale avtaler utfører Sjøfartsdirektoratet også tilsyn med utenlandske skip i norske havner.

Skipsregistre: Norge skal ha konkurransedyktige og attraktive registre for norske og utenlandske redere og øvrig maritim næring. Departementet har ansvar for loven om Norsk Internasjonalt Skipsregister (NIS), og tilhørende forskrifter og sjølovens regler om registrering av skip og søknader om dispensasjon fra nasjonalitetsvilkårene for registrering av skip i Norsk Ordinært Skipsregister (NOR). Sjøfartsdirektoratet har ansvar for registrering av skip og rettigheter i skip i NIS og NOR og markedsføring av registrene.

Tilskuddsordningen for sysselsetting av sjøfolk: Ordningen skal sikre norsk maritim kompetanse og rekruttering av norske sjøfolk, samt rammevilkår som er konkurransedyktige sammenlignet med vilkårene i andre land. Sjøfartsdirektoratet forvalter ordningen på grunnlag av forskrift fastsatt av Nærings- og fiskeridepartementet.

Beredskap: Regelverk og prosedyrer i tilknytning til kriser, beredskap, terror og piratvirksomhet er en viktig oppgave. Departementet leder Sikkerhetsutvalget for internasjonal skipsfart og arbeider aktivt sammen med Utenriksdepartementet, Forsvarsdepartementet, Sjøfartsdirektoratet og andre aktører både nasjonalt og internasjonalt i disse sakene.

Undersøkelse av sjøulykker: Departementet har ansvaret for sjølovens regler om undersøkelse av sjøulykker og samarbeider med Statens havarikommisjon om dette. Sjøfartsdirektoratet har ansvar for registrering og oppfølging av ulykker.

Markedsadgang og eksport: Maritim næring er en globalisert næring og rammene fastsettes i stor grad internasjonalt. For å sikre mest mulig enhetlige globale krav til næringen, åpne markeder, frihandel og strenge krav til sjøsikkerhet, miljø og sosiale standarder arbeider både departementet og Sjøfartsdirektoratet aktivt i internasjonale fora som FNs internasjonale sjøfartsorganisasjon IMO, FNs arbeidsorganisasjon ILO, OECD og WTO. Norske myndigheter samarbeider med næringen om dette. I tillegg er EU en viktig premissleverandør for den norske maritime næringen.

Forskning, utvikling og innovasjon: Det offentlige virkemiddelapparatet skal arbeide for økt kunnskap for å fremme maritim utvikling og innovasjon. Maroff-programmet under Norges forskningsråd er regjeringens viktigste virkemiddel for å stimulere til maritim forskning. Videre har Innovasjon Norge en rekke generelle landsdekkende tjenester og aktiviteter som bidrar til innovasjon og verdiskaping i den maritime næringen.

Status og resultater

Verdiskaping

Maritim næring (rederier, verft og maritime utstyrs- og tjenesteleverandører) gir i dag arbeid til over 105 000 personer i Norge og skaper verdier for til sammen 160 mrd. kroner[2] . Fra 2004 til 2012 økte antall sysselsatte i maritim næring i Norge med over 25 000 personer, og den samlede verdiskapingen ble mer enn doblet. Rederivirksomheten står for over halvparten av verdiskapingen i den maritime klyngen.

Figur 5.4 Verdiskaping i mrd. kroner innen ulike områder i maritim næring

Kilde: Maritim verdiskapingshåndbok 2014, Menon Business Economics

Figur 5.5 Antall sysselsatte innen ulike områder i maritim næring

Regelverk for miljø og sikkerhet

Med skipssikkerhetsloven i 2007 ble det innført et moderne lovverk som regulerer sikkerhet og miljø for skip i Norge. Skipsarbeidsloven trådte i kraft høsten 2013. Loven erstatter sjømannsloven fra 1975 og innebærer en modernisering og samtidig en vesentlig styrking og presisering av rettighetene til arbeidstakere om bord på skip. Loven er utformet i tråd med ILOs Maritime Labour Convention (MLC), som fastsetter internasjonale krav til et helhetlig vern for sjøfolk. Når det gjelder Sjøfartsdirektoratets arbeid med å forvalte de maritime regelverkene, bl.a. tilsynet med norskregistrerte fartøy og deres rederier, utstedelse av sertifikater for fartøy og sjøfolk, m.v., vises det til omtale under kap. 910 Sjøfartsdirektoratet.

Skipsregistre

Norge er en betydelig skipsfartsnasjon med vel 1 900 handelsskip under norsk eierskap/kontroll. Norge kontrollerer 2,85 pst. av verdens handelsflåte og er verdens niende største skipsfartsnasjon målt i dødvekttonn[3] . Om lag to tredjedeler av den norske flåten er engasjert i transport av varer. Maritime transporttjenester tilknyttet utvinning av olje og gass har en økende andel over hele verden. Den norske flåten av offshorefartøy er verdens nest største etter den amerikanske og opererer i alle verdensdeler.

Siden 2004 er det blitt registrert betydelig flere norskkontrollerte skip i utenlandske registre (økning på 49 pst.), mens flåten i Norsk Internasjonal Skipsregister (NIS) er redusert med 26 pst. Antall skip i Norsk Ordinært Skipsregister (NOR) ligger på samme nivå som for ti år siden. Det er om lag 63 500 sjøfolk om bord på skip kontrollert av norske eiere. Av disse er om lag 43 500 utlendinger og 20 000 nordmenn. Norske sjømenn i arbeid på NOR- og NIS-registrerte skip økte fra ca. 16 000 i 2004 til om lag 18 700 i 2011.

Tilskuddsordningen for sysselsetting av sjøfolk

I 2013 var om lag 12 100 sjøfolk omfattet av tilskuddsordningen. 11 500 var under nettolønnsordningen og 600 under refusjonsordningen. Utviklingen i tallet på sjøfolk i 2012–2013 stadfester den økende trenden siden 2011. Veksten i perioden kan i stor grad tilskrives høy aktivitet i offshoresegmentet. Tallet på skip i ordningen har siden 2012 vært stabilt i overkant av 400. Skip i petroleumsvirksomhet i NOR sto for 62 pst. av utbetalingene i 2013.

Beredskap

Regelverket for bruk av private væpnede vakter på norske skip er evaluert og videreført. Nærings- og fiskeridepartementet har arbeidet tett med Utenriksdepartementet og Forsvarsdepartementet for å bidra i operasjonen med å hente ut kjemiske stridsmidler fra Syria med norskflagget skip og norsk fregatt. Departementet har deltatt i nasjonale og internasjonale fora for å bidra til fortsatt nedgang i piratvirksomheten i Adenbukta, Det indiske hav og området rundt Malakkastredet.

Figur 5.6 Utvikling i antall norske sjøfolk fra 2004 til 2011

Figur 5.7 Utvikling i antall skip i norskkontrollert flåte fra 2007 til 2014

Markedsadgang og eksport

Departementet har bilaterale maritime samarbeidsavtaler med India, Japan, Russland og Sør-Korea. Samarbeid om industri- og teknologiutvikling, miljøvennlig skipsfart, bruk av naturgass (LNG), skipsfart i Arktis og skipsbygging er noen av temaene som ble prioritert i 2013. Nærings- og handelsdepartementet hadde i tillegg et særlig fokus på USA, Kina og Brasil. Det ble også lagt vekt på å oppnå gode forpliktelser på det maritime området i forbindelse med EFTA-forhandlinger med Indonesia, Vietnam, India, Costa Rica, Panama og med tollunionen Russland, Hviterussland og Kasakhstan. I mars 2013 startet et 50-talls WTO-land flernasjonale forhandlinger om en internasjonal tjenesteavtale, «Trade in Services Agreement – TISA». Norge fører an i forhandlingene på det maritime området.

Forskning, utvikling og innovasjon

Hovedvirkemidlene for Maroff-programmet er Innovasjonsprosjekt i næringslivet og Kompetanseprosjekt for næringslivet. Programmets viktigste virkemiddel for å bidra til økt verdiskaping i næringen er innovasjonsprosjekter som i 2013 utgjorde ca. 2/3 av programbudsjettet. Det har vært en økning i Innovasjon Norges engasjement i de maritime bedriftene de senere år, og den samlede ressursinnsatsen i 2013 var 388 mill. kroner.

Prioriteringer 2015

Maritim strategi

Regjeringen har startet arbeidet med en strategi om helhetlig politikk for vekst og verdiskaping i maritim næring. Strategien planlegges lagt fram våren 2015.

Fartsområdeutvalget

For å fremme en betydelig og konkurransedyktig flåte under norsk flagg og å sikre tilstrekkelig tilgang på maritim kompetanse, satte regjeringen ned et utvalg som skulle vurdere hvilke konsekvenser en eventuell oppmyking av fartsområdebegrensningene i NIS ville få, og vurdere innretningen på nettolønnsordningen. Utvalget leverte sin innstilling i september 2014. Oppfølging av utvalgets innstilling vil ses i sammenheng med arbeidet med den maritime strategien.

Nettolønnsordningen

Tilskuddsordningen for sysselsetting av sjøfolk er et av de viktigste virkemidlene for å sikre arbeidsplasser og vekst i de maritime næringer. Kostnadsulempen ved bruk av norske sjøfolk har økt. Regjeringen foreslår derfor at grensen for maksimal refusjonsutbetaling per sjømann i nettolønnsordningen økes i tråd med forventet prisvekst i 2015. Regjeringen vil vurdere eventuelle justeringer i ordningen basert på forslag fra fartsområdeutvalget. Departementet vil videre arbeide med å følge opp regjeringsplattformens intensjon om lovfesting av nettolønnsordningen.

Mineralnæringen

Oppgaver og mål

Norge har betydelige mineralressurser som gjennom utvinning gir grunnlag for verdiskaping. Mineralressursene er nødvendige for bygg, veier og infrastruktur. Departementet har ansvar for virkemidler som har stor betydning for at disse ressursene forvaltes på en bærekraftig måte. Regjeringen vil legge til rette for økt verdiskaping i næringen.

Gode geologiske oversiktsdata innhentet gjennom systematisk kartlegging er en forutsetning for å kunne påvise utvinnbare mineralressurser. Selskaper som driver leting etter drivverdige mineralressurser tar utgangspunkt i slike oversiktsdata, når de skal identifisere områder som kan være aktuelle for letevirksomhet. Slike geologiske oversiktsdata er et kollektivt gode med en rekke bruksområder, og finansieres derfor av staten og samles inn av Norges geologiske undersøkelse (NGU).

Lov om erverv og utvinning av mineralressurser (mineralloven) regulerer mineralvirksomhet. Med hjemmel i denne loven gir Direktoratet for mineralforvaltning (DMF) lete-, utvinnings- og driftstillatelser til mineralselskaper. Loven regulerer også selskapenes plikter ved start, drift, opphør og opprydding. De kommunale arealprosessene og lokale prioriteringer av arealbruk er også av stor betydning for næringen.

Status og resultater

Mineralnæringen omfatter virksomheter som tar ut og bearbeider mineraler og bergarter fra fast fjell eller løsmasser. Mineralnæringen omsatte i 2013 for om lag 13 mrd. kroner og sysselsatte 6 200 årsverk[4] . Figur 5.8 viser total omsetning, eksportverdi og sysselsatte i perioden 2000–2013 (i 2013-kroner). Denne viser at samlet omsetning har økt i perioden under ett, og at næringen er følsom for endringer i konjunkturer.

Figur 5.8 Total omsetning, eksportverdi og sysselsatte i perioden 2000–2013

Omsetningen svinger noe fra år til annet, når prisene på produktene endrer seg. Næringen har om lag 58 pst. eksportandel samlet sett, der eksportandelen er vesentlig lavere for pukk, grus og sand, og høyere for kull, industrimineraler, metaller og naturstein.

Høye priser på pukk har ført til økt produksjon, både for eksport og innenlandsk forbruk. Også omsetningsverdien av kull har gått noe opp. Verdien av metallproduksjonen og industrimineralproduksjonen ble noe lavere enn året før. Eksportverdien samlet sett hadde en svak økning. Krevende markeder og lavere priser for flere råvarer gjør at det er usikre utsikter til vekst i mineralnæringen i 2015.

Sentrale innsatsområder for departementets arbeid med mineralnæringen er å kartlegge mineraler, styrke mineralforvaltningen og legge til rette for mer effektive planprosesser ved større mineralprosjekter.

Regjeringen vil sørge for bedre, raskere og enklere plansaksbehandling. Dette kan gjøres ved bedre samordning med tilgrensende regelverk, bedre samhandling mellom kommuner og sektormyndigheter, færre innsigelser og økt lokalt selvstyre. Statlige myndigheters adgang til å fremme innsigelser som virker hemmende på lokal handlefrihet, skal begrenses, og innsigelsene skal samordnes bedre i alle fylker. Det er et mål at planleggingstiden i større prosjekter skal halveres. Det skal satses på tiltak som gir et kompetanseløft i kommuner og fylker, bl.a. for å få kommunene til å tilpasse planleggingen til behovet. 16. juni 2014 la regjeringen fram et lovforslag med forenklinger av plandelen av plan- og bygningsloven, som vil gjøre planprosessene raskere og rimeligere for blant andre mineralnæringen.

Mineralutvinning medfører naturinngrep og uttak av ikke fornybare ressurser. Mineraluttak må alltid finne gode løsninger for å ta hensyn til miljøet, kulturminner m.v. Mineralloven stiller krav om aktørgodkjenning og bergmessig forsvarlig drift, samtidig som virksomhetshaver pålegges sikrings- og opprydningsplikt. Videre er det innført en adgang for direktoratet til å pålegge at det stilles økonomisk sikkerhet for sikring og opprydding etter opphør av drift eller ved en eventuell konkurs. DMF har også ansvar for tilsyn med uttak.

NGU har i 2013 økt innsatsen innenfor geologisk oversiktskartlegging og utvikling og drift av de nasjonale databasene for berggrunn, løsmasser, mineralressurser, grunnvann, maringeologi og geofysikk. DMF har arbeidet med å effektivisere og forenkle arbeidsoppgaver, og tilpasse organisasjonen best mulig til de nye pålagte oppgavene etter mineralloven.

Prioriteringer 2015

Kartlegging av mineralressurser

I 2011 startet en geofysisk kartlegging av mineralressursene i Nord-Norge, opprinnelig planlagt som et fireårig program. Regjeringen foreslår å fortsette dette arbeidet, for å utvikle kunnskap om dyp geologi og om hvilke mineralressurser som finnes lenger ned i fjellet. Satsingen vil legge til rette for økt leteaktivitet fra bedrifter og kan på lengre sikt gi økt verdiskaping og nye arbeidsplasser. Regjeringen foreslår å sette av 20 mill. kroner til å videreføre kartleggingen av mineralressurser i Nord-Norge i 2015. Samtidig videreføres kartleggingen i Sør-Norge, som startet opp i 2013 med en årlig ramme på 10 mill. kroner.

Forenkling av plansaksbehandling

Regjeringen vil arbeide for en bedre, raskere og enklere plansaksbehandling. Statlige myndigheters adgang til å fremme innsigelser som virker hemmende på lokal handlefrihet skal begrenses, og innsigelsene skal samordnes bedre i alle fylker.

Mineralforvaltning

Arbeidet med å styrke DMF for mer effektiv utføring av etatens forvaltningsoppgaver og oppfølging av mineralnæringen videreføres i 2015.

Reiseliv

Oppgaver og mål

Norge har betydelig aktivitet knyttet til reiseliv, en næring som gir arbeidsplasser og lokal utvikling over hele landet. Reiselivspolitikken skal bidra til å utvikle en mer konkurransekraftig reiselivsnæring. Det skal gi økt verdiskaping i og rundt reiselivsnæringen, og økt lønnsomhet for reiselivsnæringens aktører. For å nå målene for reiselivspolitikken vil Nærings- og fiskeridepartementet styrke samspillet mellom ulike sektormyndigheter og andre deler av virkemiddelapparatet.

De viktigste virkemidlene innenfor Nærings- og fiskeridepartementets område er Innovasjon Norge og Norges forskningsråd. Innovasjon Norge er den viktigste virkemiddelaktøren for å markedstilpasse det offentliges bidrag knyttet til profilering av Norge som reisemål o.a., jf. nærmere omtale under programkategori 17.20. I tillegg gir departementet tilskudd til Visit Svalbard AS.

Regjeringen ønsker å samle ressursene i større reisemålsselskaper. Det er næringen selv som har ansvaret for å drive prosessen med å etablere en ny struktur for reisemålsselskapene, mens departementet har en rolle med å legge til rette for at ny struktur kommer på plass. Det er nedsatt et nasjonalt strukturutvalg som referanse- og koordineringsgruppe for arbeidet, og flere regionale prosjektgrupper som arbeider med å etablere den nye strukturen i ulike områder av landet.

Status og resultater

Tabellen under viser hvordan verdiskaping og sysselsetting i reiselivsnæringen fordeler seg mellom ulike enkeltbransjer. Oversikten viser at transport- og serveringsbransjen genererer størst verdiskaping og sysselsetting i næringen

Tabell 5.2 Verdiskaping og sysselsetting for enkeltbransjer innenfor og reiselivsnæringen totalt i 2012

Bransje

Verdiskaping (mrd. kroner)

Sysselsetting

Transport

19,5

24 900

Servering

12,9

42 900

Overnatting

10,1

25 400

Opplevelser

7,3

14 000

Formidling

3,2

4 500

Hele reiselivsnæringen

53,0

111 700

Kilde: Menon Business Economics’ regnskapsdatabase

Norges posisjon i det internasjonalt konkurranseutsatte reiselivsmarkedet er samlet sett stabil, men med enkelte årlige variasjoner i ulike markeder og segmenter.

I tilknytning til prosessen med å restrukturere reisemålsselskapene i Norge, ble det vinteren 2013 etablert seks regionale prosjektgrupper for Nord-Norge, Midt-Norge, Fjord-Norge, Sør-Norge, Øst-Norge og Fjell-Norge. Disse fikk ansvar for å lede prosessen med å gjennomføre endringene regionalt, basert på daværende Nærings- og handelsdepartements prosjektplan for restruktureringen. Arbeidet med å utvikle forretningsplaner for den nye selskapsstrukturen ble også startet i 2013. I februar 2014 ble rammene for prosessen justert, ved at reiselivsnæringen selv fikk ansvaret for å drive prosessen med å etablere en ny struktur for reisemålsselskapene. Reiselivsnæringen har tatt ansvar og utarbeider nå forretningsplaner for en mer konsentrert struktur av reisemålsselskaper for hele landet, med siktemål om å få mye av den nye strukturen på plass i løpet av 2015. Det vises også til omtale under kap. 900, post 75.

Prioriteringer 2015

Nærings- og fiskeridepartementet viderefører den nære dialogen med sentrale aktører rundt om i landet for å legge til rette for restrukturering av reisemålsselskapene. Departementet opprettholder også insentivordningen for å stimulere til at endringer næringen ønsker, blir gjennomført.

Fiskeri

Oppgaver og mål

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvaret for regjeringens politikk på fiskeriområdet. Dette omfatter bl.a. næringspolitikken, forvaltning og regelverk, inkludert næringsstruktur, reguleringen av og adgangen til å drive fiske og fangst, kvoteforhandlinger, internasjonale fiskeriavtaler og miljømessig bærekraftig utvikling.

Fiskeridirektoratet er rådgivende og utøvende organ for Nærings- og fiskeridepartementet innen fiskeriforvaltning. Hovedoppgavene til Fiskeridirektoratet er knyttet til fiskerireguleringer og ressurskontroll. Fiskeridirektoratet samarbeider nært med Havforskningsinstituttet, andre etater og organisasjoner nasjonalt og internasjonalt, for å gi Nærings- og fiskeridepartementet best mulige kunnskapsbaserte råd.

Havets og kystens ressurser og miljø er fundamentet for marin verdiskaping. Vitenskapelige råd, gode forvaltningsprinsipper og god kontroll med høstingen av ressursene er grunnlaget for at vi skal kunne realisere et høyt langtidsutbytte av bestandene. Kvotene svinger med de biologiske rammene. Innenfor de biologiske rammene søkes det stabilitet i ressursfordelingen, for å sikre mest mulig forutsigbarhet for næringsaktørene.

De sentrale lovene for kvotereguleringer og adgang til å delta i fisket er lov om forvaltning av viltlevande marine ressursar (havressurslova) og lov om rett til å delta i fiske og fangst (deltakerloven).

Norge deltar i en rekke internasjonale fora der forvaltning av levende marine ressurser er tema. Gjennom internasjonalt samarbeid både globalt, regionalt og bilateralt arbeider Norge for at forvaltningen av marine ressurser skal skje i tråd med anerkjente prinsipper som bl.a. bærekraftig bruk, føre-var-prinsippet og økosystembasert forvaltning. Det inngås avtaler om felles forvaltning av delte fiskebestander for å sikre bærekraftig høsting og forvaltning av fiskeriene.

Status og resultater

Lønnsomhet

Figur 5.9 Gjennomsnittlig driftsmargin og totale driftsinntekter for fiskeflåten, 1980–2012

Definisjon: Driftsmargin = (Driftsresultat/Driftsinntekter) * 100.

Kilde: Fiskeridirektoratet.

Utviklingen i lønnsomhet i perioden 1980 til 2012 har vært positiv sett under ett, selv om lønnsomheten har variert mye. Årene 2010 og 2011 viste en sterk økning i lønnsomheten, men etter to år med oppgang gikk både lønnsomhet og driftsinntektene for den norske fiskeflåten sett under ett ned i 2012. Totale driftsinntekter for fiskeflåten var i 2012 i underkant av 13 mrd. kroner, som var en nedgang på om lag 2 mrd. fra 2011. Driftsmarginen var i 2012 på 14,2 pst., en nedgang fra 21,7 pst. året før.

De underliggende årsaker til den positive utviklingen i lønnsomhet i perioden er bl.a. at flere av våre viktigste fiskebestander er i langt bedre forfatning nå enn i 1990. Dessuten har tallet på fiskefartøy blitt redusert, noe som har bidratt til lavere kostnader og høyere produktivitet.

Mens 20 475 personer hadde fiske som hovednæring i 1990, var det 14 264 i 2000 og 10 325 i 2010. Foreløpige tall viser at det for 2013 var 9 546 personer som var registrert med fiske som hovednæring.

I figuren over sammenstilles opplysninger om utvikling i kvantum med utvikling i antall fiskere og fangst per fisker. Variasjoner i ressurstilgang vil påvirke fangst per fisker, men figuren sier likevel mye om effektivitetsutviklingen i norsk fiskerinæring.

Figur 5.10 Utvikling i fangst, antall fiskere og fangst per fisker, 1945–2013

Kilde: Fiskeridirektoratet

I 1990 var gjennomsnittlig fangst per fisker 58 tonn. Tilsvarende for 2013 er 180 tonn fangst per fisker.

Fiskeriforvaltning

Ulovlig, urapportert og uregulert fiske (UUU-fiske) er en stor trussel mot de marine ressursene, og er en betydelig utfordring for forvaltningen både nasjonalt og globalt. Begrepet fiskerikriminalitet omfatter kriminalisert UUU-fiske og annen økonomisk kriminalitet i hele fiskerinæringens verdikjede.

Bekjempelse av fiskerikriminalitet og ulovlig, urapportert og uregulert fiske er en hovedprioritet for Nærings- og fiskeridepartementet, og en rekke tiltak har blitt gjennomført nasjonalt, regionalt og globalt. Kontrollinnsatsen er økt, og det er gjort endringer i regelverket. Fiskeriforvaltningen har videre prioritert internasjonalt samarbeid om ressurskontroll. Fiskeriforvaltningens analysenettverk er et tverrfaglig samarbeid mellom ulike kontrolletater. Sekretariatet for nettverket er fra 2014 en del av Nærings- og fiskeridepartementets ordinære virksomhet.

Refordelingen av kvoter er delegert til Fiskeridirektoratet for å forenkle saksbehandlingen. Det er gjennomført en prøveordning med kvotebytte i loddefisket vinteren 2014. Denne ordningen evalueres høsten 2014. Kvotetakene i stukturkvoteordningen for pelagisk trål er økt, og det er sendt på høring forslag om økte kvotetak for fartøygruppene torsketrål og ringnot. Dette er tiltak som vil kunne bidra til en lønnsom helårig drift for fiskeflåten. Avkortingsreglene for kystflåten er endret, og struktureringsprosessen i havfiskeflåten er forenklet og avbyråkratisert.

Norge har inngått bilaterale avtaler om fiskerisamarbeid med Russland, EU og Grønland og for 2014 også med Færøyene. Norge har også samarbeidet internasjonalt for å sikre avtaler om forvaltningen av kolmule og uer. Trepartsavtalen mellom Island, Grønland og Norge om lodde og avtalen mellom Island, Russland og Norge om fisket i det internasjonale farvannet kalt Smutthullet, er videreført.

Det er ført forhandlinger om forvaltningen av makrell mellom Norge, EU, Færøyene og Island, men det har ikke blitt enighet om en firepartsavtale. I mars 2014 ble imidlertid Norge, EU og Færøyene enige om en femårig trepartsavtale om forvaltning og fordeling av makrell. Videre forhandlinger for også å få Island og Grønland inn i forvaltningssamarbeidet vil fortsette. Det er ført forhandlinger om norsk vårgytende sild mellom Norge, Russland, Island, EU og Færøyene. Færøyene ønsker en høyere andel og vil ikke inngå avtale med de øvrige partene før fordelingsforhandlinger er gjennomført. Det ble derfor i 2013 og 2014 inngått avtale mellom de øvrige kyststatene, med et avsatt kvantum til Færøyene som følger av rammeavtalen fra 2007. Norge, EU, Færøyene og Island har inngått avtale om forvaltning av kolmule for 2013 og 2014.

Norge legger stor vekt på å utvikle normativ hav- og fiskeriforvaltning gjennom FNs havretts- og fiskeriresolusjoner. På norsk initiativ har FNs generalforsamling vedtatt å be FNs matvareorganisasjon (FAO) om å utarbeide retningslinjer for enhetlig global fangstdokumentasjon. Norge gir økonomiske bidrag til dette arbeidet. Norge bidrar til å sette havets betydning for global matsikkerhet og ernæring høyere på dagsorden internasjonalt, bl.a. ved å foreslå nye globale mål for fiskeri og havbruk under FNs prosess for nye utviklingsmål. Norge har deltatt i FAOs arbeid med retningslinjer for bunnfiske og fiske nær sårbare bunnhabitater samt flaggstatsansvar. Norge deltar også i den årlige oppfølgingen av relevante retningslinjer i de ulike fiskeriforvaltningsorganisasjonene.

Norge har videre deltatt i avklaringer i FN om behovet for ny avtale om implementering under havrettskonvensjonen. Norge deltar i dette, bl.a. for å ivareta eksisterende avtaler som regulerer fiskeriforvaltning.

Prioriteringer 2015

Utvikle kvotesystemet

Nærings- og fiskeridepartementet vil fortsette arbeidet med å utvikle kvote- og tillatelsessystemet for å gjøre det mer fleksibelt og tilpasset næringens behov. Det skal vurderes virkemidler for å få et mer jevnt fiske gjennom året.

Bidra til bærekraftig ressursutnyttelse internasjonalt

Regjeringen vil være en pådriver i internasjonale forhandlinger for å oppnå bærekraftige avtaler som ivaretar norske interesser. Norge skal også være en premissleverandør og bidragsyter til den internasjonale fiskeri- og havdebatten, og legge særlig vekt på at bærekraftig ressursutnyttelse er en forutsetning for global matsikkerhet og ernæring. Det arbeides også for at globale konvensjoner og retningslinjer så langt som mulig ligger tett opp til norske interesser.

Bekjempe ulovlig, uregulert og uregistrert fiske og fiskerikriminalitet

I kampen mot UUU-fiske og fiskerikriminalitet prioriteres målrettet kontroll og samarbeid på tvers av faglige myndigheter både nasjonalt og internasjonalt.

Havbruk

Oppgaver og mål

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvaret for regjeringens politikk på havbruksområdet. Dette omfatter bl.a. ansvar for næringspolitikken, forvaltning og regelverk, inkludert næringsstruktur, tildeling av konsesjoner, produksjonsbegrensninger, arealbruk, eierskap og miljømessig bærekraftig utvikling. De sentrale lovene er akvakulturloven og matloven.

Fiskeridirektoratet og Mattilsynet er rådgivende og utøvende organer for Nærings- og fiskeridepartementet innen forvaltning av havbruksnæringen. Hovedoppgavene til Fiskeridirektoratet er knyttet til produksjonsreguleringer og miljøhensyn, mens hovedoppgavene til Mattilsynet er knyttet til mattrygghet og fiskehelse. Direktoratene samarbeider nært med kunnskapsinstitusjonene Havforskningsinstituttet, Veterinærinstituttet og Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatsforskning (NIFES) og andre etater og miljøer nasjonalt og internasjonalt, for å gi Nærings- og fiskeridepartementet best mulige råd.

En forutsigbar og forsvarlig økning i sjømatproduksjonen, som også tar hensyn til miljøutfordringene, vil styrke norsk konkurransekraft og skape trygge arbeidsplasser langs kysten. For å kunne utnytte potensialet som Norge har for økt havbruksproduksjon, vil regjeringen legge til rette for en forutsigbar og miljømessig bærekraftig vekst i havbrukssnæringen som ligger fast over tid. Regjeringen tar derfor sikte på å fremme en stortingsmelding om vekst i havbruksnæringen våren 2015. En forutsetning for vekst er at det kan dokumenteres at næringen drives innenfor miljømessig akseptable rammer. I dag er de største miljøutfordringene knyttet til havbruksnæringen lakselus og rømt oppdrettslaks.

Status og resultater

Produksjon og lønnsomhet

I 2013 var produksjonen av laks 1 166 000 tonn, en reduksjon på 6 pst. fra 2012. I tillegg produserte den norske havbruksnæringen om lag 72 500 tonn regnbueørret, 3 770 tonn torsk, 2 363 tonn skjell og skalldyr, om lag 1 900 tonn kveite og røye og mindre kvanta av andre arter. Førstehåndsverdien av produksjonen i 2013 var på over 40 mrd. kroner, en økning på 31 pst. sammenlignet med 2012. Verdiøkningen skyldes i all hovedsak økte priser på laks.

Figur 5.11 Totalt solgt mengde og førstehåndsverdi av fisk i havbruksnæringen 1992–2013

Kilde: Fiskeridirektoratet (tallene for 2013 er foreløpige)

De siste årene har antall sysselsatte innen havbruksnæringen vært stigende. I tillegg til direkte arbeidsplasser skaper næringen ringvirkninger i annet næringsliv, bl.a. innen utvikling og produksjon av fôr og utstyr, videreforedling, transport og salg. Sintef Fiskeri og havbruk har beregnet at havbruksnæringen skapte i overkant av 23 600 årsverk i 2012, om lag 14 300 av disse var ringvirkninger i annet næringsliv.

Det drives oppdrett i omkring 160 kommuner, fra Lillesand i sør til Sør-Varanger i nord. Hovedtyngden av oppdrettsaktiviteten er på Vestlandet, i Trøndelag og i Nordland.

Figur 5.12 Gjennomsnittlig driftsmargin og gjennomsnittlig produksjonskostnad per kilo laks og regnbueørret i perioden 1986–2013

Definisjon: Driftsmargin=(driftsresultat/driftsinntekter)*100.

Kilde: Fiskeridirektoratet.

Gjennomsnittlig driftsmargin i oppdrett av laks og ørret varierer mye fra år til år og fra bedrift til bedrift. I 2013 ble gjennomsnittlig driftsmargin i næringen beregnet til 26,6 pst. Dette er en økning fra 2012, da driftsmarginen ble målt til 6,5 pst. Økningen skyldes i all hovedsak høye priser på laks og regnbueørret i 2013.

Tildeling av nye tillatelser til oppdrett og kapasitetsvekst

Det ble 1. juli 2013 utlyst en ny tildelingsrunde med tillatelser til oppdrett med laks, ørret og regnbueørret. Formålet med tildelingsrunden var å stimulere til utvikling av nye teknologiske eller driftsmessige løsninger som legger til rette for å redusere miljøutfordringene i havbruksnæringen. Det kom inn 255 søknader til de 45 tillatelsene, og samtlige tillatelser vil bli tildelt. Foreløpig er 15 av tillatelsene tildelt endelig, mens for de resterende 30 tillatelser gjenstår klagebehandling i departementet. Det totale vederlaget for samtlige 45 konsesjoner anslås å bli på ca. 1,2 mrd. kroner. Av dette vil 480 mill. kroner tilfalle kommunene.

Nærings- og fiskeridepartementet har hatt på høring et forslag om å tilby alle etablerte oppdrettere 5 pst. økt kapasitet på eksisterende tillatelser. Det tilsvarer en økt produksjon på om lag 60 000 tonn dersom alle takker ja til et slikt tilbud. Økningen gis mot vesentlig strengere miljøkrav når det gjelder lakselus, næringens største miljøproblem akkurat nå. Kravet innebærer at det ikke skal være mer enn 0,1 voksne hunnlus per oppdrettsfisk i snitt på lokaliteter der konsesjoner med utvidet kapasitet benyttes. Grensen på 0,1 skal holdes ved bruk av maksimalt to medikamentelle behandlinger per produksjonssyklus. Dette vil bidra til å redusere resistensutviklingen mot de lusemidlene som benyttes i dag. Miljøvilkårene gjelder for hele konsesjonen som har fått økning. Kravet er vesentlig strengere enn dagens grense på 0,5 lus. De nye kravene er også strengere enn de som ble lansert for de 45 grønne konsesjonene som ble utlyst i 2013.

Regjeringen foreslår at vederlaget for kapasitetsøkningen settes til 1,5 mill. kroner per tillatelse. Regjeringen foreslår videre at halvparten av vederlaget tilfaller de kommunene der tillatelsene som får økt kapasitet, er lokalisert.

Arealstruktur

En avgjørende faktor for å kunne utnytte havbruksnæringens produksjonspotensial er tilgang på egnet areal til sjømatproduksjon, og at det arealet som avsettes til dette formålet, utnyttes på en best mulig måte.

Utviklingen har i store trekk gått fra en forvaltning som tok utgangspunkt i det enkelte oppdrettsanleggets påvirkning, til i stadig større grad å vektlegge samlet effekt fra flere anlegg i et større område. Dette gradvise skiftet har vært nødvendig for å håndtere næringens sykdoms- og miljøutfordringer på en god måte.

Havforskningsinstituttet har startet arbeidet med å utvikle og etablere en nasjonal strømkatalog. Bedre kunnskap om strømbildet langs kysten vil være et grunnleggende verktøy for å kunne etablere en mer optimal arealstruktur som ramme for videre bærekraftig vekst i havbruksnæringen.

Utvikling av ny teknologi

Gode oppdrettslokaliteter er i ferd med å bli et knapphetsgode. Ny teknologi kan utvide dagens oppdrettsvirksomhet til produksjon lengre ut til havs, lengre inn i fjordene og på land. Utvikling av teknologi kan bidra til å realisere nye driftsopplegg innen landbasert oppdrett, semi-lukkede anlegg, anlegg til havs og videreutvikling av dagens teknologi. Dette kan gjøre det mulig med oppdrettsvirksomhet på tidligere uegnede områder. Regelverket bør være så teknologinøytralt som mulig. Det betyr at det bør stilles funksjonskrav til utstyr og anlegg framfor krav om at det skal brukes én spesifikk teknologi. Et teknologinøytralt regelverk kan gi grobunn for nye og innovative løsninger.

Det har vært en økende interesse for nye driftsopplegg innen oppdrett. Myndighetene har bidratt til denne utviklingen med både forskningsmidler og mer direkte tiltak, som tildeling av FoU-konsesjoner og tildelingen av grønne konsesjoner.

Bærekraftig havbruk

Som all annen matproduksjon vil lakseoppdrett sette sitt avtrykk og påvirke miljøet rundt seg. Det er bred politisk enighet om at et visst avtrykk må aksepteres, men at produksjonen skal foregå innenfor bærekraftige rammer. Smittepress fra lakselus og genetisk påvirkning fra rømt oppdrettslaks er de to viktigste miljøutfordringene i norsk havbruksvirksomhet på kort sikt. Andre viktige miljøutfordringer er utslipp av næringssalter og organisk materiale og tilgang på fôrressurser.

Lakselus finnes naturlig i alle havområder på den nordlige havområde, og er avhengig av laksefisk for å fullføre sin livssyklus. Nivåene av lakselus per fisk i lakse- og ørretoppdrett holdes lave i tråd med gjeldende regelverk. Lakselus regnes derfor hovedsakelig som et problem for overlevelsesevnen til vill laksefisk. Alle oppdrettsanlegg overvåker lakselussituasjonen kontinuerlig, men det foreligger ikke detaljert kunnskap om hvilken betydning lakselusforekomsten i enkeltanlegg har for villfisken i området rundt. Det er imidlertid enighet om at lakselusforekomsten i merdene bidrar til økt smittepress på utvandrende laksesmolt og sjøørret. Det er under utvikling en modell for beregning av smittepress på områdenivå. Hvordan modellen konkret kan brukes i forvaltningen av næringen vil bli drøftet i den kommende stortingsmeldingen om vekst i havbruksnæringen.

Tiltak mot rømming har vært prioritert både av myndighetene og næringen i de siste årene, og vil fortsatt bli prioritert. Denne prioriteringen har ført til at både antall rømmingsepisoder og mengde rømt fisk er redusert. Nivået er nå slik at enkelthendelser har stor betydning for de samlede rømmingstallene. Tidligere var hovedårsakene til rømminger dårlig teknisk standard på oppdrettsanleggene og påkjørsler. Myndighetene har de senere årene fastsatt strengere krav til teknisk utforming av anleggene og styrket tilsynet med at reglene overholdes. De fleste uhell skyldes nå menneskelig svikt og rutinesvikt. Det er satt i gang arbeid for å stille tilsvarende konstruksjonskrav til landbaserte oppdrettsanlegg, inkludert settefiskanlegg.

Miljøutfordringene knyttet til havbruk er nærmere omtalt i del III, kap. 7 Sektorovergripende miljø- og klimapolitikk.

Regjeringen arbeider for å implementere prinsippet om at forurenser betaler for pålagt utfisking av rømt oppdrettfisk i vassdrag. En endring i akvakulturloven som trådte i kraft 1. juli 2014, åpner for en ordning der havbruksnæringen dekker kostnadene for utfisking av rømt oppdrettsfisk i prioriterte vassdrag (akvakulturloven §13a). Departementet har sendt på høring et forskriftsforslag som skal sikre obligatorisk deltakelse i en slik ordning. Forslaget innebærer at den ansvarlige oppdretter skal betale for utfisking når en slik kan identifiseres, og at kollektivet av oppdrettere skal betale når en ansvarlig ikke kan identifiseres. I tillegg foreslås det at den som innretter seg slik at vedkommendes fisk kan identifiseres, skal slippe å bidra i den kollektive ordningen, og dermed slippe å betale for de som ikke innretter seg slik. Det tas sikte på at forskriften kan tre i kraft 1. januar 2015.

Tap og sykdom

Tap og svinn i matfiskproduksjonen er fortsatt høyt. Basert på gjennomsnittlig beholdning i 2013 var tapet 11,1 pst. for laks og 12,2 pst. for regnbueørret, mot henholdsvis 10,5 og 12,7 pst. i 2012. I følge en undersøkelse gjennomført av Mattilsynet er infeksjoner den viktigste tapsårsaken, deretter er det forhold knyttet til settefiskanlegg.

Virussykdommen Pankreassykdom (PD) er den mest tapsbringende sykdommen i den norske havbruksnæringen, og et økende problem i Midt-Norge. Antallet utbrudd på Vestlandet har gått betydelig ned det siste året. Etter flere år med svært få utbrudd av infeksiøs lakseanemi var det en økning i antall tilfeller i 2013. Denne trenden ser ut til å fortsette i 2014. Nesten alle tilfellene var i Nordland. I 2013 ble det diagnostisert 56 tilfeller av amøbegjellesykdom, hovedsakelig i Hordaland og Rogaland. Dette er en betydelig økning sammenlignet med 2012.

Tilsyn med havbruksnæringen

Regjeringen har igangsatt et arbeid for å sikre bedre samordning av tilsynet som i dag utføres overfor havbruksnæringen av Fiskeridirektoratet, Mattilsynet og Miljødirektoratet/fylkesmannsetatene. Tilsynsinstansene har hatt ulike tilnærminger til hvordan tilsynsobjekter velges ut, antall tilsyn som gjennomføres og bruken av reaksjoner. Målet med gjennomgangen er en bedre samlet ressursutnyttelse og effektivisering av planlegging og gjennomføring av tilsyn og kontroller. Det legges ikke opp til endringer i det etablerte sektoransvaret. Endelig rapport skal foreligge innen 31. desember 2014.

Prioriteringer 2015

Forutsigbar og forsvarlig vekst

Regjeringen tar i løpet av våren 2015 sikte på å legge fram en melding for Stortinget om vekst i norsk laks- og ørrettoppdrett.

Hovedmålet med meldingen er å drøfte hvordan Norge kan øke verdiskapingen og utnytte potensialet for havbruksproduksjon ved å fremme en ny og forutsigbar politikk for kapasitetsvekst til erstatning for tildelingsrundene med skjønnsmessige kriterier som har vært praktisert med ujevne mellomrom. Veksten skal skje innenfor miljømessig bærekraftige rammer.

Det er mange muligheter for hvordan en framtidig vekst kan fordeles, og dette vil bli drøftet i meldingen. I tillegg vil det være naturlig å drøfte særlig regulering av landsbasert oppdrettsvirksomhet og kompetansebehov.

Miljøutfordringer i havbruk

Erfaringer med prøveordningene for hvordan forvaltningen skal tilnærme seg de utfordringer lakselus representerer, særlig for sjøørret, vil stå sentralt i 2015. Det er en ambisjon gradvis å ta dette i bruk i hele landet.

Det tas sikte på å iverksette et regelverk for pålagt utfisking av rømt oppdrettsfisk fra vassdrag ut fra prinsippet om at forurenser betaler.

Bedre samordning av havbrukstilsynet

Regjeringen vil i 2015 følge opp rapporten om samordning av tilsynet som Fiskeridirektoratet, Mattilsynet og Miljødirektoratet/fylkesmannsetatene utfører overfor havbruksnæringen.

Sjømatindustri

Mål og oppgaver

Sjømatindustrien bidrar med viktige arbeidsplasser i mange kystsamfunn. Lønnsomheten i sjømatindustrien, særlig hvitfiskindustrien, har imidlertid vært svak i mange år. Dette gjør industrien sårbar for markedsendringer. Lav soliditet påvirker tilgangen på arbeidskraft og kapital og svekker næringens innovasjonsevne. Det er et stort behov for omstilling. Regjeringen vil forbedre sjømatindustriens rammebetingelser og arbeide for å styrke næringens konkurransekraft.

Fiskeri- og havbruksforvaltningen er viktig for å sikre sjømatindustrien jevn tilgang på råstoff. Nærings- og forskningspolitikken skal bidra til bl.a. innovasjon og konkurransekraft, og handelspolitikken er avgjørende for å sikre god markedstilgang.

Hvitfiskindustrien har utfordringer knyttet til at hovedvekten av råstoffet landes i noen korte, hektiske vintermåneder. Selv om mye skyldes fiskens eget vandringsmønster, er det et mål å jevne ut svingningene og sikre industrien mer stabil råstofftilgang og økt verdiskaping.

Status og resultater

Sjømatindustrien omfatter virksomhetene som tar hånd om fisken etter at den er fisket eller oppdrettet, foretar eventuell bearbeiding og omsetter fisken nasjonalt eller internasjonalt.

Den norske sjømatindustrien har et godt utgangspunkt med nærhet til store fiskeressurser fra fiskeri og havbruk, kombinert med kort vei til godt betalende markeder. Samtidig opererer sjømatindustrien i et globalt marked med sterk konkurranse. Industrivirksomhet i et høykostland stiller særlige krav til markedsorientering, teknologiutvikling og utnyttelse av naturlige fortrinn.

Sjømatindustrien i Norge består av om lag 450 bedrifter, som til sammen skaper om lag 9 600 årsverk[5] (slakting, mottak, foredling). De tre største sektorene er laksefisk, hvitfisk og pelagisk fisk. Felles for alle sektorer i sjømatindustrien, og særlig innenfor lakseindustrien og pelagisk industri, er at antall bedrifter er redusert over tid, og at utviklingen går mot større og færre enheter i alle ledd. Sjømatnæringen hadde et samlet bidrag til BNP på 46,5 mrd. kroner i 2012. Sjømatindustrien bidro med om lag 6,5 mrd. kroner av dette. Lønnsomheten i deler av sjømatindustrien har vært lav lenge, selv om det er variasjoner mellom bransjer og på bedriftsnivå. Driftsresultatet for sjømatindustrien som helhet har både i 2012 og 2013 ligget i underkant av 1 pst.

I juni 2014 lanserte fiskeriministeren regjeringens strategi for levendelagring av fisk. Levendelagring innebærer at fisk fangstes skånsomt og lagres levende i et merdanlegg inntil den slaktes og selges. Strategien har som mål å bidra til høyere priser og økt verdiskaping i torskesektoren ved å jevne ut tilbudet av fersk torsk, øke kvaliteten på råstoffet, og utvikle teknologi og kunnskap på området. Departementet arbeider med å forenkle regelverket for levendelagring. Det tas sikte på at regelverket skal være på plass innen 1. januar 2015.

Fleksibel ferskfiskordning og levendelagring av villfanget fisk er begge tiltak med formål å bidra til jevnere leveranse av villfanget råstoff til fiskeindustrien. Kvotebonus for levendefangst ble hevet fra 1 000 tonn i 2013 til 4 000 tonn i 2014. I 2013 ble det fisket om lag 2 000 tonn til levendelagring. Omfanget av fangst for levendelagring er per august 2014 doblet sammenlignet med 2013.

All omsetning av råfisk på førstehånd i Norge går gjennom fiskesalgslagene. Omsetningen og salgslagenes rolle reguleres i lov om førstehandsomsetning av viltlevande marine ressursar (fiskesalslagslova). Loven trådte i kraft 1. januar 2014.

I den nye fiskesalgsloven har Nærings- og fiskeridepartementet hjemmel til å pålegge fiskesalgslagene å gjennomføre tilsyn med råstoffkvalitet. Dette kommer i tillegg til Mattilsynet som skal ivareta mattrygghet og øvrige hensyn etter matloven. Høringsnotat om endringer i fiskekvalitetsforskriften sendes ut høsten 2014. I første omgang tilrås det at ordningen prøves ut i de tre nordligste fylkene, dvs. størstedelen av Norges Råfisklags hovedområde.

Mattilsynet la høsten 2013 fram resultatet fra et nasjonalt tilsynsprosjekt for hvitfisk. Mattilsynet fant avvik hos 90 pst. av virksomhetene. 31 avvik var av svært alvorlig karakter og resulterte i hastevedtak. Det er bransjen selv som må ta ansvar og bedre sine systemer og rutiner. Nærings- og fiskeridepartementet og Mattilsynet har i 2013 og 2014 gjennomført en rekke møter med representanter fra næringen og sett på tiltak for å bedre forholdene. Mattilsynet har hatt en tett og god oppfølging av virksomhetene. Rapporter fra vintersesongen 2014 viser at næringen har tatt tak i denne problemstillingen, og at forholdene er betydelig bedre enn i 2013.

Norges sjømatråd har utviklet en frivillig kvalitetsmerkeordning for norske sjømatprodukter. Formålet er å bidra til at sjømatnæringen får et konkurransefortrinn i markedene ved å differensiere produktene og fremme kvalitetsaspektet ved norsk sjømat. Et resultat av dette arbeidet er kvalitetsmerkingen «Skrei», som holder en svært høy kvalitetsstandard og dermed oppnår en bedre pris i markedet. I vintersesongen 2013 var salget av Skrei på 4 492 tonn, mens det i vintersesongen for 2014 var steget til 7 239 tonn.

Regjeringen Stoltenberg II oppnevnte 22. mars 2013 et offentlig utvalg som skulle gå gjennom sjømatindustriens rammevilkår. Utvalget ble videreført av regjeringen Solberg med samme sammensetning og mandat. Utvalget skal særlig vurdere forhold som er til hinder for eller kan bidra til økt lønnsomhet og verdiskaping. Utvalgets arbeid skal legge bærekraftig produksjon til grunn og ta utgangspunkt i markedsmessige forhold. Utvalget skal munne ut i en offentlig utredning som skal være ferdig innen utgangen av 2014.

Prioriteringer 2015

Oppfølging av Sjømatindustriutvalget

Det er behov for omstilling og gjennomgang av rammevilkår for å sikre sjømatindustrien konkurransevilkår som gjør det mulig å drive lønnsomt i framtiden. Regjeringen vil legge fram en stortingsmelding og lovforslag høsten 2015.

Jevnere landingsmønster

Nærings- og fiskeridepartementet vil i 2015 prioritere arbeidet med å jevne ut sesongsvingningene i landingsmønsteret.

Økt kvalitet i hvitfisksektoren

Regjeringen vil sette i verk ordning med kvalitetstilsyn i regi av fiskesalgslagene 1. januar 2015.

Levendelagring av fisk

Regjeringen vil forenkle regelverket for levendelagring og styrke kompetansen til aktørene i verdikjeden.

Kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

202 872

326 701

335 913

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

56 892

66 765

44 088

30

Miljøtiltak Søve, kan overføres

20 500

19 200

70

Tilskudd til internasjonale organisasjoner

19 705

31 200

33 800

71

Miljøtiltak Raufoss

5 998

8 300

1 200

72

Tilskudd til beredskapsordninger

3 550

3 600

3 700

73

Tilskudd til Ungt Entreprenørskap

12 400

12 600

25 600

74

Tilskudd til Visit Svalbard AS

2 100

2 100

2 100

75

Tilskudd til særskilte prosjekter, kan overføres

8 075

20 100

12 600

76

Tilskudd til Standard Norge

28 000

29 000

30 700

77

Tilskudd til sjømat- og rekrutteringstiltak, kan overføres

9 930

10 350

10 700

78

Tilskudd til Akvariet i Bergen

3 730

3 860

4 000

Sum kap. 0900

353 252

535 076

523 601

Vedrørende 2013 og 2014:

På grunn av endringer i departementsstrukturen kan ikke beløpene for postene 01, 21 og 70 i 2013 og 2014 sammenlignes. Disse postene inneholder bare regnskapsbeløp fra det tidligere Nærings- og handelsdepartementet i 2013.

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 01 økt med 4,055 mill. kroner, post 21 økt med 1,355 mill. kroner og post 75 økt med 2,9 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014).

Vedrørende 2015:

Endringer i departementstrukturen har ført til forslag om endringer i kapittel- og poststrukturen for 2015. Dette gjelder post 71 Miljøtiltak Raufoss (tidligere kap. 960), post 74 Tilskudd til Visit Svalbard AS (tidligere kap. 937), post 76 Tilskudd til Standard Norge (tidligere kap. 913), post 77 Tilskudd til sjømat- og rekrutteringstiltak (tidligere kap. 928, post 70) og post 78 Tilskudd til Akvariet i Bergen (tidligere kap. 928, post 75).

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 4,6 mill. kroner og post 21 med 7,7 mill. kroner for 2015. Beløpet er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. som følge av forslag om en ny fast ordning med å hente inn deler av statlige virksomheters produktivitetsgevinst til fellesskapet, jf. omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 1,6 mill. kroner for post 01 og 0,3 mill. kroner for post 21.

Oppgaver og mål

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvar for viktige generelle rammebetingelser for næringslivet, som deler av regelverket for etablering og drift av næringsvirksomhet, næringsregistre, konkurransepolitikk, handelspolitikk, eierskapspolitikk og virkemidler for næringsrettet forskning og innovasjon. Videre har departementet et særlig ansvar for enkeltnæringer som maritime næring, mineralnæringen, fiskerinæringen og havbruksnæringen.

Viktige oppgaver er nasjonalt regelverksarbeid, styring av underliggende virksomheter og selskaper, internasjonalt arbeid og forvaltning av tilskudds-, låne- og garantiordninger. Det er i tillegg en viktig oppgave for departementet å sikre at næringspolitiske hensyn blir ivaretatt på alle nasjonale politikkområder som har betydning for verdiskaping, det vil si innen områder som finans, skatt og avgift, utdanning og forskning, energi og miljø, samferdsel og andre infrastrukturtiltak. Departementet leder regjeringens arbeid for å styrke konkurransekraften.

Departementets hovedmål er størst mulig samlet verdiskaping i norsk økonomi, innenfor bærekraftige rammer. Departementets arbeid vil i hovedsak være rettet mot delmålene effektiv bruk av samfunnets ressurser, økt innovasjon og omstillingsevne og bedrifter som lykkes i internasjonale markeder. Delmålene vil hver for seg og sammen bidra til hovedmålet.

Departementet disponerte 338 årsverk per 1. mars 2014. I tillegg har departementet en næringsråd og to fiskeriråder ved EU-delegasjonen i Brüssel, en fiskeriråd og en næringsråd ved ambassaden i Washington DC og en fiskeriråd ved ambassaden i Moskva.

Resultater 2013

Regjeringen Solberg tiltrådte 16. oktober 2013. Statsråd Elisabeth Aspaker overtok ansvaret for Fiskeri- og havbruksavdelingen, Sjømatavdelingen og Kommunikasjonsenheten i Fiskeri- og kystdepartementet. Statsråd Monica Mæland overtok ansvar av Nærings- og handelsdepartementet og fikk i tillegg ansvar for:

konkurransesaker, medregnet ansvaret for Konkurransepolitisk avdeling i Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet

ansvaret for Avdeling for forskning, styring og administrasjon i Fiskeri- og kystdepartementet

selskapslovgivningen fra Justis- og beredsskapsdepartementet

Regjeringen besluttet 16. oktober å legge ned Fiskeri- og kystdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet fra 1. januar 2014 og samtidig opprette et nytt Nærings- og fiskeridepartement med ansvar for alle områdene nevnt over for de to statsrådene.

Under følger en oversikt over de viktigste stortingsmeldingene og lovproposisjonene Nærings- og handelsdepartementet og de relevante delene av Fiskeri- og kystdepartementet og Fornyings- og administrasjonsdepartementet fremmet for Stortinget i 2013.

Nærings- og handelsdepartementet:

Meld. St. 28 (2012–2013) Unike idear, store verdiar – om immaterielle verdiar og rettar

Meld. St. 32 (2012–2013) Mellom himmel og jord: Norsk romvirksomhet for næring og nytte

Meld. St. 39 (2012–2013) Mangfold av vinnere, Næringspolitikken mot 2020

Prop. 115 L (2012–2013) Lov om stillingsvern mv. for arbeidstakere på skip (skipsarbeidsloven)

Prop. 187 L (2012–2013) Endringer i lov om Innovasjon Norge

Prop. 178 S (2012–2013) Statens eierskap i Cermaq ASA

Prop 74 S (2012–2013) Noregs deltaking i europeiske romprogram

Fiskeri- og kystdepartementet:

Meld. St. 22 (2012–2013) Verdens fremste sjømatnasjon

Meld. St. 40 (2012–2013) Fiskeriavtalane Noreg har inngått med andre land for 2013 og fisket etter avtalane i 2011 og 2012

Meld. St. 12 (2013–2014) Gjennomføring av råfisklova og fiskeeksportlova i 2011 og 2012

Prop. 59 L (2012–2013) Endringer i deltakerloven, fiskeriforbundsloven mv.

Prop. 93 L (2012–2013) Lov om førstehandsomsetning av viltlevande marine ressurser (fiskesalslagslova)

Prop. 103 L (2012–2013) Endringer i akvakulturloven

Prop. 185 L (2012–2013) Endring i havressurslova

Prop. 28 L (2013–2014) Endringar i havressurslova (avgift til fiskeriforsking og overvaking)

Fornyings- og administrasjonsdepartementet:

Prop. 75 L (2012–2013) Endringer i konkurranseloven

For nærmere omtale av departementenes resultater i 2013 og status for forvaltningen av de ulike fagområdene, se kategoriomtalene til 17.10 Forvaltning og rammebetingelser, 17.20 Forskning og innovasjon, 17.30 Markedsadgang og eksport og 17.40 Statlig eierskap. I tillegg er departementets arbeid med samfunnssikkerhet og beredskap, klima og miljø og likestilling omtalt i proposisjonens del III.

Prioriteringer 2015

Prioriteringene for Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 er beskrevet i hovedinnledningen i del I og i de innledende omtalene under hver programkategori.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke lønnsutgifter inklusiv arbeidsgiveravgift, husleie, reiseutgifter, administrative fellesutgifter og mindre investeringer. Av bevilgningen dekkes også nødvendige utgifter knyttet til forsyningsberedskap, bl.a. nødvendig rullering av lagrene av nødproviant.

Det foreslås en bevilgning på 335,9 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 15,4 mill. kroner. Økningen skyldes i hovedsak lønnskompensasjon og justeringer av rammen etter sammenslåingen. I tillegg er forenklingsprosjektet flyttet fra kap. 900, post 21, da forenklingsarbeidet anses å være av permanent karakter.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3900, post 01, jf. forslag til vedtak II, 1.

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Denne posten skal dekke utgifter knyttet til tjenester, oppdrag og prosjekter, som er vesentlige i Nærings- og fiskeridepartementets arbeid, men som departementet ikke har kapasitet eller kompetanse til å utføre selv. Bevilgningen kan også brukes til å finansiere større utredningsutvalg, evalueringer og prosjekter initiert av departementet.

Av den foreslåtte bevilgningen under post 21 skal bl.a. følgende prioriteres i 2015:

Midler til utredning av Ocean Space Centre, jf. omtale under pkt. 1.2.1 Maritim næring, i del I. Prosjekt for utredning av et nytt marinteknisk senter i Trondheim, Ocean Space Centre, gjennomgikk kvalitetssikring (KS1) i 2013 og ble i 2014 videreført til forprosjektfasen. Regjeringen foreslår å avsette midler i 2015 til videre utredning av omfang og tekniske løsninger. Endelig konseptvalg tas når det foreligger tilstrekkelige avklaringer av prosjektet.

Kartlegging av innovasjonseffekten av bedriftsrettede virkemidler, jf. omtale under programkategori 17.20 forskning og innovasjon

Restrukturering av reiselivsbransjen, jf. omtale under kap. 900, post 75.

Program for kartlegging av biologisk mangfold.

Fiskeriforvaltningens analysenettverk.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på 44,1 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell reduksjon på 14,7 mill. kroner. Reduksjonen skyldes i hovedsak at forenklingsprosjekt gjøres permanent og midler overføres til post 01, og at det foreslås opprettet et særskilt Regelråd for næringslivet på eget kap. 915.

Det foreslås en fullmakt til å inngå forpliktelser ut over gitt bevilgning under posten på 7,5 mill. kroner, jf. forslag til vedtak VII, 1. Videre foreslås en fullmakt til å overskrive bevilgningen mot tilsvarende merinntekter under kap. 3900, post 02, jf. forslag til vedtak II, 1.

Post 30 Miljøtiltak Søve

Staten har påtatt seg å finansiere og gjennomføre opprydding etter virksomheten til statsaksjeselskapet AS Norsk Bergverk ved Søve i Telemark i perioden 1953–65. Selskapet drev utvinning av metallene niob og tantal. Virksomheten medførte forurensning av jord på stedet og en konsentrering av naturlig forekommende radioaktive stoffer i form av slaggklumper. Det ble på statsbudsjettet for 2014 bevilget 20,5 mill. kroner til oppryddingen.

Statens strålevern sendte Nærings- og handelsdepartementets forslag til tiltaksplan for oppryddingen på høring sommeren 2013, og ga i mars 2014 Nærings- og fiskeridepartementet pålegg om opprydning basert på tiltaksplanen. Tiltakene som beskrives i planen er oppgraving av forurensede masser, bortkjøring og deponering i godkjent deponi. Etter dette skal området tilbakeføres.

Nærings- og fiskeridepartementet kunngjorde et oppdrag for opprydding 1.4.2014. Grunnet utfordringer med å få på plass en deponiløsning for avfallet, har tildelingen av oppdraget blitt utsatt. Nærings- og fiskeridepartementet har igangsatt ytterligere forberedelser med sikte på å avklare aktuelle deponier for massene. Oppryddingen må utsettes fram til deponi er avklart. Departementet tar sikte på at nødvendig kunnskapsgrunnlag skal være etablert så snart som mulig. Dette vil gi grunnlag for avklaringer knyttet til valget av deponi. Som følge av utsettelsen vil departementet fremme forslag om å nedjustere bevilgningen for 2014 i høstens endringsproposisjon.

Budsjettforslag 2015

På bakgrunn av utsettelsen foreslås en bevilgning på 19,2 mill. kroner til miljøtiltak ved Søve for 2015. Bevilgningen skal brukes til oppgraving av masser, deponering av massene i godkjent deponi og tilbakeføring av området, samt et program for måling av radioaktivitet for å sikre at målene med oppryddingen er nådd.

Post 70 Tilskudd til internasjonale organisasjoner

Norge er medlem av en rekke internasjonale organisasjoner og kommisjoner som er viktige premissleverandører for utformingen av norsk nærings- og fiskeripolitikk. Formålet med det statlige tilskuddet til internasjonale organisasjoner er å:

Bidra til at berørte næringer, bedrifter og organisasjoner i Norge får opplysninger om og kan dra nytte av gjeldene internasjonale ramme- og konkurransevilkår på de respektive områdene.

Sikre at norske interesser blir ivaretatt på de aktuelle områdene.

Medvirke til at norske myndigheter, organisasjoner og næringer/virksomheter får anledning til å påvirke utformingen av internasjonale lover og regelverk, konvensjoner og retningslinjer for virksomheter på deres områder.

Hoveddelen av bevilgningen er prioritert til organisasjonene i tabellen under, først og fremst til kontingenter. Mer informasjon om hver organisasjon finnes i vedlegg 1. Kriterier for måloppnåelse og tildelingskriteriene/beregningsregler er knyttet til de enkelte medlemsbidragene. Størrelsen på Norges kontingent utgjør som hovedregel en andel av organisasjonenes vedtatte driftsbudsjett basert på fastsatte fordelingsnøkler.

I tillegg til kontingenter dekkes også utgifter ved deltakelse i komiteer og arbeidsgrupper under OECD, og bistandsmidler til den internasjonal sjøfartsorganisasjon (IMO). Norge, Finland og Latvia finansierer også en stilling som latvisk rådgiver ved det norsk/finsk/latviske styrekontoret i Den europeiske bank for gjenoppbygging og utvikling (EBRD) i 2015.

Norge meldte seg i 2008 inn i FNs turistorganisasjon (UNWTO). Medlemskapet har vist seg ikke å gi den nytten det var forventet å gi. Det er derfor besluttet å melde Norge ut av UNWTO. Utmeldingen vil tre i kraft i andre halvår 2015.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på 33,8 mill. kroner for 2015. Størrelsen på flere av bidragene vil avhenge av kursutviklingen for de aktuelle betalingsvalutaene og endringer i medlemskontingentene.

Tabell 5.3 Kontingenter til internasjonale organisasjoner

(i 1 000 kroner)

Organisasjon

Budsjett 2014

Forslag 2015

Den internasjonal sjøfartsorganisasjon (IMO)

4 000

4 600

Det europeiske maritime sikkerhetsbyrå (EMSA)

8 600

11 550

EQUASIS (internettportal for sikkerhetsrelatert informasjon om skip i handelsvirksomhet)

400

425

Paris Memorandum of Understanding on Port State Controll (Paris MoU)

350

383

FNs turistorganisasjon (UNWTO)

1 500

1 000

Det internasjonale handelskammer (knyttet til frihandel)

130

130

Det internasjonale utstillingsbyrå (knyttet til verdensutstillinger)

95

130

Det norske handelskammerforbund

60

60

Studiegruppen for bly og sink

65

75

Studiegruppen for nikkel

160

180

Regional Cooperation Agreement on Combating Piracy and Armed Robbery against Ships in Asia (ReCaap)

600

600

Norsk senter for nærskipsfart (SPC Norway)

400

450

Det internasjonale råd for havforskning (ICES)

2 150

2 150

Den nordøstatlantiske fiskerikommisjon (NEAFC)

3 950

4 100

Den nordvestatlantiske fiskerikommisjon (NAFO)

270

270

Den internasjonale hvalfangstkommisjon (IWC)

600

600

Den nordvestatlantiske sjøpattedyrkommisjonen (NAMMCO)

2 130

2 110

Den internasjonale kommisjonen for bevaring av atlantisk tunfisk (ICCAT)

600

814

Den sørøstatlantiske fiskeriorganisasjon (SEAFO)

480

480

EUROFISH (gir bistand til oppbygging og utvikling av egen fiskerisektor i sentral- og østeuropeiske land)

520

520

Deltakelse i komiteer og arbeidsgrupper under OECD

2 865

1 900

Rådgiver ved styrekontoret i Den europeiske bank for gjenoppbygging og utvikling (EBRD)

275

273

Bistandsmidler til Den internasjonal sjøfartsorganisasjon (IMO)

1 000

1 000

Sum kontingenter kap. 900 post 70

31 200

33 800

Post 71 Miljøtiltak Raufoss

Formålet med tilskuddet er å rydde opp etter tidligere industrivirksomhet ved Raufoss Industripark. Miljøtiltakene som er gjennomført siden 2004 har gitt en betydelig forbedring av miljøkvaliteten i parken, bl.a. ved at mer enn 500 tonn tungmetaller og over 100 000 liter olje nå er fjernet fra jordsmonn og grunnvann og fraktet til forsvarlig sluttdeponering i godkjente deponi.

Overvåking viser at vannkvaliteten i Hunnselva er forbedret de siste årene, og at miljøpåvirkningen fra industriparken er betydelig redusert.

Oppryddingsprosjektet på Raufoss har oppfylt alle tidligere gitte pålegg og miljømål fra Miljødirektoratet. Fortsatt vil det være behov for overvåking av Hunnselva og oppfølging og videre drift av enkelte tiltak i industriparken der det pumpes opp og renses forurenset vann. Det kan også komme ytterligere miljøforpliktelser knyttet til historisk relatert forurensning. Per 1. september 2014 har det blitt utbetalt til sammen ca. 105 mill. kroner siden ordningen ble operativ.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås å bevilge 1,2 mill. kroner til dekning av pålegg fra Miljødirektoratet. Videre foreslås det at departementet gis fullmakt til å kunne overskride bevilgningen innenfor tidligere gitte garantiramme på 124 mill. kroner, jf. forslag til vedtak IV, 1. Dersom fullmakten benyttes, vil forslag til endret bevilgning bli fremmet i endringsproposisjon i vår- eller høstsesjonen.

Post 72 Tilskudd til beredskapsordninger

Tilskuddet er todelt og omfatter det arbeidet Norges Rederiforbund utfører etter avtale med departementet innen skipsfartsberedskap og det arbeidet Garantiinstituttet for eksportkreditt (GIEK) utfører som sekretariat for lovbestemt ordning for varekrigsforsikring.

Skipsfartsberedskap

Beredskapsarbeidet på skipsfartsområdet bygger i stor grad på samarbeid mellom myndighetene og skipsfartsnæringen. Departementet har etablert NORTRASHIP-ledelsen, som ivaretar kontakt mot rederinæringen og andre viktige aktører. I tillegg er det etablert et samarbeid hjemlet i avtale om at Norges Rederiforbund planlegger og gjennomfører tiltak innen skipsfartsberedskap innenfor rammen av tilskuddet. Dette omfatter bl.a. å skaffe tilveie relevant skipskapasitet ved behov og tiltak mot piratvirksomhet og andre trusler mot skipsfarten. Arbeidet utføres på oppdrag fra og/eller i samarbeid med departementet.

Mål for ordningen er å sikre:

drift, videreutvikling og øving av beredskapssystemer for skipsfarten

mest mulig trygg skipstransport

kontakt, samarbeid og god informasjonsutveksling mellom myndighetene og rederinæringen

at kompetanse og kapasitet hos næringen er tilgjengelig for myndighetene i en krisesituasjon

Varekrigsforsikring

Det er viktig for samfunnet at forsyning og transport av viktige varer opprettholdes i en krisesituasjon. I de tilfeller hvor forsyningssikkerheten trues av at det private markedet for transportforsikring ikke vil være tilstrekkelig eller faller helt bort, har staten gjennom lov etablert varekrigsforsikring som et beredskapssystem. Dette forvaltes av GIEK etter fastsatte retningslinjer.

Mål for ordningen er å sikre:

at myndighetene har et sekretariat for å vedlikeholde og eventuelt aktivisere beredskapsordningen for statlig forsikring av varer under transport i en krise eller krigssituasjon

at departementet kan få bistand med faglige utredninger, råd og utførende arbeid knyttet til varekrigsforsikring

Resultater 2013

Innenfor skipsfartsberedskap har arbeidet mot piratvirksomhet, informasjons- og sikkerhetstiltak for skipsfarten nasjonalt og internasjonalt fortsatt vært sentralt. Det er innenfor rammen av ordningen og tilskuddet i et samarbeid mellom Norges Rederiforbund og Den Norske Krigsforsikring for Skib etablert et nytt og hensiktsmessig verktøy for oversikt over aktuelle skip, for bruk i det daglige beredskapsarbeidet og i krisesituasjoner.

Innenfor varekrigsforsikring er det arbeidet med vedlikehold og øving av ordningen, inkludert bruk av IT-basert støttesystem. I tillegg har en arbeidsgruppe, med basis i et etablert forsikringsforum og med GIEK som sekretariat, arbeidet med gjennomgang og forslag til revisjon av lov om statlig varekrigsforsikring.

Prioriteringer 2015

Innenfor skipsfartsberedskap prioriteres arbeidet med aktiv informasjon til rederier om spørsmål av betydning for risiko og sikkerhet, behandling av sikkerhetsspørsmål nasjonalt og internasjonalt, vedlikehold og videreutvikling av systemer og verktøy og skaffe tilveie transportkapasitet ved behov.

Innenfor arbeidet med varekrigsforsikring prioriteres vedlikehold av forsikringssystemer m.v. og kontakt med forsikringsbransjen. Arbeidet med gjennomgang av og mulig forslag til revisjon av lov om statlig varekrigsforsikring sluttføres i 2015.

Budsjettforslag 2015

Samlet bevilgning under posten foreslås til 3,7 mill. kroner. Midlene foreslås fordelt med inntil 3,1 mill. kroner til Norges Rederiforbund for arbeid med skipsfartsberedskap og inntil 0,6 mill. kroner til GIEK for arbeid med varekrigsforsikring.

For øvrig foreslås fullmakten til å inngå avtaler om forsikringsansvar under beredskapsordningen for varekrigsforsikring videreført med en ramme på 2 mrd. kroner, jf. redegjørelse i kap. 3.4 Oversikt over garanti- og garantiliknende ordninger, og forslag til vedtak IX, 2.

Post 73 Tilskudd til Ungt Entreprenørskap

Ungt Entreprenørskap er en organisasjon som arbeider aktivt sammen med skoler og utdanningsinstitusjoner for å bidra til at alle elever og studenter får et tilbud om entreprenørskapsutdanning. Entreprenørskap i opplæringen er spesielt viktig med tanke på likestilling i samfunns- og næringsliv. Det å satse på de unge gjennom entreprenørskap i utdanningen vil styrke framtidige generasjoners holdninger til og kunnskap om entreprenørskap. Ved å legge til rette for entreprenørskap og nyetablering bidrar Ungt Entreprenørskap til nyskaping og økonomisk vekst.

Som et ledd i regjeringens forenklingsarbeid arbeides det for å samle regjeringens forvaltning av Ungt Entreprenørskap i Nærings og fiskeridepartementet. Det innebærer overtakelse av forvaltningen av de midler som i dag er tillagt Kommunal og moderniseringsdepartementet. Midlene fra Kommunal- og moderniseringsdepartementet skal denne stortingsperioden fokuseres mot det distriktspolitiske virkeområdet.

Resultater 2013

Ungt Entreprenørskap arbeider bevisst for å inkludere jenter i sine aktiviteter. Satsingen på målrettede programmer som «Jenter og ledelse» har gitt positive resultater. Rapporter viser at andelen jenter i ledelse og styrer er omtrent 50 pst. i Ungt Entreprenørskaps ungdomsbedrifter (videregående skole). I 2013 oppnådde Ungt Entreprenørskap et flerårig mål om 200 000 elevaktiviteter per år. Departementet vurderer resultatene av Ungt Entreprenørskap som tilfredsstillende. Det er et mål fra departementet om minimum 40 pst. privat finansiering, i 2013 var andelen privat finansiering på 29 pst. (landsgjennomsnittet).

Prioriteringer 2015

fortsette å øke utbredelsen i grunnopplæringen gjennom flere elevaktiviteter

vektlegge utvidet kontakt og samarbeid med utdanningsinstitusjonene

arbeide for å øke andelen privat finansiering til minimum 40 pst.

fortsette å bevisstgjøre studentbedrifter om immaterielle rettigheter

Budsjettforslag 2015

Som samlet bevilgning under posten foreslås 25,6 mill. kroner. Dette inkluderer 13 mill. kroner som er blitt overført fra Kommunal- og moderniseringsdepartementets budsjett.

Post 74 Tilskudd til Visit Svalbard AS

Nærings- og fiskeridepartementet gir tilskudd til Visit Svalbard AS, tidligere Svalbard Reiseliv AS, for å bidra til økt verdiskaping og bedre lønnsomhet for et miljøtilpasset reiseliv ved å informere om, profilere og markedsføre Svalbard som reisemål. St.meld. nr. 22 (2008–2009) Om Svalbard, slår fast at reiselivsnæringen, sammen med kulldrift og forskning, er de tre grunnpilarene for videre samfunnsutvikling på Svalbard.

Visit Svalbard AS koordinerer reiselivsnæringen på Svalbard. Selskapet er eid av Svalbard Reiselivsråd, som består av 65 bedrifter innenfor reiselivs- og reiselivsrelaterte næringer. Virksomheten til selskapet er finansiert gjennom medlemsavgifter, salg av tjenester til Svalbard Reiselivsråd, deltakelse i prosjekter og tilskudd over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett.

Tilskuddet bidrar bl.a. til å ivareta fellesoppgaver som drift av helårig turistinformasjon, kompetansebygging blant aktørene og opplæring av guider og turledere, som grunnlag for miljø- og sikkerhetsmessig forsvarlig ferdsel på øygruppen for både fastboende og tilreisende.

Resultatrapport 2013

2013 ble et godt år for reiselivsnæringen på Svalbard, med en vekst på 27 pst. i kommersielle overnattinger. Norwegians gjeninntreden med tre direkte flyvninger fra Oslo hver uke fra mars, var en vesentlig årsak til veksten. Den reiselivsrelaterte omsetningen i Longyearbyen var på 302 mill. kroner, ned fra 360 mill. kroner året før grunnet en værmessig vanskelig vintersesong.

Vist Svalbard hadde i 2013 en samlet omsetning på vel 5,2 mill. kroner, hvorav det statlige tilskuddet utgjorde 2,1 mill. kroner. Øvrige inntekter bestod av medlemskontingenter på 870 000 kroner og næringsinntekter på om lag 1 mill. kroner knyttet til markedskampanjer o.a., samt salg av tjenester, brukerfinansiering og provisjoner. Næringsinntektene har vært større i 2013 enn tidligere, spesielt knyttet til gjennomføring av en egen mørketidskampanje for å utjevne sesongsvingningene.

I 2013 ble det arrangert to kurspakker knyttet til Svalbardguideopplæringen, henholdsvis vinterfelt i februar og sommerfelt i juni.

Det ble i 2013 besluttet å gjennomføre nødvendige prosesser for å klassifisere til Innovasjon Norges merkeordning for «Bærekraftige reisemål» for Svalbard som helhetlig destinasjon. Dette er en integrert del av et større destinasjonsutviklingsprogram, masterplan for «Destinasjon Svalbard 2025», som ble igangsatt i 2012. Ved utgangen av 2013 er Visit Svalbard AS inne i fase 2 av denne prosessen.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på 2,1 mill. kroner til Visit Svalbard AS.

Post 75 Tilskudd til særskilte prosjekter

Formålet med ordningen er å kunne gi tilskudd til tiltak som er vesentlige i departementets arbeid med nærings- og fiskeripolitikken. Målgruppen er organisasjoner, virksomheter og forskningsmiljøer som gjennomfører tiltak som er relevante for formålet med tilskuddsbevilgningen. Områder der det kan være aktuelt å gi støtte er bl.a.:

samarbeidsarenaer mellom viktige aktører i næringslivet

samfinansiering av utredninger som skal bidra til bedre kunnskapsgrunnlag for nærings- og fiskeripolitikken

informasjonstiltak

internasjonale organisasjoner som ikke er omfattet av de øvrige tilskuddsbevilgningene på departementets område

utprøving av tiltak

andre prosjekter

Tiltakene vurderes ut fra hvor relevante de er for å gjennomføre regjeringens nærings- og fiskeripolitikk. Det legges vekt på tiltak som har forankring i politiske dokumenter, som bl.a. Sundvolden-erklæringen, stortingsproposisjoner og -meldinger, handlingsplaner og strategier på Nærings- og fiskeridepartementets område.

Departementet behandler mottatte søknader fortløpende. Nærings- og fiskeridepartementet vurderer at aktuelle mottakere er få, og at disse må forutsettes å være kjent med departementets virksomhet innenfor de aktuelle politikkområdene. Departementet legger derfor til grunn at kunngjøring av mulighet for å søke om tilskudd er tilstrekkelig ivaretatt gjennom Prop. 1 S og informasjon om ordningen på departementets nettsider. Regelverk for tilskuddsordningen er publisert på Nærings- og fiskeridepartementets nettsider.

Resultater 2013

Denne posten ble opprettet i 2013 med en bevilgning på 20 mill. kroner, for å skille utbetalinger til enkeltsaker som kunne kategoriseres som støtte fra øvrige kostnader under kap. 900, post 21 Spesielle driftsutgifter. I 2013 ble følgende prosjekter/mottakere tildelt støtte:

Tabell 5.4 Prosjekter og mottakere tildelt støtte i 2013

Prosjekter/mottaker

(i 1 000 kr)

Professorat ved NTNU for bærekraftig transport i nordområdene

1 500

Ocean Talent Camp 2013

100

Nasjonalt senter for komposittkompetanse

1 800

Etablering av utdanningstilbud for immaterielle rettigheter ved NTNU

600

Nasjonalt program for leverandørutvikling

250

Orkla Industrimuseum

25

Nordlandsmuseet

25

Rørosmuseet

25

Stiftelsen Folldal Gruver

25

Deltakelse på regelhjelp.no – serveringsloven

25

Eierskiftealliansen i Møre og Romsdal

100

Eierskiftealliansen i Trøndelag

200

Eierskiftealliansen i Hordaland

400

Eierskiftealliansen i Oslofjord Vest

400

Eierskiftealliansen i Vest- og Aust-Agder

100

Nasjonalt pilegrimssenter – Riksantikvaren

2 000

Innovasjon Norge – markedsføring av norsk reiseliv

500

Sum kap. 900, post 75

8 075

Prioriteringer 2015

Arbeidet med å restrukturere reisemålsselskapene i Norge fortsetter med reiselivsnæringen som eier og driver av prosessen. Nærings- og fiskeridepartementet viderefører den nære dialogen med sentrale aktører rundt om i landet, og opprettholder incentivordningen for fortsatt å stimulere til at endringer næringen ønsker, skal skje.

Strategi for levendelagring av fisk ble lagt fram 10. juni 2014. Nærings- og fiskeridepartementet vil prioritere kunnskaps- og kompetansehevingstiltak for aktører i verdikjeden.

Det skal gjennomføres en teknisk konsultasjon om fangstsertifikater i regi av FNs matvare- og landbruksorganisasjon FAO. Norge vil bidra til finansieringen av dette arbeidet.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på 12,6 mill. kroner for 2015. Justert for tekniske endringer er dette en reduksjon på 12 mill. kroner i forhold til bevilgningen i 2014. Reduksjonen er først og fremst knyttet til forslag om å avvikle støtten til Nasjonalt pilegrimssenter og redusert behov for støtte til arbeidet med å restrukturere reisemålsselskapene.

Det ble i 2014 opprettet et professorat i mineralteknikk ved NTNU. Professoratet ble støttet av departementet og støtten foreslås videreført med 1,5 mill. kroner i 2015. Et professorat for bærekraftig transport i nordområdene ved NTNU foreslås støttet med 1,5 mill. kroner.

Det foreslås et tilskudd til internasjonale ekspertmøter om fiskerikriminalitet i regi av den sørafrikanske tenketanken Pescadolous.

Post 76 Tilskudd til Standard Norge

Standardisering innebærer utarbeiding av krav og spesifikasjoner for varer, tjenester og prosesser. Bruk av standarder bidrar til mer effektiv utnyttelse av samfunnets ressurser. Standarder reduserer handelshindringer og sikrer at produkter og tjenester har tilsiktet kvalitet og egenskaper i samsvar med krav fra marked og myndigheter. Standarder er et kollektivt gode som mange aktører kan nyttiggjøre seg. Markedet vil ikke nødvendigvis selv frambringe de standardene som er ønskelig for samfunnet som helhet. Myndighetene ønsker derfor å bidra til å fremme standardiseringsarbeidet for å legge til rette for økt verdiskaping gjennom tilskudd til Standard Norge. Standardisering er en viktig del av departementets forenklingsarbeid.

Tilskuddet til Standard Norge bidrar til å opprettholde en nasjonal infrastruktur for standardiseringsarbeid i Norge. Hovedformålet med tilskuddet er å ivareta norske næringslivsinteresser i nasjonalt og internasjonalt standardiseringsarbeid.

Standard Norge er en nøytral og uavhengig privat organisasjon rettet mot næringsliv, forvaltning, arbeidsliv og forbrukere. Standard Norge fastsetter norske og internasjonale standarder som Norsk Standard og er medlem av den internasjonale standardiseringsorganisasjonen ISO og den europeiske standardiseringsorganisasjonen CEN. Standard Norge har 75 ansatte og er lokalisert på Lilleaker i Oslo.

Standard Norges arbeid blir hovedsakelig finansiert ved bidrag fra offentlige og private interessenter, royalty fra salg av standarder, medlemsavgifter og tilskudd over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett. Departementets styring og forvaltning av tilskuddet er bare knyttet til departementets formål med tilskuddet.

Mens tilskuddet fra Nærings- og fiskeridepartementet hovedsaklig skal gå til drift og utvikling av en infrastruktur for standardiseringsarbeid, har de ulike fagdepartementene ansvar for standardisering på sine fagområder.

Det foreslås et øremerket tilskudd på kap. 900, post 76 til standardisering innenfor fiskeriministerens ansvarsområde.

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1025/2012 om europeisk standardisering ble implementert i norsk rett i september 2014. Forordningen stiller nye rapporteringskrav til Standard Norge.

Resultater 2013

Det ble fastsatt 1 172 nye standarder i 2013. Dette er 106 flere enn i 2012. 241 av de nye standardene var harmoniserte standarder, dvs. standarder som er utarbeidet for å dokumentere samsvar med krav i EU-direktiver. 30 nasjonale forslag til standarder ble notifisert til EU gjennom CEN. Disse standardene dekker spesifikke nasjonale behov som ikke omfattes av europeiske eller internasjonale standarder. Ved utgangen av 2013 var det 196 nasjonale standardiseringskomiteer med til sammen 2 075 deltakere.

Samlet sett mener departementet at Standard Norge nådde sine mål for det statlige tilskuddet i 2013.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås bevilget 30,7 mill. kroner til standardiseringsarbeidet i 2015. 700 000 kroner av økningen gjelder midler som i 2014 ble bevilget over kap. 928, post 71 øremerket til standardisering på fiskeri- og havbruksområdet.

Post 77 Tilskudd til sjømat- og rekrutteringstiltak, kan overføres

Tilskuddsordningen har som hovedmål å:

Bidra til økt rekruttering og kompetanse i sjømatnæringen.

Bidra til å øke sjømatkonsumet og profilere norsk sjømat på hjemmemarkedet.

Målgruppen for tilskuddsordningen er institusjoner, organisasjoner, bedrifter og privatpersoner i Norge. Tiltaket må komme fellesskapet til gode og ha et regionalt eller nasjonalt nedslagsfelt.

Tilskuddsordningen innebærer en videreføring av bevilgningen på kap. 1023, post 70 i statsbudsjettet 2013 og kap. 928, post 70 i statsbudsjettet 2014.

Resultater 2013

Oversikt over hovedområdene dekket av tilskuddet i 2013

(i 1 000 kroner)

2013

Fiskesprell

4 640

Sett Sjøbein

3 000

Sjømattiltak rettet mot barn og unge

1 890

Sjømatprofilering

1 415

Rekruttering og kompetanse

520

Formidlingsprosjektet Norske hav 2014

1 300

Tiltak for å spre informasjon om departementets ansvarsområde

200

Sum

12 965

Fiskeri- og kystdepartementet har siden 2007 finansiert kostholdsprosjektet Fiskesprell i samarbeid med Helse- og omsorgsdepartementet og Norges sjømatråd. Målet med Fiskesprell er å øke konsumet av sjømat blant barn og unge. Prosjektet er innrettet mot barnehager, barneskoler og ungdomsskoler. Sjømatrådet mottok til sammen 4,64 mill. kroner til videreføring av ernæringsprogrammet Fiskesprell i 2013.

Rekrutterings- og kompetanseprosjektet Sett Sjøbein har vært finansiert av Fiskeri- og kystdepartementet siden 2008, Sett Sjøbeins oppgave er å bistå næringen med informasjon om arbeidsmetoder og prosjekter som næringen kan bruke i arbeidet med rekruttering. Fiskeri- og kystdepartementet ga et tilskudd på 3 mill. kroner til prosjektet i 2013.

Prioriteringer 2015

Rekrutterings- og kompetanseprosjektet Sett Sjøbein videreføres i 2015. Departementet vil vurdere nærmere innrettingen og organiseringen av arbeidet.

Det foreslås også satt av midler til utstyr til og utvikling av Newton-rom, og til gjennomføring av marin student boot-camp, som er et konsept for kontakt mellom studenter og næringsliv i marin sektor.

Departementet ønsker å øke sjømatkonsumet og profilere norsk sjømat på hjemmemarkedet. Barn og unge spiser generelt mindre sjømat enn anbefalt av helsemyndighetene, og går derfor glipp av viktige helseeffekter. Sett fra et helsemessig synspunkt vil det være gunstig hvis forbruket av fisk og annen sjømat øker, spesielt blant barn og unge. Tiltak rettet mot barn og unge er derfor høy prioritert.

Budsjettforslag 2015

Det fremmes forslag om å bevilge 10,7 mill. kroner på posten i 2015. Av dette foreslå 2,5 mill. kroner satt av til rekrutterings- og kompetanseprosjektet Sett Sjøbein og 4 mill. kroner til kostholdsprosjektet Fiskesprell. Det foreslås videre å sette av 1 mill. kroner til Newton-rom, 1 mill. kroner til marin student boot-camp og 2,2 mill. kroner til profilering og sjømattiltak rettet mot barn og unge.

Post 78 Tilskudd til Akvariet i Bergen

Bevilgningen på posten skal dekke utgiftene til husleie for bygg som Akvariet i Bergen disponerer. Det foreslås å bevilge 4 mill. kroner på posten i 2015.

Kap. 3900 Nærings- og fiskeridepartementet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Ymse inntekter og refusjoner knyttet til ordinære driftsutgifter

10

230

02

Ymse inntekter og refusjoner knyttet til spesielle driftsutgifter

1 910

306

100

16

Refusjon av fødselspenger/adopsjonspenger

2 683

18

Refusjon av sykepenger

1 938

Sum kap. 3900

6 531

316

330

Det budsjetteres med 335 000 kroner i inntekter fra eksterne refusjoner og prosjektbidrag for 2015. Videre foreslås det merinntektsfullmakter knyttet til postene, jf. omtale under kap. 900, post 01 og post 21 og forslag til vedtak II, 1.

Kap. 902 Justervesenet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

117 292

120 000

117 800

21

Spesielle driftsutgifter

2 431

2 400

2 400

Sum kap. 0902

119 723

122 400

120 200

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 5,6 mill. kroner og post 21 med 90 000 kroner for 2015. Beløpene er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. som følge av forslag om en ny fast ordning med å hente inn deler av statlige virksomheters produktivitetsgevinst til fellesskapet, jf. omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 0,6 mill. kroner for post 01 og 12 000 kroner for post 21.

Oppgaver og mål

Justervesenet er direktoratet for måleteknikk, og skal sikre tillit til norske målinger og måleresultater. Pålitelige og sporbare målinger knyttet til kjøp og salg har stor betydning for å sikre like konkurransevilkår i næringslivet og forbrukernes rettigheter. Pålitelige måleresultater har også stor betydning på områder som ressursforvaltning, rettssikkerhet og helse, miljø og sikkerhet. Internasjonal tillit er særlig viktig for eksportindustrien.

Justervesenet forvalter og utvikler regelverk innenfor måleteknikk, som bl.a. Lov om målenheter, måling og normaltid og Edelmetalloven. Det internasjonale samarbeidet på området er viktig, og Justervesenet deltar både i det europeiske samarbeidet innenfor lovregulert måling European Cooperation in Legal Metrology og i det globale samarbeidet i International Organization of Legal Metrology.

Andre hovedoppgaver er å føre tilsyn med målinger og å yte bistand innen måleteknikk og kvalitetssikring av målinger til næringslivet og statlige og kommunale myndigheter.

Justervesenet disponerte 95 årsverk per 1. mars 2014. Etaten har hovedkontor på Kjeller i Akershus og har fem distriktskontorer, i Tromsø, Trondheim, Bergen, Stavanger og på Kjeller.

Det er fastsatt følgende mål for Justervesenet:

sørge for forsvarlig forvaltning og målrettet utvikling av regelverk på måleteknikkområdet

sikre trygghet for at måleresultater som brukes i økonomiske oppgjør, er tilstrekkelig nøyaktige

bidra til at målinger som utføres i næringslivet, forskningsinstitusjonene og forvaltningen er sporbare og tilstrekkelig nøyaktige

Resultater 2013

Regelverksutvikling

For å sikre at regelverket er i tråd med Lov om målenheter, måling og normaltid sitt formål om effektiv bruk av samfunnets ressurser, har Justervesenet i 2013 fulgt opp flere utredninger.

Som en oppfølging av utredning om målinger i fiskeindustrien gjennomførte Justervesenet i 2013 risikobasert tilsyn i denne industrien. Arbeidet med å gjennomføre de resterende tiltakene som ble foreslått i utredningen, startet i 2013 i samarbeid med Fiskeridirektoratet. Utredning om vekter i dagligvarebransjen ble ferdigstilt i 2013.

Arbeidet med regelverksutvikling i 2013 resulterte i følgende nye eller justerte forskrifter fra 1. januar 2014:

forskrift om målenheter og måling

forskrift om kalibrering av måletanker

forskrift om krav til taksametre

Tilsyn

Justervesenets tilsyn i 2013 er for en stor del gjennomført som periodiske kontroller. Etaten har utført tilsyn med måleredskaper som benyttes til økonomiske oppgjør, både til forbrukere og mellom profesjonelle aktører.

Det ble gjennomført 29 100 lovregulerte kontroller og 4 388 oppfølgingskontroller etter reparasjoner i 2013. Dette er om lag på samme nivå som i 2012.

Justervesenets hovedutfordring i 2013 har vært å gjennomføre den nødvendige antallet periodiske kontroller samtidig som tilsynet utvikles faglig og at det foretas riktige prioriteringer og benyttes riktige tiltak i tilsynet. Bensinpumper og dagligvarevekter er områder hvor feilsituasjonen er tilfredsstillende. Kontroll av taksametre i drosjer har vært prioritert. Innenfor industriell veiing (automatvekter) er det behov for nærmere analyse av feilsituasjonen og tiltak. I årene framover ventes større fokus på samfunnsnytten av tilsynet enn kun antallet kontroller.

I 2013 gjennomførte Justervesenet aksjonsbasert kontroll i fiskeriindustrien i tillegg til den ordinære periodiske kontrollen. Under besøkene ble det avdekket feil veiing med betydelige konsekvenser for det økonomiske oppgjøret. Erfaringen med uanmeldt tilsyn viser at dette er en tilsynsform som gir betydelige resultater.

Justervesenet har videre utført tilsyn med forretninger, produsenter og importører av edelt metall. Det har ikke vært registrert for lite innhold av edelt metall i noen av de prøvene som har vært analysert.

Laboratorievirksomhet

Det økonomiske omfanget av kalibreringstjenestene har økt med rundt 8 pst. fra 2012 til 2013 og utgjorde 6 mill. kroner. Videre ble det gjennomført en rekke oppdrag i kraft av å være teknisk kontrollorgan for måleinstrumentdirektivet og direktivet om ikke-automatiske vekter.

Ved laboratoriene er det i 2013 lagt ned et omfattende arbeid med utskifting, oppgradering og forbedring av måleutstyr, prosedyrer og programvare. Laboratoriene deltar i en rekke sammenlikningsmålinger for å verifisere Justervesenets måleevne og sikre tillit i Meterkonvensjonens MRA-avtale.

Justervesenet har i 2013 deltatt aktivt i internasjonalt arbeid på måleteknikkområdet, bl.a. i Meterkonvensjonen og Euramet. Etaten deltar i flere EMRP-prosjekter (European Metrology Research Programme) og har trukket norske universitetsmiljøer og næringslivet med i enkelte prosjekter.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener departementet at Justervesenet nådde sine mål i 2013.

Prioriteringer 2015

En prioritert oppgave for Justervesenet på regelverksområdet er å sørge for at norsk regelverksutvikling legger til rette for tilstrekkelig nøyaktige målinger og er harmonisert med den internasjonale utviklingen.

På tilsynsområdet skal Justervesenet prioritere videreutvikling av tilsynsmetoder og drive informasjonsvirksomhet som kan bidra til å bedre feilsituasjonen.

Justervesenet deltar i EU-programmet European Metrology Programme for Innovation and Research (EMPIR) fra 2014 til 2020. En prioritert oppgave er å sørge for at næringslivet og norske forskningsmiljøer får størst mulig nytte av norsk deltakelse i programmet. Justervesenet skal i denne sammenheng aktivt informere om hvilke muligheter for deltakelse som finnes i programmet.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke lønnsutgifter, andre løpende driftsutgifter, investeringer og vedlikehold. Utgifter til lovpålagt tilsynsvirksomhet og laboratorievirksomhet belastes kundene gjennom gebyrer. Det foreslås en bevilgning på 117,8 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 4 mill. kroner.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3902, postene 01 og 03, jf. forslag til vedtak II, 1.

Post 21 Spesielle driftsutgifter

Det foreslås en bevilgning på 2,4 mill. kroner på posten. Tilsvarende beløp er ført til inntekt under kap. 3902, post 04.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3902, post 04, jf. forslag til vedtak II, 1.

Kap. 3902 Justervesenet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Gebyrinntekter

62 489

70 800

69 750

03

Inntekter fra salg av tjenester

14 486

11 200

14 500

04

Oppdragsinntekter

2 438

2 400

2 500

16

Refusjon av fødselspenger/adopsjonspenger

419

18

Refusjon av sykepenger

947

Sum kap. 3902

80 779

84 400

86 750

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. som følge av forslag om en ny fast ordning med å hente inn deler av statlige virksomheters produktivitetsgevinst til fellesskapet, jf. omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 350 000 kroner for post 01, 56 000 kroner for post 03 og 12 000 kroner for post 04.

Post 01 Gebyrinntekter og post 03 Inntekter fra salg av tjenester

Virksomheten knyttet til godkjenning og kontroll av måleinstrumenter dekkes gjennom gebyrer under post 01. Det foreslås en bevilgning på 69,75 mill. kroner på post 01. Post 03 er knyttet til laboratorievirksomheten, inntekter for oppgaver som teknisk kontrollorgan og andre oppdrag. Det foreslås en bevilgning på 14,5 mill. kroner på post 03. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til postene, jf. omtale under kap. 902, post 01 og forslag til vedtak II, 1.

Post 04 Oppdragsinntekter

Det foreslås en bevilgning på 2,5 mill. kroner. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 902, post 21 og forslag til vedtak II, 1.

Inntektene er bl.a. refusjon knyttet til leieinntekter fra Norsk akkreditering og administrative fellestjenester.

Kap. 903 Norsk akkreditering

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

39 161

39 700

38 300

Sum kap. 0903

39 161

39 700

38 300

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 2,38 mill. kroner for 2015. Beløpet er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 200 000 kroner for post 01.

Oppgaver og mål

Norsk akkreditering er nasjonalt akkrediteringsorgan i Norge. Akkreditering er en formell anerkjennelse av at en virksomhets kvalitetssystemer og kompetanse er i samsvar med nasjonale og/eller internasjonale krav. Det er viktig for næringslivets konkurranseevne at norske varer og tjenester har tillit både nasjonalt og internasjonalt. Akkrediterte virksomheter er som regel laboratorier, inspeksjons- eller sertifiseringsorganer.

Norsk akkrediterings overordnede mål er å sikre at norske varer og tjenester oppfyller strenge krav til kvalitet, helse, miljø og sikkerhet. Norsk akkrediterings oppgaver er å behandle søknader om akkreditering fra private og offentlige virksomheter, fremme bruk av akkreditering på nye områder og bidra til at norske interesser ivaretas ved videreutvikling av akkrediteringsordningene på europeisk og internasjonalt nivå. Norsk akkreditering har myndighet til å utføre inspeksjoner i samsvar med OECDs prinsipper for god laboratoriepraksis. Etaten har også ansvar for akkreditering av miljørevisorer i Norge som et ledd i EUs ordning for miljøstyring og miljørevisjon.

Norsk akkreditering er et statlig forvaltningsorgan. Virksomheten disponerte 23,5 årsverk per 1. mars 2014 og er lokalisert på Kjeller i Akershus.

Resultater 2013

Norsk akkreditering innvilget 22 nye akkrediteringer i 2013. Det totale antallet akkrediteringer har økt fra 234 til 245 i løpet av 2013. Akkreditering av inspeksjonsorganer er området som har hatt størst vekst. Norsk akkreditering gjennomgikk kollegavurdering i 2012–2013 med positivt resultat. Kollegavurdering er en ordning hvor representanter fra nasjonale akkrediteringsorganer i andre EØS-land foretar en vurdering av at et akkrediteringsorgan opererer i samsvar med kravene i europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 765/2008.

EU etablerte en akkrediteringsordning for verifikasjon av klimagassutslipp i 2013. Ordningen skal sikre at organisasjoner som utfører verifikasjon av rapporter knyttet til handel med kvoter for klimagassutslipp, er kompetente til å utføre slik verifikasjon. Norsk akkreditering innvilget én akkreditering knyttet til ordningen i 2013.

Norsk akkreditering har bidratt til å skape økt forståelse for nytten av akkreditering gjennom kurs, seminarer og kontaktmøter med en rekke offentlige og private virksomheter. Stjernemerkingsordningen for overnattingsbedrifter ble avviklet i 2013, fordi svært få hoteller valgte å delta i ordningen. Departementet vurderer Norsk akkrediterings måloppnåelse for 2013 som tilfredsstillende.

Prioriteringer 2015

Norsk akkreditering skal prioritere behandling av søknader om akkreditering innen gjeldende frister og delta i arbeidet med å videreutvikle den europeiske akkrediteringsordningen.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Det foreslås en bevilgning på 38,3 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på om lag 1,2 mill. kroner. Bevilgningen skal dekke utgifter til lønn, løpende drift og kjøp av tjenester. I tillegg skal bevilgningen dekke informasjons- og utviklingsarbeid og internasjonale forpliktelser. Oppdragsaktivitet finansieres av Norsk akkrediterings kunder. Som følge av usikkerhet om omfanget av oppdragsaktiviteten foreslås det at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3903, post 01, jf. forslag til vedtak II, 1.

Kap. 3903 Norsk akkreditering

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Gebyrinntekter og andre inntekter

28 312

33 000

33 900

16

Refusjon av fødselspenger/adopsjonspenger

717

18

Refusjon av sykepenger

30

Sum kap. 3903

29 059

33 000

33 900

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 165 000 kroner for post 01.

Post 01 Gebyrinntekter og andre inntekter

Det foreslås en bevilgning på 33,9 mill. kroner på posten. Virksomhet knyttet til utføring av akkrediteringer, andre godkjenningsordninger og relaterte aktiviteter dekkes gjennom gebyrer. For å nå inntektsmålet vil det være nødvendig å øke gebyrsatsene. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 903, post 01 og forslag til vedtak II, 1.

Kap. 904 Brønnøysundregistrene

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

333 274

309 000

293 300

22

Forvaltning av Altinn-løsningen, kan overføres

248 718

230 200

197 500

Sum kap. 0904

581 992

539 200

490 800

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 01 og 21 økt med henholdsvis 9,7 og 5 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014).

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 23,9 mill. kroner og post 22 med 42,1 mill. kroner for 2015. Beløpene er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 1,55 mill. kroner for post 01 og 1,15 mill. kroner for post 22.

Oppgaver og mål

Brønnøysundregistrene skal bidra til størst mulig samlet verdiskaping i norsk økonomi og gi norske bedrifter et konkurransefortrinn. Ved å tilrettelegge for effektiv ressursbruk, økonomisk trygghet og riktige registeropplysninger bidrar Brønnøysundregistrene til regjeringens arbeid med å fornye, forbedre og forenkle.

Altinn er et offentlig samarbeid for å digitalisere og forenkle næringslivets og innbyggeres kommunikasjon med offentlig forvaltning. Siden Altinn startet opp i 2003 har samarbeidet blitt utvidet betydelig og består i dag av 40 ulike forvaltningsorganer.

Altinn har vært et svært viktig virkemiddel i regjeringens arbeid med forenkling og effektivisering. Løsningen består av infrastruktur for utvikling og drift av sikre og brukervennlige digitale tjenester med tilknytning til de nasjonale felleskomponentene ID-porten, Folkeregisteret og Enhetsregisteret. Løsningen bygger på fire forutsetninger som har vært grunnleggende for Altinns suksess:

Støtte for åpne standarder og integrering med andre systemer

Støtte for felles datadefinisjoner (gjennom SERES; Semantikkregisteret for elektronisk samhandling)

Regelverk som har blitt tilpasset til å støtte og fremme digitalisering

Koordinering av og samarbeid mellom offentlige forvaltningsorganer på tvers av sektorer

Altinns teknologiske infrastruktur er tilgjengelig for alle offentlige forvaltningsorganer og Altinn har en sentral rolle i koordineringen av nye digitale offentlige tjenester på tvers av sektorer. Den enkelte etat er imidlertid selv ansvarlig for sine tjenester i Altinn. Deler av oppgavene til Altinn som forvaltes av Brønnøysundregistrene på vegne av hele forvaltningen, dekkes ikke fullt ut av Brønnøysundregistrenes mål i dag. Dette er bakgrunnen for at det foreslås et nytt hovedmål om å utvikle og forvalte Altinn for norsk næringsliv, innbyggere og offentlig forvaltning.

Brønnøysundregistrene består av 17 forskjellige statlige elektroniske registre. De viktigste er: Løsøreregisteret, Foretaksregisteret, Enhetsregisteret, Regnskapsregisteret, Oppgaveregisteret, Konkursregisteret og Ektepaktregisteret. Brønnøysundregistrene utfører registertjenester for åtte departementer.

Brønnøysundregistrene er tillagt nasjonale forvaltningsoppgaver i forbindelse med etableringskontroll, registrering og vedlikehold av data om bl.a. foretak og juridiske enheter. Registrene yter service overfor næringslivet, privatpersoner og en rekke offentlige myndigheter. Etaten er også engasjert i internasjonalt registerutviklingsarbeid.

Brønnøysundregistrene skal sørge for at den informasjonen som mottas blir enkelt tilgjengelig for alle og tilrettelagt for gjenbruk i forvaltningen.

Brønnøysundregistrene er et ordinært forvaltningsorgan som er lokalisert i Brønnøysund. Etaten har også to mindre kontorer; ett i Oslo og ett i Narvik. Etaten disponerte 538,7 årsverk per 1. mars 2014, hvorav avdeling for Altinn og SERES disponerte 80 årsverk.

Brønnøysundregistrenes hovedformål er å være en tillitskapende registerfører og datakilde og regjeringens utøvende organ i utviklingen av elektroniske tjenester, særlig for næringslivet.

Det er definert fire hovedmål for Brønnøysundregistrene:

tillitskapende myndighetsutøver og datakilde

bidra til å gjøre næringslivets samhandling med norsk forvaltning enklere

bidra til å gjøre norsk forvaltning enklere

utvikle og forvalte Altinn for norsk næringsliv, innbyggere og offentlig forvaltning.

Resultater 2013

Tillitskapende myndighetsutøver og datakilde

Årets brukerundersøkelse viser at Brønnøysundregistrene har et godt omdømme. Nærmere 90 pst. av brukerne mener at de kan stole på informasjonen fra etaten, og at opplysningene som sendes til registrene blir behandlet på en sikker måte. Det samme gjelder for kvaliteten på tjenestene til Brønnøysundregistrene.

I 2013 var tilgjengeligheten til registrene stabil. På årsbasis var tilgjengeligheten på rundt 99,9 pst. Saksbehandlingstiden for registerproduksjon og avgivelse var tilfredsstillende.

Andelen elektroniske innsendinger har vært økende over mange år. Regnskapsregisteret hadde den høyeste andelen elektroniske innsendinger med 80,3 pst. i 2013. Brønnøysundregistrene utarbeidet i 2013 en framdriftsplan for avvikling av papirbasert rapportering for næringslivet. Planen følges opp i 2014.

Besvarte telefoner ved Opplysningstelefonen har en synkende tendens. Det skyldes at brukerne i stadig større grad bruker Brønnøysundregistrenes hjemmesider eller e-post. Altinn Brukerservice hadde en marginal nedgang i antall besvarte samtaler sammenlignet med 2012.

I 2013 økte registerproduksjonen sammenlignet med i 2012. Produksjonen har vært jevnt økende siden 2010. I 2013 utgjorde den rundt 3,1 mill. registreringer. Dette er en økning på 21,9 pst. sammenlignet med 2010 og 5,2 pst. sammenlignet med 2012.

Det er en klar tendens til at manuelle tjenester går ned, mens automatiske tjenester øker. Dette er i samsvar med Brønnøysundregistrenes tilrettelegging av selvbetjente tjenester.

Gjøre næringslivets samhandling med norsk forvaltning enklere

Forenklingsetaten Brønnøysundregistrene skal sørge for at næringslivet har tilgang til nødvendig informasjon for å drive sin virksomhet, og at nødvendige oppgaveplikter kan utføres enklest mulig. For å styrke arbeidet med forenkling er det opprettet en egen forenklingsenhet ved Brønnøysundregistrene i 2013. For å legge til rette for god kontakt med brukerne er det også opprettet et brukerforum med representanter fra 16 forskjellige offentlige etater og bransjeforeninger.

Brønnøysundregistrene har aktivt markedsført fordeler og mulige effektivitetsgevinster ved bruk av elektronisk innsendinger og registrenes digitale tjenester. Sentrale målgrupper har vært nyetablerere, næringsdrivende, fagorganisasjoner og Ungt Entreprenørskap.

Altinn har vært et sentralt verktøy i forenklingsarbeidet også i 2013. Satsingen på høy kvalitet, testing og stabil drift av Altinn har vært vellykket, og brukerne har større tillit til løsningen enn noensinne. Hele 95 pst. av bedriftene i Altinns brukerundersøkelse sommeren 2014 mente at løsningen er trygg å bruke. 85 pst. av bedriftene mener at løsningen har hatt stabil drift. Dette er en framgang på 11 pst. fra brukerundersøkelsen i 2013. 85 pst. av bedriftene mener at tjenestene også har blitt enklere å bruke.

Totalt 405 digitale tjenester er tilgjengelige i Altinn per august 2014. Av dette ble om lag 90 satt i produksjon i 2013. I januar 2013 ble den første samhandlingstjenesten «Digital konkursbehandling» lansert. Dette er den første av flere planlagte tjenester i Altinn som sammenstiller ulike skjema, meldinger og innsyn til én prosess. 95 pst. av konkursbestyrere benytter siden for elektronisk behandling av konkursbo. Elektroniske tinglysninger av salgspant og slettinger har kommet til. Sjøfartsdirektoratet lanserte i 2013 søknad om personlig sertifikat i Altinn. Tjenesten erstatter 50 ulike skjema som er samlet i én informasjonsstrøm. Helelektronisk løsning for å melde nasjonale og grenseoverskridende fusjoner og fisjoner ble satt i drift våren 2013. Det kommer årlig inn rundt 15 000 meldinger knyttet til fusjon og fisjon. Seks måneder etter at løsningen ble satt i drift, kom 85 pst. av disse meldingene inn elektronisk. De fleste offentlige tjenestene som Altinn tilbyr digitalt, har også en høy digital bruksgrad. Videre er det innført raskere behandling av meldinger til Enhetsregisteret og Foretaksregisteret, der innsender får digitalt svar innen en time etter at vedtak er fattet.

Næringslivet oppgir at de sparer om lag 25 minutter i gjennomsnitt på å sende et skjema via Altinn. Den sparte tidsbruken tilsvarer en total besparelse på mer enn 1 mrd. kroner årlig, og da er ikke sparte portokostnader regnet med. Undersøkelsen «Paying Taxes» som ble utført av PwC blant 189 land, viser bl.a. at norske bedrifter bruker under halvparten så mange timer på skatte- og avgiftsrapportering som gjennomsnittet i EU og OECD.

Altinn er også portalen der offentlig sektor har samlet informasjonstjenestene til næringslivet på ett nettsted. Som det nasjonale kontaktpunktet er også informasjon etter føringer i tjenestedirektivet på plass. I 2013 gjensto noe arbeid med å håndtere elektroniske søknader innenfor kontaktpunktet og som elektronisk portal i henhold til yrkeskvalifikasjonsdirektivet. Her er mye av arbeidet avhengig av teknisk tilrettelegging hos ansvarlige myndigheter.

De eksisterende leverandøravtalene er forlenget til 30. november 2015. I 2013 og 2014 har Brønnøysundregistrene gjort et grundig arbeid med å utforme en anskaffelsesstrategi for å inngå de nye leverandøravtalene, og oppfølgingen av strategien pågår.

Gjøre norsk forvaltning enklere

Åpne registerdata har en høy samfunnsnytte og har medført betydelige besparelser for brukere av data fra Enhetsregisteret. Ved utgangen av 2013 gjenbruker 76,5 pst. av alle potensielle offentlige etater grunndata fra Enhetsregisteret.

Innsparingene for det offentlige som resultat av bruk av Altinn har vært betydelige. De offentlige forvaltningsorganene sparer et betydelig antall årsverk ved å slippe å behandle innsendte data manuelt. Særlig Skatteetaten har rapportert store effektiviseringsgevinster. Digital, automatisk overføring av data sikrer også bedre datakvalitet og færre returer av skjemaer på grunn av mangelfull utfylling.

Avdeling for Altinn og SERES er vesentlig styrket innenfor viktige fagområder og på de ulike ledernivåene. Arbeidet med et test- og kvalitetssenter ble påbegynt i 2013 og skal ferdigstilles i løpet av 2014. Det har også blitt gjort flere forbedringer på den tekniske løsningen, for å gjøre Altinn ytterligere robust og stabil. I 2013 har Altinn hatt høy oppetid med god ytelse og kvalitet når det gjelder løsningen, og ressursene i Altinn er styrket både med hensyn til kompetanse og kapasitet. Arbeidet med å forbedre og effektivisere tjenesteutviklingsprosessene startet i 2013 og fortsetter i 2014.

Rammeavtaler for konsulentbistand for tjenesteutvikling i Altinn har bidratt til styrket ressurstilgang og kapasitet ved utvikling av nye tjenester for tjenesteeierne. Rammeavtalene har gitt god effekt, og det var høy aktivitet i tjenesteutviklingen i 2013. Et nytt tilbud har gjort det mulig å tilgjengeliggjøre tjenestene på hvilken som helst digital plattform, som smarttelefon og nettbrett. Dette innebærer at det er enklere for private IKT-leverandører å utvikle elektroniske tjenester i Altinn. Dermed kan offentlig forvaltning i økende grad benytte private leverandører til å utvikle brukervennlige, digitale tjenester for næringslivet og innbyggere.

Enhetsprofilen har blitt lansert i Altinn der statlige virksomheter har tilgang til elektronisk kontaktinformasjon for bedrifter og organisasjoner.

I 2013 har Brønnøysundregistrene også forbedret SERES som løsning for å forvalte datadefinisjoner (metadata) til bruk i tjenesteproduksjonen i Altinn. I samråd med Skatteetaten, Difi og andre relevante offentlige virksomheter skal Brønnøysundregistrene fortsette arbeidet med å sikre at behovet for informasjonsforvaltning blir dekket for eksisterende og nye tjenester i Altinn.

Andre oppgaver

Brønnøysundregistrene har en samfunnskritisk funksjon og skjermingsverdige objekter[6] setter nye og høye krav til sikkerhet. Derfor er det viktig med relevante tiltak for å sikre driften av registrene og Altinn slik at tjenestene har høy tilgjengelighet og behandlingen av informasjonen er sikker. I 2013 har etaten i samråd med Nasjonal Sikkerhetsmyndighet gjennomført grundige evalueringer av sikkerhetstilstanden og identifisert tiltak for å styrke området sikkerhet og beredskap. Mange tiltak er gjennomført, og sikkerhetsnivået vurderes langt på vei som tilfredsstillende. Arbeidet videreføres i 2014 og planlegges ferdigstilt innen utgangen av 2014.

Leiekontrakten for Brønnøysundregistrenes lokaler utløper ved utgangen av 2020. Det er derfor satt i gang et arbeid hvor Statsbygg prosjekterer nytt bygg for etaten.

En utfordring de kommende år blir å oppgradere og fornye IKT-verktøyene, både for registerdriften og sikkerheten knyttet til disse.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener departementet at Brønnøysundregistrene nådde sine mål i 2013.

Prioriteringer 2015

Fortsette å utvikle Altinn

Altinn skal tilby offentlig sektor en sikker og brukervennlig digital infrastruktur for utvikling av digitale tjenester som gjør næringslivets og innbyggeres kommunikasjon med forvaltningen enklere. I 2015 skal nye tjenester i Altinn utrulles på en rask og effektiv måte, og Altinn skal videreutvikles og forvaltes for fortsatt å være en moderne løsning som har høy tilfredshet og tillit hos brukerne. Kapasitet og kompetanse på flere spesifikke fagområder og administrativt skal styrkes ytterligere for å sikre god drift og forvaltning av Altinn. For å sikre en robust og stabil løsning skal det inngås nye avtaler med leverandører for utvikling, drift og forvaltning av Altinn prioriteres høyt.

Sikre brukervennlige elektroniske fellesløsninger

Elektroniske fellesløsninger som forvaltes av Brønnøysundregistrene, skal være så gode og brukervennlige som mulig og ha et høyt sikkerhetsnivå. Utvikling av brukervennlige løsninger med høyt sikkerhetsnivå, inklusiv tilrettelegging for digitale løsninger, er en prioritert oppgave i 2015.

Identifisere og gjennomføre forenklingstiltak

Brønnøysundregistrene skal i 2015 ha en aktiv rolle i forenklingsarbeidet gjennom ved å videreføre allerede igangsatte prosjekter og ved å arbeide målrettet for å identifisere nye forenklingstiltak. Regjeringen ønsker at kompetansen til Brønnøysundregistrene når det gjelder forenkling for næringslivet, skal utvikles vesentlig.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Det foreslås en bevilgning på 293,3 mill. kroner. Bevilgningen skal dekke lønns- og driftsutgifter, investeringer og utgifter forbundet med oppdrag og løpende utviklingstiltak. Videre foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3904, post 02, jf. forslag til vedtak II, 1.

Post 22 Forvaltning av Altinn-løsningen, kan overføres

Det foreslås en bevilgning på 197,5 mill. kroner. Brønnøysundregistrene forvalter Altinn på vegne av de deltakende etatene. Altinn driftes og utvikles gjennom kontrakter med eksterne leverandører. Av bevilgningsforslaget er 88,4 mill. kroner knyttet til utgifter som skal finansieres av tjenesteeierne i forbindelse med drift og driftsrelatert applikasjonsforvaltning. Brønnøysundregistrene viderefakturerer tjenesteeierne i henhold til gjeldende fordelingsnøkkel i samarbeidsavtalen mellom de berørte etatene, jf. tilsvarende bevilgningsforslag under kap. 3904, post 03. Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3904, post 03, jf. nærmere omtale under denne inntektsposten og forslag til vedtak II, 1.

I digitaliseringsrundskriv (P10/2012) har regjeringen nedfelt en ambisjon om at alle skjema med et volum av en viss størrelse skal gjøres elektronisk. I forslaget er det avsatt 10 mill. kroner til arbeidet med dette formålet.

Gjennom tre årlige oppdateringer av nye Altinn-versjoner sikres jevnlig vedlikehold og videreutvikling av løsningen. Hovedparten av innholdet i en ny Altinn-versjon bestilles ni måneder i forkant av produksjonssetting, noe som tilsvarer en binding av ca. to tredjedeler av den årlige bevilgningen til vedlikehold og videreutvikling. Det foreslås derfor en bestillingsfullmakt ut over gitt bevilgning på inntil 50 mill. kroner, jf. vedtak VII, 2.

Kap. 3904 Brønnøysundregistrene

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Gebyrinntekter

561 404

500 000

525 000

02

Refusjoner, oppdragsinntekter og andre inntekter

34 005

31 000

29 350

03

Refusjoner og inntekter knyttet til forvaltning av Altinn-løsningen

74 505

57 000

88 400

15

Refusjon arbeidsmarkedstiltak

11

16

Refusjon av fødselspenger/adopsjonspenger

3 507

17

Refusjon lærlinger

174

18

Refusjon av sykepenger

8 294

Sum kap. 3904

681 900

588 000

642 750

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 01 økt med 25 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014).

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 2,5 mill. kroner for post 01, 155 000 kroner for post 02 og 285 000 kroner for post 03.

Post 01 Gebyrinntekter

Gebyrinntektene kommer fra flere registertjenester og informasjonsavgivelse, hjemlet i ulike lover og forskrifter, jf. omtale i Ot.prp. nr. 61 (2002–2003) og Ot.prp. nr. 55 (2006–2007). Det foreslås en bevilgning på 525 mill. kroner på posten.

Post 02 Refusjoner, oppdragsinntekter og andre inntekter

Bevilgningen benyttes til inntektsføring av refunderte midler hvor Brønnøysundregistrene påtar seg oppdrag for andre. Inntekter fra bl.a. Reservasjonsregisteret, Jegerregisteret og Lotteriregisteret og salg av kurs- og konsulenttjenester blir ført under posten. Det foreslås en bevilgning på 29,35 mill. kroner. Beløpet er justert for en reduksjon i bevilgningen på 2,5 mill. kroner, tilsvarende en nedjustering i Kulturdepartementets ramme, kap. 315, post 74. Kulturdepartementet foreslår at kostnadene for innmelding i Frivillighetsregisteret fjernes fra 2015. Brønnøysundregistrene forvalter Frivillighetsregisteret. Fjerning av innmeldingsgebyret vil ikke innebære noen endring i forvaltningsoppgaver for Brønnøysundregistrene, men medfører reduserte inntekter fra frivillige organisasjoner som for 2015 er anslått til 2–2,5 mill. kroner. Det vises for øvrig til omtale i Prop. 1 S (2014–2015) for Kulturdepartementet.

Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten mot økte utgifter under kap. 904, post 01, jf. forslag til vedtak II, 1.

Post 03 Refusjoner og inntekter knyttet til forvaltning av Altinn-løsningen

Det foreslås en bevilgning på 88,4 mill. kroner for refusjoner i forbindelse med samarbeidsprosjekter eller spesielle oppdrag i tilknytning til forvaltning av Altinn-løsningen. Brønnøysundregistrene blir fakturert for alle utgifter til drift og driftsrelatert applikasjonsforvaltning. Utgiftene viderefaktureres til tjenesteeierne etter gjeldende fordelingsnøkkel basert på samarbeidsavtale mellom de berørte etatene. Det foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten mot økte utgifter under kap. 904, post 22, jf. forslag til vedtak II, 1.

Kap. 905 Norges geologiske undersøkelse

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

188 485

186 200

178 500

21

Spesielle driftsutgifter

75 507

74 000

69 500

Sum kap. 0905

263 992

260 200

248 000

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 6,09 mill. kroner og post 21 med 5,46 mill. kroner for 2015. Beløpene er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 931 000 kroner for post 01 og 370 000 kroner for post 21.

Oppgaver og mål

Norges geologiske undersøkelse (NGU) er et forvaltningsorgan som skal framskaffe og formidle kunnskap om Norges berggrunn, løsmasser, grunnvann og mineralressurser. NGU skal bidra til å dekke samfunnets behov for geologisk basiskunnskap gjennom å etablere og drive nasjonale databaser som gir informasjon om Norges geologi og geologiske ressurser.

NGU har hovedsete i Trondheim og et borekjerne- og prøvesenter på Løkken i Meldal kommune. Etaten disponerte 210,1 årsverk per 1. mars 2014. NGU har et internasjonalt fagmiljø med medarbeidere fra 27 nasjoner. Om lag 70 pst. av virksomheten finansieres med bevilgninger over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett. Resten av midlene tilføres gjennom bidrag fra samfinansieringsprosjekter og oppdrag.

NGUs virksomhetsidé er sammenfattet i begrepet «Geologi for samfunnet», og NGU har følgende operative målsettinger for sin virksomhet:

øke kartleggingen av geologiske ressurser

øke omfanget av tilgjengelig geologisk kunnskap til bruk i arealplanlegging og utbygging

styrke kunnskapen om landets oppbygging og geologiske prosesser

sørge for god forvaltning og brukertilpasning av geologisk kunnskap

styrke kommunikasjon og formidling av geologisk kunnskap

Kjernevirksomheten til NGU kan deles inn i datainnsamling, bearbeiding, lagring i nasjonale databaser og formidling av geologiske data fra fastlandet, grunnfjellet og de øverste lag på kontinentalsokkelen. For kontinentalsokkelen er det en avklart arbeidsdeling med Oljedirektoratet. Innsamling av data skjer både ved egen kartlegging, ved kartlegging samfinansiert med andre offentlige etater, kommuner og bedrifter, og ved at data blir overført til NGU fra universiteter og konsulentfirmaer.

Resultater 2013

NGU har i 2013 økt innsatsen innenfor geologisk oversiktskartlegging og videreutvikling og drift av de nasjonale databasene for berggrunn, løsmasser, mineralressurser, grunnvann, maringeologi og geofysikk.

Kartlegging

En satsing på innsamling av geofysiske og geologiske grunnlagsdata i Nord- og Sør-Norge ble igangsatt i henholdsvis 2011 og 2013. Målet er å øke tilgangen på grunnlagsdata og skape økt interesse for prospektering blant nasjonale og internasjonale selskaper. Oppstart av de geofysiske målingene i Nord-Norge ble 1 måned forsinket, på grunn av lang behandlingstid for å få tillatelse og avklaringer fra Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM). Forsinkelsen innebar bl.a. at det ble kartlagt et areal på 6 100 km² mot planlagt 7 000 km². Etterslepet vil bli forsøkt tatt igjen i 2014. Gode værforhold i Sør-Norge gjorde at det totalt sett ble kartlagt et større område, 4 200 km² mot planlagt 4 000 km².

Geologisk kunnskap til bruk i arealplanlegging og utbygging

Kartleggingsprogrammet Mareano (marin arealdatabase), med Havforskningsinstituttet, Kartverket og NGU som utførende deltakere, er videreført. I Mareano-programmet ble det gjennomført innsamling av bio-geokjemi-data fra 29 000 km2 i Norskehavet og Barentshavet, inklusiv det tidligere omstridte området mellom Norge og Russland. Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) er nasjonal skredetat, og NGUs kartleggings- og databasearbeid på skredområdet utføres som et statsoppdrag fra NVE/Olje- og energidepartementet. I 2013 er det utarbeidet en nasjonal fare- og risikoklassifikasjon for store fjellskred. Utvikling av felles metoder for faresonekartlegging i bratt terreng har fortsatt, og databasen for «Ustabile fjellpartier» er forbedret.

Geologisk kunnskap om landets oppbygging og geologiske prosesser

Produksjonsmålet for berggrunnskart i M 1:50 000 ble nådd med ni trykte kart i 2013. I tillegg ble det utgitt seks løsmassekart. Ny berggrunnskartlegging har blitt prioritert i områder i Nord-Norge, mens løsmassekartleggingen prioriteres ut fra nasjonal plan for skredfarekartlegging. Det ble registrert 6 400 grunnvannsbrønner i Brønndatabasen.

Forvaltning og brukertilpassing

NGU har arbeidet kontinuerlig med å effektivisere produksjonen fra feltarbeid til ferdige databaser, kart og innsynløsninger på nett. En ny innsynløsning «Min kommune» ble lansert i mars 2013. NGU har vært aktiv deltaker i alle relevante fora i Norge Digitalt og følger opp sin del av ansvaret for implementeringen av EUs INSPIRE-direktiv. Nye databaser under utvikling i 2013 var «Geologisk mangfold», «Circum-Arctic Mineral Resources» og «Nasjonal database for grunnundersøkelser».

Kommunikasjon og formidling

Nettstedet www.ngu.no har i 2013 hatt 445 000 besøk, og fra karttjenesten er det lastet ned 5 011 datasett. Nettstedet www.grunnvann.no har i 2013 hatt 35 000 besøk.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener departementet at NGU nådde sine mål i 2013 uten nevneverdige avvik. Grunnen til forsinkelsen knyttet til oppstart av geofysiske målinger var økte krav fra Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM) til NGUs sikkerhetsorganisasjon. NGU har utvidet sin sikkerhetsorganisasjon for å dekke NSMs økte krav til de geofysiske målingene fra fly og helikopter. NGU har igangsatt rutiner for sikkerhetskontroll av luftfartøy. NGU har oppdatert sine datarom for skjermingsverdig informasjon slik at de nå følger kravene til sikring.

Prioriteringer 2015

NGU vil prioritere geologisk kartlegging og anvendt/tverrfaglig forskning (i norske land- og havområder), utvikling og vedlikehold av nasjonale databaser og effektiv formidling gjennom kart- og webtjenester som en integrert del av Norge Digitalt og INSPIRE-direktivet.

NGU skal videreføre kartleggingen knyttet til mineralressurser i Sør- og Nord-Norge og videreføre skredfarekartleggingen som et oppdrag fra NVE.

NGU skal videreføre Mareano-programmet i tråd med regjeringens prioriteringer og i samarbeid med Havforskningsinstituttet og Kartverket, samt utvikle marine grunnkart for kystsonen i samarbeid med aktuelle næringer og forvaltnings- og forskningsinstitusjoner.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Det foreslås en bevilgning på 178,5 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell reduksjon på 800 000 kroner. Av bevilgningen er 20 mill. kroner avsatt til geofysiske målinger fra fly og helikopter i Nord-Norge. Mareano-programmet og kartleggingen av mineralressurser i Sør-Norge foreslås videreført på samme nivå som i 2014. Bevilgningen skal videre dekke lønnsutgifter, husleier, reiseutgifter, administrative fellesutgifter, investeringer og utgifter knyttet til tjenesteavtalen mellom Direktoratet for mineralforvaltning og NGU.

Post 21 Spesielle driftsutgifter

Det foreslås en bevilgning på 69,5 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 1,33 mill. kroner. Under denne posten føres utgifter til eksternfinansierte prosjekter. Det skilles mellom oppdrag og samfinansieringsprosjekter. Det foreslås bevilget 69,5 mill. kroner.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3905, postene 01 og 02, jf. forslag til vedtak II, 1.

Kap. 3905 Norges geologiske undersøkelse

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Oppdragsinntekter

23 512

27 000

27 800

02

Tilskudd til samfinansieringsprosjekter

51 828

47 000

47 200

16

Refusjon av fødselspenger/adopsjonspenger

683

18

Refusjon av sykepenger

1 884

Sum kap. 3905

77 907

74 000

75 000

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 135 000 kroner for post 01 og 235 000 kroner for post 02.

Post 01 Oppdragsinntekter

Det foreslås en bevilgning på 27,8 mill. kroner for 2015. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 935 000 kroner. Her føres eksterne inntekter fra oppdrag. Oppdraget fra NVE knyttet til kartlegging av skredfare utgjør det største enkeltprosjektet. De øvrige oppdragsinntektene ventes i hovedsak å komme fra oljeselskapene.

Post 02 Tilskudd til samfinansieringsprosjekter

Det foreslås en bevilgning på 47,2 mill. kroner for 2015. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 435 000 kroner. Her føres bidrag fra eksterne deltakere til finansiering av samfinansieringsprosjekter. De viktigste finansieringskildene er Norges forskningsråd, oljeselskapene, mineralindustrien, kommuner, fylkeskommuner, andre departementer og statsetater.

Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til postene 01 og 02, jf. omtale under kap. 905, post 21 og forslag til vedtak II, 1.

Kap. 906 Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

20 774

28 300

29 300

30

Sikrings- og miljøtiltak, kan overføres

2 979

6 500

6 500

31

Miljøtiltak Løkken, kan overføres

6 016

35 000

14 100

Sum kap. 0906

29 769

69 800

49 900

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 31 redusert med 27 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014).

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 1,3 mill. kroner og post 31 med 937 000 kroner for 2015. Beløpet er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 142 000 kroner for post 01.

Oppgaver og mål

Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard (DMF) er statens fagetat for forvaltning og utnyttelse av mineralressursene i Norge og på Svalbard. Etaten disponerte 23,4 årsverk per 1. mars 2014 og er samlokalisert med Norges geologiske undersøkelse (NGU) i Trondheim. Etaten har også kontor på Svalbard.

DMF tildeler undersøkelsesrett og utvinningsrett etter mineralloven til mineralske ressurser som staten eier, og gir driftskonsesjon for mineralvirksomhet på alle typer mineraler. DMF er fast høringsinstans i saker om mineralske ressurser etter plan- og bygningsloven. Etter regler om konsekvensutredninger i plan- og bygningsloven skal ansvarlig myndighet (kommuner) forelegge planprogrammer om massetak for DMF. Etaten har innsigelseskompetanse i plansaker som angår mineralske ressurser. Videre administrerer etaten en rekke miljøtiltak og sikringsarbeider ved gamle gruver der staten har et ansvar.

På Svalbard er grunnlaget for DMFs virksomhet Bergverksordningen for Svalbard med utfyllende regler for petroleumsvirksomhet. DMF utsteder mineraltillatelser og utgir oversikter over geologiske funn på Svalbard. Etter forskrift til lov om miljøvern på Svalbard skal planprogrammet i konsekvensutredninger som vedrører uttak og undersøkelser av mineralske ressurser, forelegges DMF før endelig vedtak.

Bevilgning til virksomheten på Svalbard gis over eget budsjettkapittel i Svalbardbudsjettet, jf. omtale under Svalbardbudsjettets kap. 11 Bergmesteren.

DMF skal arbeide for at Norges mineralressurser forvaltes og utnyttes til beste for samfunnet og legge grunnlag for økt verdiskaping basert på en forsvarlig og bærekraftig utvinning og bearbeiding av mineraler. DMF skal legge til rette for vekst i mineralnæringen gjennom god og effektiv saksbehandling og bidra til at mineralvirksomhet skjer ut fra en avveining av flere ulike samfunnshensyn, inklusiv annen næringsvirksomhet, miljø og kulturminneverdier.

Det er fastsatt følgende hovedmål for etatens virksomhet:

sørge for forsvarlig og bærekraftig forvaltning av mineralressurser

redusere miljømessige konsekvenser av tidligere mineraluttak

sørge for forsvarlige sikringstiltak

styrke kommunikasjon, kompetansebygging og brukerorientering

sørge for forsvarlig og bærekraftig forvaltning av mineralressurser på Svalbard.

Resultater 2013

Forvaltning

Antall saker i DMF er fortsatt økende. DMF arbeider aktivt med å effektivisere og forenkle arbeidsoppgaver og å tilpasse organisasjonen best mulig til de nye pålagte oppgavene etter mineralloven.

Som følge av den nye mineralloven har antall objekter som etaten skal holde tilsyn med, økt betraktelig fra noen hundre til flere tusen objekter, bl.a. ved at etaten har fått det formelle ansvaret for uttak av pukk og grus. DMF har i 2013 redusert antall fysiske tilsyn og har i større grad prioritert internkontrollbaserte tilsyn ved bl.a. å etterspørre og behandle søknader om driftskonsesjoner fra virksomheter som ennå ikke har dette på plass.

Miljøtiltak

Miljødirektoratet har fastsatt en handlingsplan for forurensningstiltak i gruveområder med antatt størst forurensningsrisiko. DMF har gjennomført tiltak i disse områdene, og tungmetallavrenningen av kobber og sink er blitt vesentlig redusert i perioden. DMF vurderer i samarbeid med Miljødirektoratet ytterligere tiltak i disse og andre områder hvor det har vært mineralutvinning.

Løkken: Miljødirektoratet har gitt Nærings- og fiskeridepartementet pålegg om å iverksette forurensningsbegrensende tiltak ved Løkken Gruver. DMF har vurdert og sammenlignet alternative rensetekniske løsninger som kan oppfylle miljøkravene i pålegget. Departementet mottok et forslag til tiltaksplan fra DMF i mai 2013. Miljødirektoratet har i mai 2014 gitt sin tilslutning til tiltaksplanen for Løkken. DMF vil gjennomføre detaljprosjektering før tiltakene kan starte opp.

Folldal: Klima- og miljødepartementet har pålagt Nærings- og fiskeridepartementet å gjennomføre tiltak for å redusere forurensningen fra gruveområdet i Folldal. Målingene viser at metallavrenningen fortsatt ligger over kravet fra forurensningsmyndighetene. I løpet av sommeren og høsten 2013 ble det gjennomført laboratorieforsøk på vann fra Folldal og gjennomført pilotforsøk i et mobilt feltlaboratorium. DMF fortsetter forberedende og kartleggende undersøkelser i 2014. DMF vil oversende forslag til tiltaksplan for Folldal til departementet i desember 2015.

Sulitjelma: I Sulitjelma er utslippene av kobber til innsjøen Langvatnet fortsatt høyere enn kravene fra Miljødirektoratet. Vannmengdene fra gruveområdet har de siste årene vært betydelig høyere enn i tidligere år, og dette har ført til økt utslipp av metaller til Langvatnet. I henhold til pålegg fra Miljødirektoratet fortsatte DMF i 2013 overvåkingen av vannkvaliteten som også inkluderte biologiske undersøkelser. DMF utfører en evaluering av eksisterende kontrollmålingsprogram for overvåkning av vassdraget. Resultatene fra dette arbeidet medtas og legges til grunn i det videre tiltaksplanarbeidet. DMF vil oversende forslag til tiltaksplan i Sulitjelma til departementet i desember 2015.

Sikring

DMF påser at undersøkelsesarbeider og uttak av mineralske ressurser gjennomføres i henhold til minerallovens krav og godkjente driftsplaner.

DMF har utarbeidet en prioritert liste over områder hvor det er vurdert å være et sikringsbehov. Det ble utført 20 sikringstilsyn. Arbeider med rehabilitering/nyetablering av gjerder var prioritert i 2013. I tillegg har departementet i juli 2014 gitt DMF oppdrag om å gjennomføre tiltak for sikring av eierløse bygninger på statens grunn på Løkken.

Kommunikasjon og brukerorientering

DMF arbeider med å utvikle en mer brukerorientert hjemmeside. I april 2013 lanserte DMF en ny database med offentlig tilgjengelige undersøkelsesrapporter. Videre tilbyr DMF informasjonsseminar til alle fylkesmenn og fylkeskommuner om hva etaten kan tilby av tjenester og hvor grensen mellom DMFs og kommunens ansvar går. DMF har videre i samarbeid med Norsk Bergindustri gjennomført kurs om minerallovens krav til driftsplaner og driftskonsesjon.

DMF arbeider med å effektivisere innsamlingen av data som grunnlag for mineralstatistikken. I 2013 ble det lagt til rette for elektronisk innsendelse av driftsrapporter.

Når det gjelder etatens virksomhet på Svalbard, vises det til omtale i Svalbardbudsjettet.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener departementet at DMF i all hovedsak nådde sine mål i 2013. Det er fortsatt utfordringer knyttet til kapasitet og behov for ytterligere kompetanse i etaten.

Prioriteringer 2015

Oppfølging av søknader om driftskonsesjon

Overgangsordningen for mineralloven utløper ved årsskiftet 2014/2015. Direktoratet skal behandle alle innkomne søknader så raskt det lar seg gjøre og følge opp med sanksjoner overfor de som ikke har søkt om konsesjon.

Effektivisert saksbehandling og internkontroll, inklusiv utvikling av moderne IT-systemer

DMF skal arbeide med overordnet systemutvikling og utvikling av internt og eksternt veiledningsmateriell. DMF skal etablere ny databasestruktur med databaser som kommuniserer med hverandre og som har god GIS-funksjonalitet (Geologisk informasjonssystem). Ny databasestruktur med GIS-funksjonalitet er nødvendig for å effektivisere og øke sikkerheten innenfor sentrale saksbehandlingsoppgaver.

Økt brukerorientering og informasjon med vekt på nettbaserte løsninger

DMF skal utarbeide en plan knyttet til mineralsektoren for utvikling av web-baserte løsninger som gir mulighet til å avgi og finne offentlig informasjon på nett.

Gjennomføring av tiltak knyttet til forurensning fra gamle gruveområder

Direktoratet skal utarbeide helhetlige planer for tiltak i Folldal og Sulitjelma. Konkrete tiltak vil bli gjennomført ved Løkken i tråd med foreliggende tiltaksplan.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Det foreslås en bevilgning på 29,3 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 2,4 mill. kroner. Det gir rom for å øke bemanningen noe for å følge opp ny minerallov. På Svalbardbudsjettet for 2015 foreslås det i tillegg bevilget 1,6 mill. kroner under kap. 11 Bergmesteren, til drift av virksomheten på Svalbard.

Post 30 Sikrings- og miljøtiltak, kan overføres

Det foreslås en bevilgning på 6,5 mill. kroner på posten. Midlene vil bli brukt både til sikring av farlige gruveåpninger, til tiltak for å redusere forurensningen fra gamle gruveområder og til vedlikehold og kontroll med tidligere gjennomførte forurensningstiltak. I tillegg vil deler av bevilgningen bli benyttet til arbeidet med nødvendige vedlikeholds- og sikringstiltak på gamle gruvebygninger som eies av Nærings- og fiskeridepartementet.

Post 31 Miljøtiltak Løkken, kan overføres

Det foreslås en bevilgning på 14,1 mill. kroner. Bevilgningen skal dekke kostnader knyttet til gjennomføring av tiltak i henhold til tiltaksplan for Løkken gruver. Det foreslås å videreføre øvre ramme på 190 mill. kroner til gjennomføring av pålagte miljøtiltak på Løkken, jf. forslag til vedtak XI.

Kap. 3906 Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Leie av bergrettigheter og eiendommer

189

100

100

02

Behandlingsgebyrer

1 055

700

700

16

Refusjon av fødselspenger/adopsjonspenger

277

18

Refusjon av sykepenger

467

Sum kap. 3906

1 988

800

800

Post 01 Leie av bergrettigheter og eiendommer

Inntektene kommer fra leie av bergrettigheter og utleie av gruveeiendommer. Det foreslås en bevilgning på 100 000 kroner og at bortfeste av gruver til museale formål kan skje vederlagsfritt, jf. forslag til vedtak XII.

Post 02 Behandlingsgebyrer

Inntektene kommer fra behandlingsgebyr for undersøkelses- og utvinningssøknader. Det foreslås en bevilgning på 0,7 mill. kroner.

Kap. 909 Tiltak for sysselsetting av sjøfolk

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

73

Tilskudd til sysselsetting av sjøfolk, overslagsbevilgning

1 685 597

1 700 000

1 802 000

Sum kap. 0909

1 685 597

1 700 000

1 802 000

Tilskuddsordningen for tiltak for sysselsetting av sjøfolk skal sikre norsk maritim kompetanse og rekruttering av norske sjøfolk og sikre rederiene konkurransedyktige rammevilkår i forhold til vilkårene i andre land. Tilskuddsordningen kompenserer delvis for kostnadsulempen ved å sysselsette norske/EØS sjøfolk. Ordningen innebærer at rederiene mottar refusjon tilsvarende summen av innbetalt inntektsskatt, trygdeavgift og arbeidsgiveravgift for mannskap innenfor ordningen.

Sjøfartsdirektoratet forvalter ordningen på grunnlag av forskrift om forvaltning av tilskudd til sysselsetting av sjøfolk, oppdragsbrev og veiledninger fastsatt av Nærings- og fiskeridepartementet.

Tilskuddsordningen omfatter:

nettolønnsordning for bemanningen som omfattes av skipenes alarminstruks på passasjerskip i utenriksfart i NOR

nettolønnsordning for sikkerhetsbemanning på skip i petroleumsvirksomhet (offshorefartøyer) i NOR

nettolønnsordning for sikkerhetsbemanning på øvrige fartøyer i NOR (lasteskip, brønnbåter, passasjerskip og slepebåter)

nettolønnsordning for sikkerhetsbemanningen på hurtigruteskip som trafikkerer strekningen Bergen–Kirkenes.

prosentvis tilskudd (9,3 eller 12 pst.) til skip i Norsk Ordinært Skipsregister (NOR) og Norsk Internasjonalt Skipsregister (NIS).

Resultater 2013

Antall sjøfolk i ordningen har vært relativt stabil. Det gjennomsnittlige antallet refusjonsberettigede sjøfolk i budsjettåret 2013 var om lag 12 100.

Figur 5.13 Utvikling gjennomsnittlig antall sjøfolk omfattet av nettolønnsordningen per budsjettår

Rederier som omfattes av nettolønnsordningen bidrar til tiltak for opplæring av sjøfolk og må for hvert skip i gjennomsnitt ha tilknyttet minst to personer under opplæring gjennom året, og innbetale 500 kroner per refusjonsmottaker per måned til kompetansefondet under Stiftelsen Norsk Maritim Kompetanse. Fondets utbetalinger har bidratt til en positiv utvikling i antall opplæringsstillinger, med økning fra om lag 1 000 opplæringsplasser i 2004 til nær 2 700 ved utgangen av 2013.

Prioriteringer 2015

Tilskuddsordningen for tiltak for sysselsetting av sjøfolk er et viktig virkemiddel for å sikre arbeidsplasser og vekst i de maritime næringer. Grensen for maksimal refusjonsutbetaling på 198 000 kroner per refusjonsmottaker per år i nettolønnsordningen har ligget fast siden det ble innført i juli 2008. Kostnadsulempen ved bruk av norske sjøfolk har dermed økt, både absolutt og relativt sammenlignet med andre maritime sysselsettingsordninger i Europa. Regjeringen foreslår derfor at grensen for maksimal refusjon økes i tråd med forventet prisvekst i 2015.

I mars 2014 ble det satt ned et eget utvalg som ser på fartsområdebegrensningene for skip i norske farvann registrert i det norske internasjonale skipsregisteret (NIS). Utvalget skal også vurdere innretningen av nettolønnsordningen. Utvalgets arbeid vil følges opp i forbindelse med arbeidet med regjeringens maritime strategi som lanseres i løpet av våren 2015. Departementet vil videre arbeide med å følge opp regjeringsplattformens intensjon om lovfesting av nettolønnsordningen.

Budsjettforslag 2015

Regjeringen foreslår at grensen for maksimal utbetaling økes i tråd med forventet prisvekst i 2015 til 202 000 kroner per sysselsatt per år.

Antallet refusjonsberettigede sjøfolk synes å gå noe ned i 2014 sammenlignet med 2013, og det legges til grunn at om lag 11 800 sjøfolk vil omfattes av tilskuddsordningen i 2015. Bevilgningsbehovet anslås til 1 802 mill. kroner. Økning i bevilgning fra 2014 skyldes økningen i den øvre grensa på refusjonsutbetalingene og kompensasjon for bortfall av differensiert arbeidsgiveravgift, nærmere omtalt i Prop. 118 S.

Beløpsanslaget er usikkert og vil bl.a. avhenge av utviklingen i antall refusjonsberettigede sjøfolk og lønnsnivået til disse. Det foreslåtte bevilgningsbeløpet skal dekke utbetalinger av tilskudd for 6. termin i 2014 (november–desember) og for 1. til 5. termin i 2015 (januar–oktober).

Kap. 910 Sjøfartsdirektoratet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

375 222

373 000

347 300

Sum kap. 0910

375 222

373 000

347 300

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med om lag 12,2 mill. kroner for 2015. Beløpet er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 1,87 mill. kroner for post 01.

Oppgaver og mål

Maritim næring er et av satsingsområdene i regjeringens aktive næringspolitikk der Sjøfartsdirektoratet skal være en viktig og sentral aktør for å bidra til å utvikle maritim virksomhet i Norge. Sjøfartsdirektoratet har sammen med Nærings- og fiskeridepartementet ansvaret for sjøsikkerhetsarbeidet i Norge gjennom arbeidet med sikkerhet på norskregistrerte fartøy, utenlandske fartøy i norske farvann og skipsregistrering.

Sjøfartsdirektoratet skal effektivt og offensivt bidra til at det norske flagget er attraktivt for norske og utenlandske redere, eiere og de som arbeider om bord slik at Norge forblir en verdensledende maritim nasjon. Sjøfartsdirektoratet er også en synlig og tydelig pådriver i det internasjonale regelverksarbeidet og representerer Norge i en rekke internasjonale organ som Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen (IMO), Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO), det internasjonale havnestatskontrollsamarbeidet Paris MoU (Paris Memorandum of Understanding on Port State Controll) og EU.

Sjøfartsdirektoratets overordnede mål er at Norge skal være en attraktiv flaggstat med høy sikkerhet for liv, helse, miljø og materielle verdier.

Sjøfartsdirektoratets hovedmål for virksomheten er:

Godt kvalifiserte sjøfolk som har gode arbeids- og levevilkår.

Sikre og miljøvennlige fartøy.

NIS og NOR skal være attraktive kvalitetsregistre.

Sjøfartsdirektoratets hovedoppgaver er å:

utvikle norsk og internasjonalt regelverk på skipsfartsområdet

føre tilsyn med arbeids- og levevilkår om bord på fartøy og utstede sertifikater for sjøfolk

føre tilsyn med norskregistrerte fartøy og deres rederier, samt utstede sertifikater til fartøy

føre tilsyn med utenlandske skip i norske havner

forvalte nettolønnsordningen

registrere skip og rettigheter i skip, markedsføre Norsk Internasjonalt Skipsregister (NIS) og Norsk Ordinært Skipsregister (NOR)

registrere og følge opp ulykker

drive forebyggende og holdningsskapende arbeid innen sjøsikkerhet.

Sjøfartsdirektoratet er organisert med et hovedkontor i Haugesund, og sju regionkontorer i henholdsvis Oslo, Stavanger, Bergen, Ålesund, Kristiansund, Sandnessjøen og Svolvær. Direktoratet disponerte til sammen 325 årsverk per 1. mars 2014.

Hoveddelen av direktoratets virksomhet er underlagt Nærings- og fiskeridepartementet. I saker som gjelder forurensning fra skip og vern av det marine miljøet, er direktoratet underlagt Klima- og miljødepartementet. Direktoratet samarbeider med og er rådgiver for Kystverket og bistår med skipsteknisk kompetanse under oljevernaksjoner. Sjøfartsdirektoratet bistår Petroleumstilsynet i håndhevingen av petroleumsloven på norsk sokkel og har prosjektsamarbeid med NORAD i bistandssaker.

Resultater 2013

Sikre og miljøvennlige fartøy

Sjøfartsdirektoratet legger stor vekt på aktiv forebygging av ulykker og er en pådriver i det internasjonale regelverksarbeidet for økt sjøsikkerhet.

Direktoratet har etablert en metode for risikobasert tilsyn på fartøy, som sikrer at tilsynet rettes mot områder med høy risiko og størst gevinst for sikkerhet og miljø. Det risikobaserte tilsynet baseres på statistikk, rapporter, sikkerhetstilrådninger fra Statens havarikommisjon for transport og andre funn, og kan resultere i aktiviteter som dokumentkontroll, inspeksjon, revisjon eller holdningsskapende arbeid. Sjøfartsdirektoratet har i 2013 også gjennomført tiltaksplan for å redusere ulykker i fritidsbåtsegmentet og har i denne sammenheng hatt flere holdningsskapende kampanjer.

Som en del av arbeidet for sikker drift av norskregistrerte skip og utenlandske skip i norsk farvann har direktoratet i 2013 hatt høy tilsynsaktivitet. Videre har direktoratet gjennomført revisjoner av klasseselskap, godkjente foretak og utdanningsinstitusjoner.

Sjøfartsdirektoratet legger stor vekt på arbeidet med sikkerhetsarbeidet (security) for norsk skipsfart. Bl.a. gjennomfører direktoratet kontinuerlige vurderinger av trusselbildet for norsk skipsfart i samarbeid med Politiets sikkerhetstjeneste. Videre deltar direktoratet med representanter i nasjonale og internasjonale fora, eksempelvis MARSEC og Sikkerhetsutvalget for innenriks skipsfart. Sjøfartsdirektoratet har også blitt tildelt myndighet som Competent Authority for Maritime Security som medfører at direktoratet er hovedansvarlig for oppfølging av alt EU-relatert maritimt sikkerhetsarbeid. Nasjonale systemer og regelverk innen sikkerhetsarbeid har blitt gjennomgått og oppdatert.

Sjøfartsdirektoratet gjennomfører dokument- og fartøytilsyn på skip under bygging. Den høye aktiviteten i skipsbyggingsnæringen, med nybygg og ombygging av fartøy i Norge og utlandet, fortsatte i 2013. Økningen gjelder både flyttbare innretninger (offshore/riggmarkedet) og de tradisjonelle fartøytypene fiskefartøy, lasteskip og passasjerfartøy. Veksten i byggeaktiviteten har medført høyere reiseaktivitet både innenlands og utenlands for direktoratets inspektører og økt ressursbruk for direktoratet. Deler av næringen (bl.a. offshore- og havbruksnæringen) etterspør stadig mer spesialfartøy med ny teknologi for framdrift og operasjon. For å ivareta dokument- og fartøytilsyn på en sikker måte har direktoratet styrket kunnskapen på disse områdene og iverksatt tiltak for å beholde og rekruttere personell med slik teknisk maritim kompetanse.

Sjøfartsdirektoratet har de siste årene prioritert forenkling, brukervennlighet og service overfor sine kunder og brukere. Sjøfartsdirektoratets gjennomføring av tiltak for å forenkle og bedre tjenestenivået har ført til kortere saksbehandlingstid, bedre digitale tjenester og tettere dialog med rederier, sjøfolk og andre. Som en del av satsingen er det gjennomført omfattende utviklingstiltak for å modernisere IT-tjenestene. Allerede er bl.a. følgende tjenester lagt til rette for digitalisering/elektronisk innrapportering: Søknad om fartøyssertifikater og inspeksjoner (antatt 4 000 transaksjoner årlig), søknad om personellsertifikater (antatt 33 000 transaksjoner årlig), søknad om refusjon i henhold til nettolønnsordningen (antatt 2 500 transaksjoner årlig), innrapportering av helse/udyktighetserklæringer (antatt 30 000 transaksjoner årlig) og rapportering av ulykker (antatt 500 transaksjoner årlig). Satsingen er i tråd med Sundvolden-erklæringens mål om å arbeide for forenkling og mest mulig effektiv bruk av fellesskapets ressurser. Det vil være behov for en kontinuerlig forbedring/utvikling for at de nye systemene skal fungere optimalt for brukere og ansatte.

I tillegg gjennomfører Sjøfartsdirektoratet et prosjekt for å forenkle det maritime regelverket. Målet er å få et mer brukervennlig og lettere tilgjengelig regelverk og redusere antall forskrifter.

Sjøfartsdirektoratets kvalitetssystem er godt implementert og tilfredsstiller ISO 9001. Første oppfølgingsrevisjon ble gjennomført i mai 2013, og konklusjonen fra denne er at Sjøfartsdirektoratet har et godt innarbeidet kvalitetsstyringssystem.

Sjøfolks kompetanse og velferd

Sjøfartsdirektoratet har i 2013 utstedt 21 919 gebyrbelagte dokumenter knyttet til personellsertifisering (sertifikater, påtegninger og dispensasjoner). Det er utstedt 14 253 båtførerbevis. Videre ble det utstedt 105 ICC-sertifikater (internasjonale båtførersertifikat).

Direktoratet har gjennom revisjoner og annen oppfølgning ført kontroll med at skoler og kurssenter som inngår i den maritime utdanningen, oppfyller internasjonale minimumskrav i henhold til STCW-konvensjonen (Convention of Standards of Training, Certification and Watchkeeping) og relevant EU-regelverk.

Skipsarbeidsloven trådte i kraft 20. august 2013, samme dag som ikrafttredelsen av ILOs konvensjon om sjøfolks arbeids og levevilkår (Maritime Labour Convention – MLC 2006). Skipsarbeidsloven er den største reformen for norske sjøfolk siden 1975, og sammen med skipssikkerhetsloven utgjør loven arbeidsmiljølovgivningen til sjøs. Skipsarbeidsloven hever aldersgrensen for skipsarbeidere fra 62 til 70 år og gir arbeidstakerne sterkere stillingsvern. Sjøfartsdirektoratet har gjennomført nødvendige forskriftsendringer som følge av den nye loven og utarbeidet og publisert instruks og prosedyre for sertifisering og inspeksjon. Sjøfartsdirektoratet har også startet arbeidet med å videreutvikle dagens velferdstjeneste til en moderne tjeneste rettet mot helse og trivsel for sjøfolk. Videreutviklingen vil ivareta forpliktelsene i henhold til MLC 2006.

Sjøfartsdirektoratet forvalter nettolønnsordningen for sjøfolk. Det vises til omtalen under kap. 909.

Sikre og miljøvennlige fartøy

Sjøfartsdirektoratets arbeider for sikre og miljøvennlige fartøy gjennom aktiv deltakelse i det internasjonale regelverksarbeidet, dokumentkontroll, revisjoner og tilsyn av norske og utenlandske skip og annet forebyggende arbeid. Sjøfartsdirektoratet skal videre arbeide for nedgang i person- og fartøysulykker.

Sjøfartsdirektoratets inspeksjons- og revisjonsvirksomhet er et sentralt virkemiddel for å opprettholde en høy sikkerhetsstandard på norske skip. Det har i 2013 vært høy tilsynsaktivitet. Sjøfartsdirektoratet har gjennomført dokumentasjonskontroll ved nybygg, ombygging og innflagging av skip, tilsyn, havnestatskontroll og periodiske kontroller.

Ved utgangen av 2013 var det 3 246 kontrollpliktige norskregistrerte skip og flyttbare innretninger. Av disse var 721 delegert til godkjente klasseselskap. Dette er en svak nedgang fra 2012 hvor flåten besto av 3 264 kontrollpliktige skip og flyttbare innretninger.

I 2013 uførte direktoratet 2 096 obligatoriske sertifikatinspeksjoner på norskregistrerte skip (mot 2 105 i 2012). Det ble utført 1 021 andre inspeksjoner, medregnet 38 inspeksjoner ved ombygginger/endringer, 333 inspeksjoner for fartstillatelse og slepetillatelse og 128 inspeksjoner etter havari eller skade.

I tillegg utførte direktoratet 345 uanmeldte inspeksjoner på norske kontrollpliktige skip og 132 uanmeldte inspeksjoner på ikke-kontrollpliktige fiskefartøy med største lengde 6 til 10,67 m. Av de kontrollpliktige skipene som Sjøfartsdirektoratet utførte uanmeldte inspeksjoner på, ble 30 (8,7 pst. av de kontrollerte skipene) tilbakeholdt. Dette er en svak økning i antall tilbakeholdelser. Av de ikke-kontrollpliktige fiskefartøyene ble 10 (7,6 pst. av de kontrollerte skipene) holdt tilbake.

Etter forpliktelsene i havnestatskontrollsamarbeidet Paris MoU (Paris Memorandum of Understanding) gjennomførte Sjøfartsdirektoratet til sammen 608 havnestatskontroller. Av de kontrollerte skipene ble 9 (1,5 pst.) tilbakeholdt på grunn av alvorlige mangler, mot 11 (2 pst.) i 2012. Av de 455 norske skipene som ble kontrollert i utenlandske havner innenfor Paris MoU i 2013, ble 5 skip (1,1 pst.) tilbakeholdt. Norge har rykket opp til en andreplass på hvitlisten til havnestatssamarbeidet Paris MoU. Listene til Paris MoU (Black, Grey and White-list) rangerer flaggets gjennomføring av internasjonalt regelverk i henhold til status på alle fremmede skip som har besøkt Paris MoU-området det siste året. Listen får stadig økende betydning, bl.a. for flaggstaters oppfølging av internasjonale krav og næringens valg av flåte. I havnestater utenfor Paris MoU ble totalt 12 norske skip holdt tilbake. Dette er en økning på seks skip i forhold til 2012.

Sjøfartsdirektoratet har gjennomført seks vertikalrevisjoner på skip med klasse i godkjente klasseselskap. Det er utført tre ISPS systemrevisjoner, 18 uanmeldte ISPS-tilsyn på skip og sju ISM observasjoner av rederi og skip der godkjente klasseselskap er delegert utstedelsen av sertifikatene. I tillegg er det gjennomført 200 revisjoner i henhold til International Safety Management Code (ISM-kodens) krav, hovedsakelig på passasjerskip og ved landorganisasjonene i de tilhørende rederiene.

Per 31. desember 2013 var det 1 187 skip med gyldig sertifikat om forsikring og annen sikkerhet for oljesølansvar for skip etter Bunkerskonvensjonen 2001 (bunkerskonvensjonssertifikat) og 186 skip med gyldig sertifikat om forsikring eller annen økonomisk sikkerhet for ansvar for skade ved oljesøl etter Ansvarskonvensjonen 1992 (oljeskadesertifikat). Sertifikatene utstedes av Sjøfartsdirektoratet og fornyes hvert år.

Sjøfartsdirektoratet har fortsatt arbeidet med å redusere ulykker i fiskeflåten, og har i denne sammenheng bl.a. vektlagt oppsøkende virksomhet og holdningsskapende arbeid. Det er etablert et fast samarbeid mellom de nordiske sjøfartsadministrasjonene på området.

Ulykkestallene for 2013 er på linje med tallene for 2012, med en mindre økning i antall skipsulykker og en mindre reduksjon i antall personulykker. Det ble totalt registrert 531 ulykker tilknyttet næringsfartøy fordelt på 252 personulykker/arbeidsulykker og 279 skipsulykker. Antall registrerte skipsulykker har de siste årene vist en svakt økende tendens. Økningen skjer på flere ulykkestyper og kan sannsynlig bl.a. forklares med at flere hendelser registreres som følge av endringer i registreringspraksis. Direktoratet arbeider for å bedre sikkerheten, bl.a. gjennom forebyggende arbeid og tilsynsvirksomhet. Direktoratet har også sett på årsaken til ulykker.

Det ble registrert åtte omkomne i totalt åtte ulykker på norskregistrerte næringsfartøy i 2013. Dette er noe lavere enn gjennomsnittet for perioden 2003–2012 da det var 14 omkomne per år. Det ble i 2013 registrert 34 dødsfall knyttet til bruk av fritidsbåt i totalt 29 ulykker. Gjennomsnittet for perioden 2003–2013 er 35 omkomne per år.

Direktoratet har arbeidet målbevisst for å bedre sikkerheten ved bruk av fritidsbåt. Bl.a. er det holdningsskapende arbeidet økt, og det arbeides med å oppdatere innholdet i båtførerprøven.

Sjøfartsdirektoratet har hjemmel til å utstede overtredelsesgebyr og fatte vedtak om tvangsmulkt ved brudd på bestemmelser i skipssikkerhetsloven. Det ble i 2013 fattet vedtak om utstedelse av overtredelsesgebyr i 29 av totalt 52 varslede saker og fattet 72 vedtak om tvangsmulkt. Dette er en nedgang sammenliknet med tidligere år.

Sjøfartsdirektoratet har deltatt aktivt i det internasjonale arbeidet i FNs sjøfartsorganisasjon IMO med å utvikle regelverk for å redusere forurensende utslipp fra skip til luft og vann, medregnet klimautslipp. Dette er et langsiktig arbeid som vil fortsette over flere år. Sjøfartsdirektoratet har videre en ledende rolle i arbeidet i IMO med utvikling av Polarkoden (internasjonalt regelverk for skipsfart i polare områder).

NIS og NOR

Sjøfartsdirektoratet sikrer rettsvern og rettigheter i norske skip gjennom skipsregistrene NIS og NOR. Det er blant hovedmålene for direktoratet at NIS og NOR skal være attraktive kvalitetsregistre. En betydelig flåte under norsk flagg og en kompetent sjøfartsadministrasjon er viktig både for norsk verdiskaping og for å sikre innflytelse i internasjonale myndighetsfora. Gjennom en betydelig flåte kan Norge også bidra til raskere ikrafttredelse av nye internasjonale konvensjoner.

Norsk sjøfartsadministrasjon er konkurranseutsatt ved at rederiene kan velge å registrere sine skip i andre lands register. Det har derfor vært arbeidet målrettet, både nasjonalt og internasjonalt, for å markedsføre NIS som et kvalitetsregister ovenfor rederier og andre kunder.

Registervirksomheten påvirkes av markeds- og konjunkturmessige svingninger i skipsfartsnæringen og myndighetsbestemte rammevilkår. Det har de senere år vært en nedgang i NIS-flåten. NIS flåten hadde imidlertid en positiv utvikling i 2013. Totalt økte registeret med elleve skip i 2013, fra 529 skip med en samlet bruttotonnasje på 13 891 611 i 2012 til 540 skip med en samlet bruttotonnasje på 14 262 768 i 2013. Årsaken til veksten er først og fremst tilkomsten av offshoreskip og tankskip.

Den positive utviklingen med økning i antall registrerte fartøy i NOR har fortsatt. Ved utgangen av 2013 var det registrert 17 713 skip med en samlet bruttotonnasje på 3 368 308 mot 17 134 skip med en samlet bruttotonnasje på 3 365 738 ved utgangen av 2012, en økning på 579 skip. Registrering av fritidsfartøy og mindre arbeidsfartøy under 15 meter har hatt størst vekst. Det er imidlertid en negativ utvikling for litt større fartøy i NOR.

Vurdering av måloppnåelse

Sjøfartsdirektoratet hadde i 2013 en god måloppnåelse på alle sine områder uten vesentlige avvik i forhold til de fastsatte målene.

Prioriteringer 2015

Sjøfartsdirektoratet skal i 2015 videreføre virksomheten innenfor de fastlagte målene om sikre og miljøvennlige fartøy, godt kvalifiserte sjøfolk som har gode arbeids- og levevilkår, og at NIS og NOR skal være attraktive kvalitetsregistre.

I arbeidet for sikre og miljøvennlige fartøy skal Sjøfartsdirektoratet legge stor vekt på aktiv forebygging av ulykker. Risikobasert tilsyn skal fortsatt være førende for dette arbeidet slik at innsatsen rettes mot de områder som gir størst sikkerhets- og miljømessig gevinst. Sjøfartsdirektoratet skal også være en synlig og tydelig pådriver i det internasjonale regelverksarbeidet for sikkerhet og miljø gjennom å delta i organ som IMO, ILO, Paris MoU og EU. Direktoratet skal møte den ventede veksten og utviklingen i skipsbyggingsaktiviteten ved å videreutvikle den tekniske maritime kunnskapen og sikre at direktoratet har tilstrekkelig personell med slik kompetanse.

Sjøfartsdirektoratet skal legge vekt på å være en moderne og effektiv sjøfartsadministrasjon som tilbyr gode løsninger, digitale tjenester, tilgjengelighet og service til den maritime næringen. Sjøfartsdirektoratet skal arbeide for å snu den negative utviklingen i NIS hvor det over tid har vært en nedgang i tallet på registrerte skip. Markedsføring av Norge som et attraktivt, konkurransedyktig vertsland for kvalitetsskipsfart og god dialog med direktoratets kunder og samarbeidspartnere skal stå sentralt i arbeidet.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Det foreslås bevilget 347,3 mill. kroner for 2015. Bevilgningen skal dekke lønns- og pensjonsutgifter og andre ordinære driftsutgifter. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell reduksjon på 11,6 mill. kroner som har sammenheng med reduserte pensjonsutgifter.

Det foreslås en fullmakt til å overskride bevilgningen mot tilsvarende merinntekter under kap. 3910, post 03, jf. forslag til vedtak II, 1.

Andre utgifter

Sjøfartsdirektoratets utgifter knyttet til arbeid med deler av regelverket på miljøområdet, utarbeidelse og oppfølgning av forvaltningsplaner m.v., belastes under Klima- og miljødepartementets kap. 1400, post 21 og kap. 1445, post 21.

Kap. 3910 Sjøfartsdirektoratet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Gebyrer for skip og flyttbare innretninger i NOR

139 003

153 000

157 300

02

Maritime personellsertifikater

12 425

12 400

12 700

03

Diverse inntekter

8 947

3 500

3 600

04

Gebyrer for skip i NIS

41 965

39 400

40 500

05

Overtredelsesgebyrer og tvangsmulkt

2 106

4 500

4 700

Sum kap. 3910

204 446

212 800

218 800

Post 01 Gebyrer for skip og flyttbare innretninger i NOR, og post 04 Gebyrer for skip i NIS

Skip i NOR (Norsk Ordinært Skipsregister) er i hovedsak underlagt kontroll av Sjøfartsdirektoratet. Gebyrene gir ikke full dekning for kontrollutgiftene. Gebyrene for skip i NIS (Norsk Internasjonalt Skipsregister) skal minst dekke virksomhetens kontrollutgifter og i tillegg norsk bidrag til IMO og andre utgifter knyttet til IMO-arbeidet. Gebyrene skal også dekke registrering av skip i NIS, NOR og Skipsbyggingsregisteret.

Det foreslås en bevilgning på 157,3 mill. kroner under post 01 og 40,5 mill. kroner under post 04.

Post 02 Maritime personellsertifikater

Det foreslås en bevilgning på 12,7 mill. kroner under posten.

Post 03 Diverse inntekter

Posten omfatter refusjoner for oppdrag fra Petroleumstilsynet og Kystverket og diverse inntekter fra velferdsordningen. For 2015 budsjetteres det med 3,6 mill. kroner. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 910, post 01 og forslag til vedtak II, 1.

Post 05 Overtredelsesgebyrer og tvangsmulkt

På bakgrunn av bestemmelse i skipssikkerhetsloven har Sjøfartsdirektoratet hjemmel til å ilegge overtredelsesgebyr ved brudd på loven. Sjøfartsdirektoratet har hjemmel i skipssikkerhetsloven § 50 til å ilegge tvangsmulkt. Tvangsmulkt kan ilegges dersom pålegg ikke er innfridd innen den pålagte fristen som er gitt i vedtaket. Det foreslås en bevilgning på 4,7 mill. kroner. Det understrekes at anslaget er usikkert.

Kap. 911 Konkurransetilsynet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

92 073

87 165

91 700

23

Klagenemnda for offentlige anskaffelser

11 572

10 310

10 000

Sum kap. 0911

103 645

97 475

101 700

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 911, ble bevilget på kap. 1550 i 2013.

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 4,25 mill. kroner og post 23 med 0,6 mill. kroner for 2015. Beløpene er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. som følge av forslag om en ny fast ordning med å hente inn deler av statlige virksomheters produktivitetsgevinst til fellesskapet, jf. omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 0,4 mill. kroner for post 01 og 52 000 kroner for post 23.

Oppgaver og mål

Konkurransetilsynets samfunnsoppdrag er å fremme konkurranse for derigjennom å bidra til effektiv bruk av samfunnets ressurser. Konkurransetilsynet fører tilsyn med konkurranseforholdene i norsk økonomi og håndhever konkurranseloven og EØS-konkurranseloven med tilhørende forskrifter. Videre skal tilsynet påpeke konkurransebegrensende virkninger av offentlige tiltak.

Det påligger de næringsdrivende selv å påse at konkurranselovens forbud overholdes. Ved overtredelse av lovens forbudsbestemmelser kan Konkurransetilsynet ilegge overtredelsesgebyr og påby opphør av den ulovlige atferden. I tillegg kan tilsynet anmelde privatpersoners brudd på forbudet om konkurransebegrensende samarbeid.

Konkurransetilsynet har det administrative ansvaret for virksomheten til Klagenemnda for offentlige anskaffelser (KOFA), medregnet ansvaret for et sekretariat som utreder og klargjør sakene for behandling i klagenemnda. Klagenemnda behandler klager som gjelder brudd på regelverket om offentlige anskaffelser.

Konkurransetilsynet er et ordinært statlig forvaltningsorgan, men er sikret uavhengighet ved håndhevingen av konkurranseloven, gjennom lovbestemte begrensninger i departementets instruksjonsrett. Tilsynet er lokalisert i Bergen og disponerte 107,8 årsverk per 1. mars 2014.

Det settes følgende mål for Konkurransetilsynets virksomhet i 2015:

Effektiv håndheving av konkurranseloven med tilhørende forskrifter og EØS-konkurranseloven

Effektiv saksbehandling i sekretariatet til Klagenemnda for offentlige anskaffelser.

Resultater 2013

Håndheving av konkurranseloven

Konkurransekriminalitet

I 2013 har Konkurransetilsynet arbeidet med flere store etterforskningssaker. Konkurransetilsynet varslet i 2011 to aktører innen bygg- og anleggssektoren om gebyrer for brudd på konkurranseloven § 10. Vedtak i saken ble fattet i mars 2013, med gebyrer på henholdsvis 220 og 140 mill. kroner. Den ene aktøren ble innvilget full lempning for å ha varslet om og bidratt til oppklaring av saken. Oslo tingrett avsa i februar 2014 dom i saken mellom den andre aktøren og Konkurransetilsynet. Retten opprettholder at det har skjedd en grov overtredelse av konkurranseloven og ila et gebyr på 40 mill. kroner. Dommen er anket av begge parter.

Konkurransetilsynet ble i begynnelsen av 2013 informert om et innkjøps- og grossistsamarbeid mellom to store aktører i dagligvaremarkedet. I april 2013 fattet tilsynet midlertidig vedtak om forbud mot avtalen, basert på faren for varig konkurranseskade og rimelig sannsynlighet for at avtalen er ulovlig. Det er første gang tilsynet har fattet et slikt vedtak. Departementet opprettholdt vedtaket etter klagebehandling, men etter at partene tilbød seg å vente med gjennomføring av de deler av avtalen som skaper fare for varig skade på konkurransen, fikk partene lov til å sette i gang med øvrige deler av samarbeidet. I februar 2014 varslet Konkurransetilsynet partene om at tilsynets vurdering er at samarbeidet er ulovlig. Konkurransetilsynet vil fatte endelig vedtak i saken høsten 2014.

Utilbørlig utnyttelse av dominerende stilling

Konkurransetilsynet har de siste årene prioritert å avdekke mulig brudd på forbudet mot utilbørlig utnyttelse av dominerende stilling. I 2013 identifiserte tilsynet flere aktører som kan ha misbrukt sin dominerende stilling og én av disse sakene etterforskes nå nærmere.

Myk håndheving

Å gjennomføre full etterforskning av en sak er ressurskrevende. Konkurransetilsynet har derfor i 2013 tatt i bruk myk håndheving av konkurranselovens forbudsbestemmelser for på en effektiv måte å forhindre konkurranseskadelig adferd. Dette innebærer at Konkurransetilsynet gjennom dialog og veiledning orienterer foretak som opptrer på en måte som kan være lovstridig, om innholdet i konkurransereglene.

Et godt eksempel på slik tilnærming er håndteringen av bankenes medieutspill om rentenivå. Som følge av økte kapitalkrav signaliserte flere banker at de ville øke sine utlånsrenter. Enkelte aktører ga også anslag på renteøkningene. Dette er en form for signalisering som kan skade konkurransen, og som kan være ulovlig. Konkurransetilsynet kontaktet derfor Finans Norge samt de største bankene og redegjorde for tilsynets vurderinger. I etterkant har bankene blitt betydelig mer varsomme med å signalisere renteoppganger gjennom mediene.

Et annet område hvor tilsynet har valgt en myk håndheving, er bruk av innelåsende garantivilkår i nybilmarkedet. Etter flere henvendelser gjennomførte Konkurransetilsynet en undersøkelse av den norske bilbransjens garantivilkår og garantipraksis. Tilsynet gjorde flere funn av misvisende, motstridende eller uklare garantivilkår som gjør bileiere usikre på om de vil beholde garantien om de velger et uavhengig verksted. Arbeidet medvirket til en opprydding i bransjen.

Foretakssammenslutninger

Konkurransetilsynet skal gripe inn mot foretakssammenslutninger som vil føre til eller forsterke en vesentlig begrensning av konkurransen i strid med lovens formål om effektiv bruk av samfunnets ressurser. I 2013 mottok og vurderte Konkurransetilsynet 391 alminnelige meldinger (411 i 2012). Det ble pålagt fullstendig melding i fem saker. I tillegg ble frivillig fullstendig melding sendt inn i fire saker.

I 2013 la Konkurransetilsynet ned forbud mot to foretakssammenslutninger i henholdsvis det norske medieovervåkningsmarkedet og i vaskerimarkedet på Sørlandet og Østlandet. Vedtakene ble ikke påklaget. To større fusjonssaker ble overført fra EU-kommisjonen til Konkurransetilsynet i 2013. Sakene gjaldt markedene for henholdsvis matvarer og treningssentertjenester. Tilsynet fant ikke grunnlag for inngrep i førstnevnte fusjon. I februar 2014 vedtok Konkurransetilsynet inngrep mot sistnevnte fusjon gjennom pålegg om salg av treningssentre i enkelte lokale markeder der konkurransen ble svekket.

Konkurransebegrensende virkninger av offentlige tiltak

I 2013 avga Konkurransetilsynet 16 høringsuttalelser (mot 12 i 2012), der det ble pekt på konkurransebegrensende virkninger av foreslåtte offentlige tiltak. Den foreslåtte loven om omsetning av bøker, forslag om samordning av statlige innkjøp og beregningsgrunnlaget for kapitalkrav er saker hvor Konkurransetilsynet i 2013 avga kritiske merknader.

Konkurransetilsynet startet i 2013 en undersøkelse av bygg- og anleggsbransjen for å identifisere mulig konkurransebegrensende adferd og konkurransebegrensende offentlige reguleringer. Tilsynet innhentet informasjon fra en rekke bransjeaktører og offentlige myndigheter, og gjorde særskilt undersøkelse av markedet for utvikling av nye boliger.

Tilsynet overvåker innenlandsmarkedet for flyreiser nøye for å sikre at bonusprogram ikke brukes på en måte som skader konkurransen.

Særskilte markeder

Konkurransetilsynet har i flere år overvåket bruttomarginer i meierisektoren, og visse typer erverv av eierandeler i kraftsektoren. Konkurransetilsynet overvåker dessuten engrosmarkedet for kraft i samarbeid med Norges vassdrags- og energidirektorat.

Dagligvaremarkedet har vært høyt prioritert av Konkurransetilsynet i flere år. Overvåkingen skjer ved at tilsynet innhenter avtaler mellom dagligvarekjedene og markedsledende leverandører. Innsyn i avtaler gir tilsynet oversikt over betingelser som benyttes i dagligvaresektoren og mulighet til å avdekke eventuelle ulovlige vilkår.

Tilsynet gjennomførte i 2013 en analyse av konkurransen i det norske drivstoffmarkedet. Resultatene forelå første halvår av 2014 og viser at bruttomarginene til bensinstasjonskjedene har økt betydelig i Norge de siste årene og er klart høyere i Norge enn i Sverige. Den viktigste forklaringen synes å være at bensinprisene har fått en ny pristopp på torsdager i tillegg til mandager.

Effektiv saksbehandling i sekretariatet til KOFA

I 2013 mottok Klagenemnda for offentlige anskaffelser (KOFA) 143 klager, mot 244 i 2012. Klagenemnda realitetsbehandlet 211 saker og ila gebyr i ti saker som gjaldt ulovlige direkteanskaffelser (det vil si saker der oppdragsgiver i strid med regelverket ikke har kunngjort en anskaffelse). Totalt ilagt gebyr var på 17 mill. kroner.

Omtrent 1/3-del av alle innkomne saker blir avvist av sekretariatet.

KOFA og Konkurransetilsynet samarbeider om å skape et felles fagmiljø for å møte utfordringer knyttet til økonomisk kriminalitet. KOFA ser at det er stort behov for kunnskap om hvordan regelverket for offentlige anskaffelser skal forstås, og hvordan det skal brukes, og opplever stor etterspørsel etter veiledning. Klagenemnda og Konkurransetilsynet samarbeider derfor om å spre kunnskap til offentlige oppdragsgivere om anskaffelsesregelverket og om reglene i konkurranseloven om ulovlig anbudssamarbeid.

Saksbehandlingstiden for saker hvor oppdragsgiver venter med å inngå kontrakt (såkalte rådgivende saker), var på 534 dager i 2013, og på 504 dager for mulige gebyrsaker. Det har i 2014 vært prioritert å redusere KOFAs saksbehandlingstid og nemndas målsetting er tre måneders saksbehandlingstid for alle typer saker innen utgangen av 2015.

Tabell 5.5 Innkomne saker Kofa

2008

2009

2010

2011

2012

2013

Innkomne saker

216

277

407

336

244

143

Prioriterte rådgivende saker

38

57

49

59

35

37

Rådgivende saker

146

177

245

189

156

93

Prioriterte gebyrsaker

3

2

1

2

1

0

Gebyrsaker

29

41

112

86

52

13

Kilde: www.kofa.no

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener departementet at Konkurransetilsynet nådde sine mål i 2013. Et merforbruk i år 2013 på kap. 911 Konkurransetilsynet tilsvarende 2,4 mill. kroner dekkes inn i 2014.

Prioriteringer 2015

En hovedprioritering skal være ytterligere å styrke innsatsen med å forebygge og avdekke konkurransekriminalitet gjennom håndhevingen av konkurranseloven.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke lønns- og driftsutgifter.

Det foreslås en bevilgning på 91,7 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 9,2 mill. kroner for å styrke kjernevirksomheten til Konkurransetilsynet.

Post 23 Klagenemnda for offentlige anskaffelser

Bevilgningen skal dekke utgifter til lønn og drift av sekretariatet for klagenemnda. Videre skal bevilgningen dekke honorar og andre utgifter for medlemmene av nemnda.

Det foreslås en bevilgning på 10 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 0,34 mill. kroner.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3911, post 01, jf. forslag til vedtak II, 1.

Kap. 3911 Konkurransetilsynet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Klagegebyr

2 971

2 049

2 000

02

Lovbruddsgebyr

100

Sum kap. 3911

2 971

2 049

2 100

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 3911, ble bevilget på kap. 4550 i 2013.

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. som følge av forslag om en ny fast ordning med å hente inn deler av statlige virksomheters produktivitetsgevinst til fellesskapet, jf. omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 10 000 kroner for post 01.

Post 01 Klagegebyr

Det foreslås at inntektsbevilgningen som følge av klagegebyr i Klagenemnda for offentlige anskaffelser, medregnet gebyr den klagende part må betale for å få behandlet saken i nemnda, settes til 2 mill. kroner i 2015. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 911, post 23 og forslag til vedtak II, 1.

Post 02 Lovbruddsgebyr

Gebyr kan bl.a. ilegges ved brudd på konkurranselovens forbud mot konkurransebegrensende samarbeid, forbud mot utilbørlig utnyttelse av dominerende stilling og påbudet om alminnelig melding av foretakssammenslutninger. Etter at EØS-konkurranseloven og konkurranseloven av 2004 ble vedtatt, kan Konkurransetilsynet også ilegge gebyr ved brudd på de tilsvarende bestemmelsene i EØS-avtalens artikkel 53 og 54. Ved de mest alvorlige bruddene kan det ilegges gebyr på inntil 10 pst. av den årlige omsetningen til et foretak.

For å tvinge fram etterlevelse av et enkeltvedtak etter konkurranseloven, kan Konkurransetilsynet gi tvangsmulkt som løper inntil forholdet er rettet opp. Det samme gjelder for å sikre at pålegg om å gi opplysninger etter kravene i loven blir oppfylt.

Det er knyttet stor usikkert til den samlede summen for gebyr og tvangsmulkt. Det foreslås derfor en bevilgning på 100 000 kroner på denne posten i 2015.

Kap. 915 Regelråd for næringslivet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

7 000

Sum kap. 0915

7 000

Regjeringen foreslår å etablere et regelråd for næringslivet i løpet av 2015.

En ambisiøs politikk for forenkling for næringslivet må ikke bare redusere byrder knyttet til eksisterende regelverk, den må også hindre at nye unødvendige byrder legges til. Kravet til konsekvensvurderinger for berørte parter, som er nedfelt i regjeringens utredningsinstruks, skal i prinsippet hindre at det innføres nytt regelverk som har uhensiktsmessige konsekvenser for næringslivet. Undersøkelser fra Direktoratet for forvaltning og IKT (Difi) og Riksrevisjonen viser imidlertid at konsekvensvurderingene ofte er for svake, og at byrdene for privat næringsliv ikke er grundig nok utredet. Dette er noe som observeres i mange land. Flere land har derfor i de senere år innført uavhengige organer som skal kontrollere utredningene som danner bakgrunn for forslag til nytt regelverk. I Sverige opprettet man som en prøveordning et regelråd i 2008. Erfaringene med det svenske regelrådet er stort sett gode, og fra og med 2015 blir rådet gjort til en permanent ordning.

Kommunal- og moderniseringsdepartementet og Finansdepartementet har fått i oppdrag av regjeringen å revidere utredningsinstruksen. I den sammenheng vil man vurdere om bruk av kvalitetssikringsmekanismer kan sikre bedre etterlevelse av utredningsinstruksen. Regjeringen vil koordinere opprettelse av et regelråd og dets mandat med arbeidet med revidering av utredningsinstruksen. Den nærmere innretning av regelrådet må avvente dette arbeidet og merknader som kommer inn i høringsrunden.

På dette grunnlag foreslås det avsatt 7 mill. kroner til etablering av et regelråd for næringslivet i 2015. Regelrådet skal vurdere om konsekvensene for næringslivet av nye regler er tilstrekkelig utredet, og om de er utformet slik at de oppnår sitt mål til en relativt sett lav administrativ kostnad for næringslivet.

Kap. 917 Fiskeridirektoratet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

389 448

361 380

358 481

21

Spesielle driftsutgifter

5 091

7 780

7 000

Sum kap. 0917

394 539

369 160

365 481

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 917, ble bevilget på kap. 1030 i 2013.

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 16,3 mill. kroner og post 21 med 1mill. kroner for 2015. Beløpene er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. som følge av forslag om en ny fast ordning med å hente inn deler av statlige virksomheters produktivitetsgevinst til fellesskapet, jf. omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 1,8 mill. kroner for post 01 og 39 000 kroner for post 21.

Oppgaver og mål

Fiskeridirektoratet er det sentrale rådgivende og utøvende forvaltningsorganet for fiskeri- og havbruksnæringen. Direktoratet har hovedkontor i Bergen og regionkontorer i Vadsø, Tromsø, Bodø, Trondheim, Ålesund, Måløy og Egersund. Fiskeridirektoratet har 454 årsverk per 1. mars 2014.

Fiskeridirektoratets samfunnsoppdrag er å fremme lønnsom og verdiskapende næringsaktivitet gjennom bærekraftig og brukerrettet forvaltning av marine ressurser og marint miljø. De faglige oppgavene i Fiskeridirektoratet er delt i tre virksomhetsområder; havressursforvaltning, havbruksforvaltning og marin arealforvaltning. Fiskeridirektoratet er også leverandør av norsk offisiell statistikk knyttet til fiskeri og havbruk.

Direktoratet har følgende delmål:

Fiskeriforvaltning

Regelverk og reguleringsmodeller som sikrer en bærekraftig forvaltning og lønnsomhet i fiskeriene.

Høsting i overensstemmelse med fastsatte nasjonale og internasjonale reguleringsbestemmelser

Havbruksforvaltning

Kunnskapsbasert regelverk som er forutberegnlig og enhetlig for næringsutøverne.

Risikobasert tilsyn som fremmer en lønnsom og bærekraftig havbruksnæring.

Marin arealforvaltning

En balansert og bærekraftig utnyttelse av kystsonen, med utviklingsmuligheter for marine næringer.

Fiskeridirektoratet skal regulere og kontrollere fiske og fangst på en måte som balanserer høsting og beskyttelse av ressursene på en langsiktig god og bærekraftig måte, og med det ivareta både næringsinteresser og miljøhensyn. Kontrollarbeid er en vesentlig del av direktoratets daglige virke, både når det gjelder operativ kontroll og i kontinuerlig utvikling av kontrollverktøy og juridisk rammeverk.

Havbruksforvaltningen skal bidra til at kystens produksjonspotensial kan utnyttes, og at havbruksnæringen utvikles og drives slik at miljøpåvirkningene er innenfor akseptable rammer, og at konflikter med annen viktig utnyttelse av kystområder minimeres.

I kystsonen er arealplanlegging etter plan- og bygningsloven det viktigste verktøyet for å sikre sameksistens. Dette legger rettslig bindende rammer for aktivitet og er derfor viktig for tilgang på areal til sjømatproduksjon. Også verneplaner og implementering av vannforskriften legger premisser for tilgangen til marin verdiskaping, og kan medføre interessekonflikter. Det er derfor en viktig oppgave for Fiskeridirektoratet å delta i prosesser som gir føringer for tilgangen på areal etter plan- og bygningsloven og naturmangfoldloven.

Fiskeridirektoratet skal drive en kunnskapsbasert forvaltning, og henter kunnskapsstøtte fra Havforskningsinstituttet, NIFES, Nofima og Veterinærinstituttet innenfor bevilgningen disse mottar fra Nærings- og fiskeridepartementet.

I løpet av høsten 2014 skal Fiskeridirektoratet evalueres. Evalueringen vil gå gjennom virksomhetens organisering, styring og måloppnåelse. Sentrale problemstillinger som skal belyses er bl.a. i hvilken grad Fiskeridirektoratet ivaretar sine oppgaver og om fastsatte mål- og resultatkrav oppnås på en effektiv måte. Videre skal det belyses hvilke utfordringer og utviklingsbehov som vil være spesielt viktige for Fiskeridirektoratet i tiden framover. Evalueringsoppdraget er satt ut til Direktoratet for forvaltning og IKT (Difi) og skal leveres innen 31. desember 2014.

Resultater 2013

Ressursbruk – Samlet tidsbruk per virksomhetsområde

Figur 5.14 Prosentvis fordeling av samlet tidsbruk per virksomhetsområde

Havressursforvaltning

Fiskeridirektoratet utarbeider årlige oversikter om status og utvikling i fiskerinæringen og for de viltlevende marine ressursene, både gjennom egen datainnsamling og tett samarbeid med forskningsinstitutter, næringsaktører og andre forvaltningsorgan.

I 2013 er et nytt system for fortløpende innsending av landings- og sluttsedler fra salgslagene til Fiskeridirektoratet satt i drift. Systemet bidrar til at informasjon om landet fangst blir fortløpende kvalitetssikret og oppdatert og gir et mer oppdatert beslutningsgrunnlag. Det arbeides med å etablere et nytt system for formidling av registre, data og bearbeidet statistikk om fangst og lønnsomhet, og bygge opp et nytt og bedre register som lettere kan håndtere endringer i reguleringene både på aggregert nivå og fartøynivå. Det er startet et arbeid med å systematisere og gjøre fangststatistikken mer tilgjengelig.

Bestandstabellen og fiskeritabellen er to verktøy som etter hvert blir mer sentrale for forvaltningen av de marine ressursene. Bestandstabellen gir en indikatorbasert beskrivelse av bl.a. tilstand og økologisk og økonomisk betydning av bestandene i norske farvann, mens fiskeritabellen gir oversikt over de ulike fiskeriene og en vurdering av nødvendige tiltak overfor det enkelte fiskeri.

Rødåte er en marin ressurs som Fiskeridirektoratet har blitt bedt om å prioritere. Direktoratet skal i samarbeid med Havforskningsinstituttet vurdere denne ressursens økologiske betydning og utarbeide en forvaltningsplan. Det har så langt foregått bare et begrenset forsøksfiske etter rødåte.

Fiskeridirektoratet følger de ulike fiskeriene tett gjennom året og justerer kvoter og andre reguleringselementer i dialog med næringen og andre involverte.

Det er utstrakt kontakt og samarbeid med kontrollmyndighetene i andre land for å følge opp etablerte fiskerireguleringer og å bekjempe ulovlig fiske. Dette gjelder særlig land i EU og Russland. Kontrollsamarbeidet med EU skjer gjennom arbeidsgruppe for kontroll av pelagiske fiskerier som er gitt mandat gjennom fiskeriavtalen mellom Norge og EU, kontrollsamarbeidsgruppe om fiskeriene i Skagerrak, samt bilaterale kontrollavtaler med en rekke av landene i EU. Arbeidet i regionale fiskeriforvaltningsorganisasjoner og andre internasjonale fora om kontrollspørsmål er også svært viktig.

Samarbeidet med Russland foregår gjennom oppdrag gitt av den blandete norsk – russiske fiskerikommisjon, med observatørbesøk og analyse av det årlige uttaket av torsk og hyse.

Nederland er fortsatt den viktigste samarbeidspartneren i EU når det gjelder kontroll med landinger av fangster fra Barentshavet, og overvåking og kontroll er fortsatt avhengige av at landingsinformasjon for russiske fartøy fortsatt tilflyter Norge.

Samarbeidet mellom fiskeriforvaltningen, tolletaten og skatteetaten styrkes kontinuerlig gjennom felles kartlegging og analyse av aktører innen fiskerinæringen, og bekjempelse av fiskerikriminalitet med særlig fokus på aktører gjennom hele verdikjeden.

Havbruksforvaltning

Fiskeridirektoratet har vært sekretariat for Faggruppen for tildelingsrunden 2013 (grønne tillatelser).

Fiskeridirektoratets risikobaserte tilsyn med havbruksnæringen er videreutviklet og styrket. I statsbudsjettet for 2013 ble bevilgningen til havbrukstilsyn økt med 10 mill. kroner, og er videreført i 2014. Satsingen på dette området skal bl.a. følge opp Riksrevisjonens forvaltningsrevisjon av havbruksforvaltningen, der det ble påpekt svakheter og mangler med havbruksforvaltningens tilsyn og kontroll. Utvelging av tilsynsobjekt blir gjort av Fiskeridirektoratets regionkontorer basert på en systematisk tilnærming som er felles for alle regionkontor. I 2013 var prioriteringene rømmingsforebyggende tiltak og etterlevelse av biomasseregelverket.

Havforskningsinstituttets risikovurdering når det gjelder miljøvirkningene av havbruk ligger til grunn når Fiskeridirektoratet planlegger tilsynsvirksomheten.

Fiskeridirektoratet mottar rømmingsmeldinger fra alle lokaliteter ved rømming eller ved mistanke om rømming av fisk. De innrapporterte rømmingstallene for laks, regnbueørret og marin fisk var om lag på samme nivå i 2013 som i 2012. Fiskeridirektoratet har i samarbeid med Havforskningsinstituttet gjennomført to sporingssaker i forbindelse med urapportert rømming i 2013.

Fiskeridirektoratet har vurdert rømmingsmeldinger og rapporter fra 2006 og til juni 2013. Det er en tendens til at strukturelle årsaker (tekniske feil, feil ved produkt) til rømminger er redusert mer enn rømminger med operasjonell årsak (håndtering, menneskelig aktivitet). Dette tyder på at innføring av tekniske krav til akvakulturanleggene har bidratt til å redusere antallet rømminger på grunn av strukturelle feil. Eksterne årsaker (påkjørsel, predator, tyvfiske) varierer fra år til år uten en klar tendens.

Fiskeridirektoratet har ansvar for å overvåke innblandingen av rømt oppdrettfisk på gyteplassene i utvalgte vassdrag. Landet under ett har medianverdien, det vil si det nivået av innblanding som halvparten av de undersøkte elvene ligger under, blitt redusert fra 11 til 4 pst. siden 2006. I 2014 gjennomgår Fiskeridirektoratet sammen med Havforskningsinstituttet dagens program for å overvåke innslaget av rømt oppdrettsfisk i vassdrag, med sikte på styrket overvåking både kvantitativt og kvalitativt.

Fiskeridirektoratet har et tett samarbeid med politi, påtalemyndigheter og andre tilsynsmyndigheter om rømmingssaker.

Marin arealforvaltning

Fiskeridirektoratet har fulgt opp og iverksatt nye tiltak for å sikre et tilstrekkelig kunnskapsgrunnlag, for å formidle kunnskap inn i sentrale prosesser og for å visualisere kunnskapen i kart. Direktoratet har formidlet ny kunnskap og forskningsresultater til bruk i kommunenes og fylkeskommunenes planarbeid.

I 2013 innledet direktoratet et samarbeid med Nofima, for å finne ut hvorfor noen kystkommuner er skeptiske til å tilrettelegge for akvakultur i sin kystsone. Dette samarbeidet vil komme til nytte ved framtidige lokaliseringsprosesser og vil kunne bidra til å løse eller dempe eventuelle arealkonflikter.

Alle godkjente havbrukslokaliteter i sjø er nå koordinatfestet i akvakulturegisteret og bidrar til å bedre kvalitet og effektivitet på saksbehandling i forbindelse med arealbruk i kystsonen. Det gir også økt trygghet i forhold til ferdsel og båttrafikk. Det arbeides med å videreutvikle systemer for å bedre registrering og kartfesting av fiskerireguleringer.

Arbeidet med oppfølging av vannforskriften har vært en høyt prioritert oppgave både på sentralt, regionalt og lokalt nivå.

Fiskeridirektoratet søker å få til best mulig sameksistens mellom fiskeriene og petroleumsvirksomheten. Dialog med aktørene er viktig for at informasjon om aktiviteten i fiskeriene skal trekkes inn i planleggingsprosessen.

Direktoratet har arbeidet med konsekvenser av gruvedrift i kystsonen og avgangsdeponier på sjøbunnen.

Fornying og brukerretting

Fiskeridirektoratet har gjort løpende investeringer i teknisk infrastruktur som gir mer effektive og rasjonelle IKT-løsninger. Direktoratet arbeider med å etablere et formidlingssystem der det skal bli enklere å hente ut data om fiskerinæringen. På sikt skal også data fra havbruksnæringen inkluderes. Direktoratet har i tillegg påbegynt planlegging av nye framtidige løsninger, bl.a. en «Min Side»-løsning for næringsaktørene.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener departementet at Fiskeridirektoratet i all hovedsak hadde god måloppnåelse i 2013 uten vesentlige avvik i forhold til de fastsatte målene. Det er imidlertid noen utfordringer knyttet til kapasitet og behov for videreutvikling på IKT-området.

Prioriteringer 2015

Tilsynsarbeidet skal prioriteres ytterligere opp i Fiskeridirektoratet i 2015.

Det forslås en bevilgning på 10 mill. kroner til å etablere et nytt og heldekkende kontroll- og tilsynssystem for akvakulturtilsyn og ressurskontroll. Systemet vil gi en mer effektiv, raskere og samordnet kontroll- og tilsynsvirksomhet og forenkling bl.a. når det gjelder datautveksling mellom næringen og myndighetene.

Fiskeridirektoratet skal føre et risikobasert tilsyn med havbruksnæringen, og gi veiledning om regelverket. Nettbasert erfaringsformidling som støtte til havbruksnæringens egen risikohåndtering er et sentralt virkemiddel. Forebygging av rømming og etterlevelse av biomasseregelverket er særlig prioriterte områder.

Ressurskontrollen skal baseres på en nasjonal risikovurdering, som utarbeides i samarbeid med Kystvakten og fiskesalgslagene.

Et risikobasert tilsyn forutsetter gode analyser, og Fiskeridirektoratet skal videreutvikle analysearbeidet og bruken av elektroniske systemer for datainnsamling og risikovurdering. Dette skal også bidra til at næringens rapporteringspålegg forenkles. Fiskeridirektoratet skal styrke arbeidet med å gjøre direktoratets data bedre tilgjengelig internt i fiskeriforvaltningen og for eksterne brukere.

Ordningen med opprydding av tapte fiskeredskaper utvides til også å omfatte forlatte blåskjellanlegg som legger beslag på areal som kan brukes til annen akvakulturvirksomhet.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke lønns- og driftsutgifter.

Det foreslås en bevilgning på 358,5 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 15,2 mill. kroner. Av økningen gjelder 10 mill. kroner utvikling av et nytt kontroll- og tilsynssystem direktoratet. Dette skal bidra til forenklet kommunikasjon og datautveksling mellom forvaltningen og næringsutøverne og forbedre samarbeidet med andre offentlige aktører som Mattilsynet, Kystvakten og fylkeskommunene.

Post 21 Spesielle driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke utgifter til ordningen for fiskeforsøk og utvikling.

Det foreslås en bevilgning på 7 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 0,3 mill. kroner. Innenfor bevilgningen er 3,8 mill. kroner satt av til direktoratets arbeid med opprydding av tapte fiskeredskaper.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3917, post 22, jf. forslag til vedtak II, 1.

Kap. 3917 Fiskeridirektoratet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Refusjoner og diverse inntekter

986

109

100

05

Saksbehandlingsgebyr

16 995

17 274

17 700

06

Forvaltningssanksjoner

1 771

932

1 000

13

Inntekter vederlag oppdrettskonsesjoner

450 000

1 080 000

22

Inntekter ordningen fiskeforsøk og veiledning

5 091

7 790

4 200

Sum kap. 3917

24 843

476 105

1 103 000

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 3917, ble bevilget på kap. 4030 i 2013.

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. som følge av forslag om en ny fast ordning med å hente inn deler av statlige virksomheters produktivitetsgevinst til fellesskapet, jf. omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 86 000 kroner for post 05 og 39 000 kroner for post 22.

Post 01 Refusjoner og diverse inntekter

Inntektene på denne posten er refusjoner fra andre statsetater og inntekter knyttet til salg av registre med mer. Det fremmes forslag om å bevilge 100 000 kroner på posten i 2015.

Post 05 Saksbehandlingsgebyr

Inntektene på posten omfatter saksbehandlingsgebyr knyttet til saksbehandling innenfor hele direktoratets ansvarsfelt. I tillegg føres gebyr for kjøperregistrering og innmeldingsgebyr i Merkeregisteret på denne posten. Det fremmes forslag om å bevilge 17,7 mill. kroner på denne posten i 2015.

Post 06 Forvaltningssanksjoner

Inntektene vil kunne variere fra år til år avhengig av bl.a. bevegelse i saksmassen, klagebehandling og rettsoppgjør. Det fremmes forslag om å bevilge 1 mill. kroner på posten i 2015.

Post 13 Inntekter vederlag oppdrettskonsesjoner

Det foreslås at det gis tilbud om å øke maksimal tillatt biomasse for tillatelser til oppdrett av laks, ørret og regnbueørret med 5 pst. Vederlaget for hver tillatelse som tar i mot tilbudet settes til 1,5 mill. kroner. Det samlede vederlaget er avhengig av hvor mange oppdrettere som velger å benytte seg av tilbudet. Det anslås at samlet vederlag blir 1 080 mill. kroner. Det fremmes derfor forslag om å bevilge 1 080 mill. kroner på posten i 2015. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 919, post 60 og forslag til vedtak II, 2.

Post 22 Inntekter ordningen fiskeforsøk og utvikling

Posten gjelder fangstinntekter og andre inntekter knyttet til ordningen for fiskeforsøk og utvikling. Det fremmes forslag om å bevilge 4,2 mill. kroner på posten i 2015. Reduksjonen i bevilgningen skyldes en teknisk omlegging av budsjetteringen av arbeidet med opprydding av tapte fiskeredskap. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 917, post 21 og forslag til vedtak II, 1.

Kap. 5574 Sektoravgifter under Nærings- og fiskeridepartementet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

72

Kontroll- og tilsynsavgift akvakultur

27 241

30 655

30 655

73

Årsavgift Merkeregisteret

8 765

9 550

Sum kap. 5574, postene 72 og 73

36 006

30 655

40 205

Post 72 Kontroll- og tilsynsavgift akvakultur

Det foreslås en bevilgning på 30,655 mill. kroner på posten. Inntektene fra sektoravgiften dekker en del av statens kostnader knyttet til kontroll og tilsyn med havbruk.

Post 73 Årsavgift Merkeregisteret

Det foreslås en bevilgning på 9,55 mill. kroner på posten. Inntektene fra sektoravgiften dekker en del av statens kostnader knyttet til drift og vedlikehold av merkeregisteret og bruk av registeret til statistikk- og forvaltningsformål.

Kap. 919 Diverse fiskeriformål

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

60

Tilskudd til kommuner

180 000

540 000

71

Tilskudd til velferdsstasjoner, kan overføres

2 000

2 070

2 100

72

Tilskudd til sikkerhetsopplæring for fiskere

15 791

7 000

7 200

74

Erstatninger, kan overføres

4 716

2 140

2 100

75

Tilskudd til næringstiltak i fiskeriene, kan overføres

48 853

39 000

26 200

79

Tilskudd til informasjon om ressursforvaltning, kan overføres

914

930

1 000

Sum kap. 0919

72 275

231 140

578 600

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 919, ble bevilget på kap. 1050 i 2013.

Post 60 Tilskudd til kommuner

Kommuner som stiller arealer til disposisjon for havbruksnæringen bør oppleve positive ringvirkninger fra aktiviteten. Regjeringen foreslår derfor at deler av vederlaget for tildeling av nye konsesjoner skal tilfalle berørte kommuner.

Det ble i 2013 lyst ut 45 nye grønne oppdrettstillatelser. Det anslås at de samlede inntektene fra tildeling av konsesjoner blir på totalt 1 204,2 mill. kroner. Vertskommunene vil motta 40 pst. av inntektene, til sammen 481,6 mill. kroner. Vederlaget innbetales i 2014 og skal tildeles de kommunene der konsesjonene lokaliseres. Dersom en konsesjon knyttes til lokaliteter i mer enn en kommune fordeles beløpet likt mellom kommunene. Konsesjoner med fastsatt lokalitet per 1. november 2014 legges til grunn. Dersom det etter dette gjenstår tilsagn om tillatelser holdes kommunens andel tilbake i påvente av avklaring.

Det foreslås at det i 2015 gis tilbud om kapasitetsøkning i lakse- og ørretoppdrett med 5 pst., med strenge krav når det gjelder lakselus. Vederlaget for kapasitetsøkningen er foreslått satt til 1,5 mill. kroner per tillatelse. Det skal lønne seg for kommunene å legge til rette for havbruk. Regjeringen foreslår derfor at kommunens andel av vederlaget økes ytterligere, fra 40 pst. ved tildelingen av nye tillatelser til lakse- og ørretoppdrett i 2013 til 50 pst. av vederlaget ved kapasitetsøkningen i 2015. Samlet vederlag er avhengig av hvor mange oppdrettere som takker ja til tilbudet om kapasitetsøkning. Det anslås at samlet vederlag blir 1 080 mill. kroner, og at kommunenes andel av blir 540 mill. kroner.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på posten på 540 mill. kroner. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. forslag til vedtak II, 2.

Post 71 Tilskudd til velferdsstasjoner, kan overføres

Midlene på posten brukes til å delfinansiere velferdsstasjoner for fiskere drevet av Norges Fiskarlag og Den Indre Sjømannsmisjon. Det fremmes forslag om å bevilge 2,1 mill. kroner på posten i 2015, fordelt med 1 150 000 kroner til Norges fiskarlag og 950 000 kroner til Den Indre Sjømannsmisjon.

Post 72 Tilskudd til sikkerhetsopplæring for fiskere

Sikkerhetsopplæring for fiskere er regulert av en egen forskrift med hjemmel i lov om sertifikatpliktige stillinger på norske skip, borefartøy og andre flyttbare innretninger på sjøen. Konvensjonen STCW-F som er vedtatt i FNs sjøfartsorganisasjon (IMO) trådte i kraft i 2012. Som følge av denne konvensjonen har Sjøfartsdirektoratet nå ansvaret for fagplan og faglig kontroll med sikkerhetsopplæringen for fiskere.

Kursene gjennomføres ved sikkerhetssentre. Det stilles som krav at senteret må være godkjent av Sjøfartsdirektoratet. Tilskuddet fordeles som refusjon til sentrene ut fra hvor mange som gjennomfører og består kurs på det enkelte sikkerhetssenteret, slik at det sikres lave egenandeler for fiskere som gjennomfører sikkerhetskurs. Fiskere som er 22 år eller yngre får et større tilskudd slik at egenandelen blir lavere eller eventuelt faller helt bort. Fiskere som ikke står i Fiskermanntallet må dokumentere at de enten har fått jobb eller søker aktivt om å få jobb på et fiskefartøy.

Resultater 2013

Redningsselskapet fikk etter en åpen anbudsrunde oppdraget om å tilby ambulerende sikkerhetskurs første halvår 2013. Fra 1. juli 2013 ble ordningen med direkte støtte til fiskeren innført, og all sikkerhetsopplæring etter denne datoen legges til sikkerhetssentre langs kysten. I 2013 var det til sammen 599 kursdeltagere, hvorav 332 på grunnkurs og 267 på repetisjonskurs.

I andre halvår 2013 var det en ordning med reisestøtte. Tre personer fikk støtte til reiseutgifter fra denne ordningen.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på 7,2 mill. kroner på posten.

Post 74 Erstatninger, kan overføres

Midlene på posten skal dekke forskudd på erstatninger ved skade på fiskeredskaper, erstatninger med hjemmel i petroleumsloven kap. VIII, kompensasjon også ved ilandføring av skrot som ikke kommer fra oljeindustri og tap av fiskefelt. Ordningen omfatter erstatninger for direkte tap grunnet seismisk datainnsamling. Det ble i 2013 utbetalt erstatninger for tap av fangsttid og fiskefelt med 4,55 mill. kroner.

Budsjettforslag

Det foreslås en bevilgning på 2,1 mill. kroner på posten.

Post 75 Tilskudd til næringstiltak i fiskeriene, kan overføres

Budsjettposten ble opprettet for å dekke de ordningene som ble videreført etter at fiskeriavtalen mellom Norges Fiskarlag og staten ble sagt opp fra 1. januar 2005.

Formålet med posten er å bidra til utvikling og økt lønnsomhet for fiskeri- og fangstnæringen. Tilskuddet skal også legge til rette for en variert flåte og desentralisert mottaksstruktur langs kysten og bidra til en helhetlig forvaltning av de marine ressursene.

Bevilgningen er på 39 mill. kroner i 2014. Den benyttes til føringstilskudd, tilskudd til selfangst, garantilott og garnopprydning, samt noen utredningsoppgaver.

Føringstilskudd

Føringstilskuddet skal bidra til å opprettholde lokale fiskerimiljøer og en variert flåtestruktur, bidra til at ressursene utnyttes også i områder hvor det ikke er mottak i umiddelbar nærhet, samt bidra til en effektiv gjennomføring av fisket ved å føre fisk ut av overskuddsområder.

Nærings- og fiskeridepartementet fastsetter fordeling av tilskuddet på salgslag og ordninger etter forslag for Fiskesalgslagenes Samarbeidsråd. Tilskuddet administreres av fiskesalgslagene. I 2013 ble det satt av 33 mill. kroner til føring. I 2014 ble det gitt 26 mill. kroner i tilskudd til frakt av fisk og skalldyr. Inkludert midler som ble overført fra 2013 var totalrammen for tilskuddet på ca. 29,6 mill. kroner i 2014.

Garantilott

Formålet med ordningen er å sikre fiskere en viss minsteinntekt i de ulike fiskeriene, dersom fisket av ulike årsaker skulle slå feil. Ordningen er hjemlet i forskrift om garantiordningen, og administreres av Garantikassen for fiskere.

Nivået på utbetalingene til garantilott har holdt seg stabilt de senere årene. I 2013 og 2014 ble det avsatt henholdsvis 2,5 og 3,2 mill. kroner til ordningen.

Nærings- og fiskeridepartementet vil i dialog med næringen vurdere framtiden til ordningen med garantilott.

Opprydning tapte fiskeredskap

Tilskuddet til ordningen skal bidra til at arbeidet med å fjerne tapte fiskeredskaper opprettholdes. Å fjerne tapte garn og fiskeredskaper bidrar til å hindre skjult fiske og bedre tilstanden til fiskebestandene i havet. Norge er ledende internasjonalt når det gjelder slik opprydning. Fiskeridirektoratet administrerer ordningen, og det ble avsatt henholdsvis 3,6 og 3,8 mill. kroner i 2013 og 2014. Ordningen videreføres på samme nivå i 2015, men den budsjettekniske håndteringen endres, slik at det ikke lenger gis som tilskudd over kap. 919, post 75.

Samlet ble det for hele opprenskingsprosjektet i 2013 tatt opp ca. 900 garn og 20 teiner. Det er også tatt opp ca. 11 600 meter vaier, 5 300 meter tauverk, nærmere 22 000 meter line, 3 reketrålere og betydelige mengder med trål- og notline. I tillegg diverse anker, dregger, blåser, bøyer, 1 000 kg kjetting og en del trosse. Det at en slik mengde tas opp på tross av at opprenskingen har pågått over lang tid viser at behovet for opprensking fremdeles er til stede.

Selfangst

Formålet med tilskuddet til selfangst har vært å bidra til at de fastsatte kvotene på grønlandssel blir tatt, og å legge til rette for en mer lønnsom selfangstnæring. I 2014 ble det gitt tilskudd på 8 mill. kroner til fartøyleddet, 1,5 mill. kroner til mottaksleddet, samt 2,5 mill. kroner til enkeltprosjekter for å øke lønnsomheten i næringen. Det var i 2014 tre båter som deltok i selfangsten, og disse fangstet 11 980 sel.

Fangst av sjøpattedyr har i utgangspunktet vært et tiltak i en økosystembasert og bærekraftig forvaltning av norske marine ressurser. De norske fangstene av grønlandssel har imidlertid over lengre tid vært så små at de ikke har hatt vesentlig påvirkning på selbestandene. Det er svak lønnsomhet i næringen, og næringen har over lengre tid vært avhengig av offentlige overføringer. Skiftende regjeringer har gjennom de siste tiårene gitt tilskudd til norsk selfangst. Støtten har gått til drift av mottak, fartøystøtte, produkt- og markedsutvikling. Til tross for økte tilskudd til næringen, har ikke lønnsomheten blitt bedre.

Regjeringen foreslår derfor å ikke videreføre støtten til dette formålet i 2015.

Prioriteringer 2015

Tilskudd til føring av fisk vil bli prioritert.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på 26,2 mill. kroner på posten. Når det tas hensyn til endret budsjettmessig håndtering av Fiskeridirektoratets arbeid med opprydding av tapte fiskeredskap, forslås bevilgningen redusert med 9 mill. kroner i forhold til 2014.

Post 79 Tilskudd til informasjon om ressursforvaltning, kan overføres

Midlene på posten benyttes til å fremme økt kunnskap, forståelse og aksept for bærekraftig forvaltning av levende marine ressurser, medregnet sjøpattedyr. Balansert og oppdatert kunnskap blir viktigere, fordi stadig flere prosesser i ulike internasjonale fora får økt påvirkning på fiskerisektoren. Arbeidet for å skape forståelse for en rasjonell utnyttelse av marine ressurser vil bli videreført. Det er fremdeles et problem at ulike arter, særlig sjøpattedyr, på ikke-vitenskapelig grunnlag utpekes som truede. Arbeidet med å gjøre vitenskapelige data og kunnskap om norsk ressursforvaltning tilgjengelig for beslutningstakere og publikum videreføres. Samarbeidet med organisasjoner som arbeider for en bærekraftig utnyttelse av naturens ressurser vil stå sentralt i dette arbeidet.

I 2013 ble det gitt 616 000 kroner i tilskudd til European Bureau of Conservation and Development. Det ble også gitt 100 000 kroner i tilskudd til Vestfoldsmuseet til gjennomføring av en hvalfangstkonferanse.

Budsjettforslag

Det foreslås en bevilgning på 1 mill. kroner på posten i 2015.

Programkategori 17.20 Forskning og innovasjon

Utgifter under programkategori 17.20 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

920

Norges forskningsråd

1 768 706

1 887 340

2 047 800

8,5

922

Romvirksomhet

756 651

826 500

857 200

3,7

924

Internasjonalt samarbeid og utviklingsprogrammer

85 754

54 900

47 450

-13,6

925

Havforskningsinstituttet

767 786

666 810

703 600

5,5

926

Forskningsfartøy

279 286

509 230

613 800

20,5

927

NIFES

141 795

164 500

165 600

0,7

928

Annen marin forskning og utvikling

176 101

317 120

301 900

-4,8

929

Norsk Designråd

38 000

930

Norsk design- og arkitektursenter

75 200

73 900

-1,7

935

Patentstyret

249 092

242 800

233 400

-3,9

936

Klagenemnda for industrielle rettigheter

3 369

5 800

5 900

1,7

2421

Innovasjon Norge

47 116 205

43 224 450

42 680 100

-1,3

2426

Siva SF

558 000

154 800

211 000

36,3

Sum kategori 17.20

51 940 745

48 129 450

47 941 650

-0,4

Vedrørende 2013:

Bevilgningene til Havforskningsinstituttet, Forskningsfartøy, NIFES og Annen marin forskning og utvikling ble bevilget på henholdsvis kap. 1020, 1021, 1022 og 1023 i 2013.

Vedrørende 2013 og 2014:

Bevilgningen til Patentstyret som foreslås på nytt kap. 935 for 2015, er bevilget på kap. 901 i 2013 og 2014.

Bevilgningen til Klagenemnda for industrielle rettigheter som foreslås på nytt kap. 936 for 2015, er bevilget på kap. 914 i 2013 og 2014.

Utgifter under programkategori 17.20 fordelt på postgrupper

(i 1 000 kr)

Post-gr.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

01–29

Driftsutgifter

1 366 601

1 434 140

1 472 000

2,6

30–49

Investeringer

68 727

300 000

401 300

33,8

50–59

Overføringer til andre statsregnskaper

2 138 006

2 227 970

2 506 200

12,5

70–89

Overføringer til andre

2 207 411

2 317 340

2 297 150

-0,9

90–99

Lånetransaksjoner

46 160 000

41 850 000

41 265 000

-1,4

Sum kategori 17.20

51 940 745

48 129 450

47 941 650

-0,4

Programkategori 17.20 omfatter bevilgninger til offentlige virkemidler for forskning og innovasjon i næringslivet, til nukleær virksomhet, romvirksomhet og til forvaltningsrettet marin forskning.

Næringsrelevant forskning og innovasjon

Oppgaver og mål

Hovedformålet med de næringsrelevante virkemidlene under kategorien er å fremme konkurransekraft gjennom å styrke innovasjons- og omstillingsevnen i næringslivet.

Norges velstand er basert på stadig mer effektiv utnyttelse av naturressurser, kapital og arbeidskraft. Økt produktivitet og verdiskaping krever fornyelse og forbedring – ved at virksomheter og entreprenører tar i bruk ny kunnskap, bruker eksisterende kunnskap på nye måter, utvikler nye produkter og løsninger og finner nye bruksområder. Innovasjon er en samlebetegnelse for vellykket fornyelse. Den er avgjørende for næringslivets konkurransekraft, verdiskaping og for velstandsutviklingen i Norge. Innovasjon er derfor høyt prioritert av regjeringen. Regjeringens ambisjon er at Norge på lengre sikt skal bli ett av de mest innovative landene i Europa.

Verdensøkonomien er i stadig endring og den globale utviklingen påvirker norsk næringsliv og norsk økonomi. Store hendelser i verdensøkonomien, som dagens gjeldskrise, finanskrisen i 2008, fallet i IKT-sektoren i 2000 og oljekrisen på 1970-tallet har det til felles at få hadde forutsett utviklingen, og enda færre forutså ringvirkningene for økonomien og samfunnet. Like vanskelig kan det være å forutse framveksten av nye teknologier og forretningsmodeller. Viktigere enn å forsøke å forutsi en bestemt utvikling, er det derfor at nærings- og innovasjonspolitikken gjør norsk økonomi mest mulig robust for endringer, både ventede og uventede.

Fornyelse og innovasjon er krevende. Etablering av ny virksomhet henger ofte sammen med store investeringer med høy risiko, ofte i konkurranse med etablerte aktører. Også for etablerte bedrifter er utvikling av nye innovasjoner og ny kunnskap ressurs- og kapitalkrevende, og innsatsen har usikre gevinster. Bak en ny teknologi eller et produkt kan det ligge år med forskning, tunge investeringer og usikkerhet. Det kan være krevende for innovatører å sikre seg avkastningen av investeringen når de utvikler en ny innovasjon eller ny kunnskap. Dette kan føre til et lavere nivå på næringslivets investeringer i innovasjon og FoU enn det som samlet sett lønner seg for samfunnet. Derfor bruker myndighetene ulike virkemidler for å styrke innovasjonsevnen og kompetansen i næringslivet.

I tillegg til kunnskap har en rekke andre faktorer og prosesser betydning for innovasjon i virksomhetene, som krav og behov hos kunder, kompetanse og initiativ blant medarbeiderne, erfaringer fra andre næringer og internasjonalt samarbeid, infrastruktur, institusjoner, regelverk og økonomiske rammebetingelser i samfunnet. En rekke politikkområder har dermed betydning for innovasjonsevnen. Det omfatter bl.a. utdannings- og forskningspolitikken, konkurransepolitikken, skattepolitikken, infrastrukturpolitikken, arbeidsmarkedspolitikken og den offentlige innkjøpspolitikken. Innovasjon krever et godt samspill mellom ulike kunnskapskilder, aktører og strukturer, og en helhetlig innovasjonspolitikk avhenger av samarbeid på tvers av mange departementer og politikkområder. Nærings- og fiskeridepartementet koordinerer regjeringens politikk for å legge til rette for innovasjon i norsk økonomi.

Aktører og virkemidler

Ansvaret for innovasjon ligger hos virksomhetene selv. Myndighetene skal legge til rette med politikk som støtter og utløser innovasjon i virksomhetene.

Bevilgninger over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett til innovasjon, entreprenørskap, næringsutvikling og design skal fremme og utløse innovasjon i norsk næringsliv. Bevilgningene kanaliseres gjennom programmer og ordninger i regi av Innovasjon Norge, Siva SF, Patentstyret, Ungt Entreprenørskap og Norsk design- og arkitektursenter.

Bevilgningene til næringsrelevant forskning skal fremme økte forskningsinvesteringer i næringslivet og mer bruk av nasjonal og internasjonal kunnskap. Bevilgninger til dette formålet over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett kanaliseres gjennom programmer og ordninger i Norges forskningsråd, Innovasjon Norge og Norsk Romsenter.

Norge deltar dessuten i EUs rammeprogram for forskning og innovasjon, Horisont 2020, som utfyller den nasjonale virkemiddelporteføljen. Norge deltar også i internasjonalt samarbeid om forskning og utvikling relatert til romvirksomhet i den europeiske romorganisasjonen ESA og EUs romprogrammer.

Figur 5.15 Virkemiddelapparatet for innovasjon og næringsrelevant forskning

¹ Norsk design- og arkitektursenter

Til sammen utgjør disse aktørene et helhetlig og kompetent virkemiddelapparat for innovasjon og næringsrelevant forskning, som gir gode og relevante tilbud til hele bredden av norsk næringsliv.

Romvirksomhet

Regjeringen satser på romvirksomhet ved å delta i internasjonalt samarbeid og gjennom supplerende nasjonale satsinger. Satsingen er nytteorientert og skal bidra til å løse konkrete samfunnsutfordringer knyttet til bl.a. nordområdepolitikk, klima- og miljøpolitikk, samfunnssikkerhet, transportpolitikk og forskning. Norge deltar i det europeiske romfartssamarbeidet gjennom European Space Agency (ESA) og EUs romprogrammer. I tillegg gjennomføres supplerende nasjonale satsinger på infrastruktur, teknologi- og tjenesteutvikling.

Nukleær virksomhet

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvar for statens tilskudd til Institutt for energiteknikk (IFE) for drift av Haldenprosjektet (The OECD Halden Reactor Project) og for drift av det kombinerte lager og deponi for lav- og mellomaktivt avfall i Himdalen i Aurskog-Høland (KLDRA Himdalen). Videre omfatter tilskuddet støtte til norsk deltakelse i Euratoms strålevernprogram. Midlene kanaliseres gjennom Norges forskningsråd og er nærmere omtalt under kap. 920 Norges forskningsråd.

Status og resultater

Norsk økonomi har samlet sett høy produktivitet og verdiskaping. Dette tyder på at norsk næringsliv generelt evner å høste gevinster av innovasjonsaktiviteten og skape nye verdier.

Statistisk sentralbyrås innovasjonsundersøkelser kartlegger innovasjonsaktiviteten og omfanget av innovasjoner i norsk næringsliv. I den kombinerte FoU- og innovasjonsundersøkelsen for perioden 2010–2012 rapporterte 21 pst. av alle foretak at de introduserte produkt- eller prosessinnovasjoner i markedet i løpet av perioden. Dette var en nedgang i forhold til den forrige innovasjonsundersøkelsen. Ifølge undersøkelsen falt også foretakenes andel av samlet omsetning som kom fra nye eller vesentlig forbedrede produkter sammenlignet med forrige undersøkelse. Samtidig viste undersøkelsen en realøkning i foretakenes totale innovasjonsinvesteringer.

Statistisk sentralbyrå gjennomførte en separat spesialundersøkelse om innovasjon for perioden 2011–2013. I undersøkelsen rapporterer 40 pst. av foretakene at de hadde innovasjonsaktivitet for å forbedre produkter og/eller prosesser i perioden 2011–2013. 35 pst. av alle foretakene rapporterte om vellykket produkt- og/eller prosessinnovasjon i perioden. Dette er en økning sammenlignet med tidligere innovasjonsundersøkelser, til om lag samme nivå som Sverige og Finland. Samtidig viser spesialundersøkelsen en reduksjon i andelen egenutført og innkjøpt FoU, som i tidligere undersøkelser har utgjort om lag 80 pst. av de samlede investeringene i innovasjon, til om lag halvparten av de samlede innovasjonsinvesteringene. Dette tyder på at mange former for innovasjon har betydning i norsk næringsliv, i tillegg til forskning og utvikling.

Veksten i andelen med innovasjonsaktivitet skyldes ikke nødvendigvis en reell økning i denne aktiviteten. Endringene er trolig et utslag av at innovasjonsundersøkelsen for første gang ble gjennomført separat fra FoU-undersøkelsen, slik praksis er i de fleste andre europeiske land. Dermed er tallene trolig mer sammenlignbare med andre land, men samtidig mindre sammenlignbare med tidligere undersøkelser.

52 pst. av forskningen og utviklingsarbeidet i Norge ble utført av næringslivet i 2012[7] . Det tilsvarte forskning og utvikling for 22,9 mrd. kroner[8] og var en økning på 7 pst. fra 2011. Målt i faste priser er veksten på 3 pst. årlig. I tillegg til egne investeringer kjøpte næringslivet FoU-tjenester for ca. 6 mrd. kroner – en økning på 10 pst. fra 2011. Det ble utført 17 700 FoU-årsverk i 2012. Det har også vært en økning i antall foretak som rapporterer om FoU fra 2011 til 2012. Målt i løpende priser har næringslivets utgifter til FoU økt med om lag 10 mrd. kroner de siste ti årene.

FoU-kostnadene i tjenesteytende næringer utgjorde 51 pst. av næringslivets samlede FoU-kostnader i 2012. For ti år siden var industrien den største FoU-aktøren i norsk næringsliv. I 2012 var industriens andel redusert til 38 pst. De øvrige sektorene, som bl.a. inkluderer utvinning av olje og gass, akvakultur og kraftforsyning, har derimot vært nokså stabile. Veksten i tjenestesektorens andel av norsk næringslivs FoU vitner om en betydelig omstilling det siste tiåret. Veksten har særlig funnet sted innenfor underkategoriene «IT-tjenester», «Informasjonstjenester» og «Forsknings- og utviklingsarbeid».

Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning (NIFU) gjorde på vegne av Norsk Industri i 2014 en analyse av utviklingen i offentlige bevilgninger som er rettet mot næringslivets behov for forskning og utvikling. Analysen anslår at en femdel av de offentlige FoU-bevilgningene går til næringsrettet FoU. Utviklingen viser at bevilgningene til næringsrettet forskning i Norge har hatt en lavere vekst enn øvrige offentlige FoU-bevilgninger den siste tiårsperioden, selv når vi inkluderer innføringen av SkatteFUNN-ordningen. I statsbudsjettet for 2014 fikk imidlertid næringsrettet FoU en høyere vekst enn øvrige FoU-bevilgninger.

Møreforskning gjennomgår resultatene av Forskningsrådets innovasjonsprosjekter i næringslivet. Resultatene tyder på at foretakene totalt sett forventer positiv privatøkonomisk avkastning. I tillegg utvikler mange prosjekter kompetanse og bidrar til at kunnskap blir overført til andre bedrifter. Den samfunnsøkonomiske lønnsomheten i porteføljen av innovasjonsprosjekter i næringslivet synes samlet å være god i forhold til forskningsinnsatsen. Brukerstyrt innovasjonsarena (BIA) er blant programmene som skårer høyest av alle programmene i Norges forskningsråd når det gjelder bedriftenes forventninger til økonomisk avkastning, både ved starten og etter avslutningen av prosjektene.

Utviklingen i det europeiske forsknings- og innovasjonssamarbeidet skjer raskt, og norske forskningsmiljøer og bedrifter deltar aktivt i samarbeidet. Myndighetene bidrar bl.a. gjennom å betale for at norske aktører skal kunne delta i Horisont 2020, som nå er verdens største forsknings- og innovasjonsprogram. Tilsvarende deltok Norge i det tidligere CIP-programmet og EUs 7. rammeprogram for forskning og teknologiutvikling (FP7).

Den siste oppdateringen av resultater fra FP7 viser at Norge har inngått kontrakter med EU til en verdi av ca. 6 mrd. kroner i løpet av FP7. Dette utgjør 1,68 pst. av totalrammen til programmet. Det er betydelige forskjeller i norsk deltakelse i de enkelte delprogrammene i FP7. Norge har bl.a. deltatt med styrke i miljø- klima-, energi-, mat-, og romforskningsprogrammene og i delprogrammet for små- og mellomstore bedrifter. Vi har i mindre grad deltatt i store programmer innen helse og IKT og i Det europeiske forskningsrådet. Den norske deltakelsen i EUs rammeprogram for konkurransekraft og innovasjon (CIP) har hatt positive effekter, men bedriftsdeltakelsen har vært lavere enn i de andre nordiske landene. Norge har i liten grad utnyttet kapitalvirkemidlene i EU-programmene[9] .

Ifølge Innovasjon Norges årsrapport for 2013 hadde bedriftene og gründerne som selskapet støttet, 10 prosentpoeng mer i omsetningsvekst enn sammenlignbare bedrifter som ikke mottok støtte fra Innovasjon Norge. De hadde også 3 prosentpoeng mer vekst i produktivitet og 0,5 prosentpoeng mer vekst i lønnsomhet. 80 pst. av gründerne Innovasjon Norge har støttet, var fortsatt i aktive etter fem år, mens 70 pst. av en gruppe med sammenlignbare bedrifter og gründere som ikke fikk støtte, fortsatt var aktive. Dette tyder på at innsatsen utløser og fremmer økt verdiskaping i næringslivet.

Det foregår et omfattende arbeid i Nærings- og fiskeridepartementet for å forenkle, effektivisere og utvikle virkemidlene for innovasjon. Det er utviklet nye systemer for mål- og resultatstyring (MRS) i Innovasjon Norge og Siva, og det er satt i gang arbeid med nytt MRS-system i Patentstyret. Tidligere Norsk Designråd og Norsk Form er slått sammen til én organisasjon, Norsk design- og arkitektursenter.

Regjeringen ønsker å bedre kunnskapen om de næringsrettede virkemidlene og effekten av dem. Derfor er det satt i gang en gjennomgang med tanke på å videreutvikle virkemidlene med høyest innovasjonseffekt. Arbeidet skal kartlegge innovasjonseffekten av ulike virkemidler og gi mulighet til å sammenligne effekten av ulike virkemidler. Denne kunnskapen skal gjøre innovasjonsvirkemidlene bedre, mer treffsikre og relevante slik at næringslivet kan bidra med mer innovasjon og verdiskaping. Regjeringen har videre satt i gang et eget arbeid for å videreutvikle Innovasjon Norge som organisasjon.

Regjeringen vil også arbeide for at offentlige anskaffelser bidrar til flere innovative løsninger, bl.a. ved å forenkle anskaffelsesregelverket og ved å gjennomføre tiltak som gjør offentlige etterspørrere bedre i stand til å ha effektiv dialog med markedet.

Prioriteringer 2015

Styrke næringsrelevant forskning og utvikling. Regjeringen vil fortsatt prioritere tiltak som stimulerer til økt innovasjonsrettet FoU-innsats i og for næringslivet. Dette vil bidra til økt verdiskaping i næringslivet og samfunnet generelt. For å øke den næringsrettede forskningen foreslår regjeringen å styrke ordningen Brukerstyrt innovasjonsarena (BIA) under Norges forskningsråd med ytterligere 70 mill. kroner. Regjeringen vil videre styrke basisfinansieringen av de teknisk-industrielle instituttene og styrke programmer for muliggjørende teknologier.

Styrke kommersialisering av gode ideer. God utnyttelse av forskningsresultatene fra offentlige forskningsinstitusjoner er av vesentlig betydning for verdiskapingen i Norge. Programmet Forny2020 i Norges forskningsråd foreslås økt med 20 mill. kroner for å fremme kommersialiseringen ved forskningsinstitusjonene slik at ny kunnskap og teknologi når ut til markedet. Videre ønsker regjeringen å få fram flere gode gründere og flere vekstkraftige bedrifter i norsk næringsliv. Det foreslås derfor å styrke Innovasjon Norges innsats for kommersialisering ved å øke rammen til den landsdekkende ordningen med etablerertilskudd med 110 mill. kroner. Videre foreslås det å styrke Innovasjon Norges miljøteknologiordning med 50 mill. kroner.

Drift av nukleære anlegg og trygg håndtering av nukleært avfall. Haldenprosjektet (the OECD Halden Reaktor Project) er tilknyttet forskningsreaktoren i Halden og har pågått siden 1958. I 2014 deltok 20 land i prosjektet, som er rettet mot sikker drift av kjernekraftanlegg internasjonalt. I tillegg til Haldenreaktoren har Institutt for Energiteknikk (IFE) konsesjon for drift av forskningsreaktoren på Kjeller og Kombinert lager og deponi for lav- og mellomaktivt avfall i Himdalen (KLDRA Himdalen). Den nukleære forskningsvirksomheten i Norge har generert om lag 17 tonn brukt kjernebrensel. For å sikre et godt beslutningsgrunnlag med hensyn til valg av strategi for håndtering av de nukleære anleggene og det historiske brenselet, har departementet fått gjennomført eksterne utredninger. Møreforskning har utredet den forsknings- og næringsmessige betydningen av Haldenreaktoren og betydningen av framtidig bortfall av reaktoren for Halden kommune. Videre er det satt i gang konseptvalgutredninger om dekommisjonering av reaktorene og et nytt mellomlager for høyradioaktivt og langlivet avfall.

Gjennomgå Innovasjon Norge. Nærings- og fiskeridepartementet har startet en gjennomgang av føringene og oppdragene som gis til Innovasjon Norge med sikte på høyere grad av måloppnåelse og effektiv drift.

Analysere innovasjonseffekt av bedriftsrettede virkemidler. Gjennomgangen skal gi beslutningstakere et bedre grunnlag for å videreutvikle virkemidlene og å prioritere mellom dem.

Følge opp norsk deltakelse i EUs nye rammeprogram, Horisont 2020. Internasjonalt forsknings- og innovasjonssamarbeid er av stor betydning for Norge. Deltakelse i Horisont 2020 er den største enkeltsatsingen fra norske myndigheter innen internasjonalt forsknings- og innovasjonssamarbeid. Det norske deltakerbidraget vil trolig tilsvare 16–18 mrd. kroner i programmets sjuårige levetid. Regjeringens strategi for forsknings- og innovasjonssamarbeidet med EU beskriver hvordan regjeringen vil bidra til å sikre norsk deltakelse i de felleseuropeiske forsknings- og innovasjonsaktivitetene, og hvordan disse skal komme til nytte for norske forsknings- og innovasjonsmiljøer.

Marin forvaltningsrettet forskning

Oppgaver og mål

Den marine forvaltningsrettede forskningen danner grunnlaget for vitenskapelig baserte råd til forvaltningen på områdene bærekraftig ressursforvaltning, bærekraftig havbruk, trygg og sunn sjømat og klima og miljø. Bevilgninger over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett finansierer forvaltningsrettet marin forskning gjennom Norges forskningsråd og i de forvaltningsrettede instituttene.

Det overordnede målet med bevilgningene er å sikre at utviklingen av de marine næringene skjer på en bærekraftig måte. Det krever at kunnskapsgrunnlaget for forvaltningens beslutninger er så robust som mulig. Det legges derfor stor vekt på høy forskningsfaglig kvalitet og internasjonalt samarbeid.

Nærings- og fiskeridepartementet har forvaltningsansvaret for viltlevende marine ressurser (dvs. fiskebestander, sjøpattedyr og andre marine arter). Havressursloven bygger på prinsippet om økosystembasert forvaltning. Det innebærer bl.a. jevnlige vurderinger av alle bestander det høstes av og hvilken virkning høstingen har på andre bestander og på det marine miljø. Det er et mål å fastslå tilstanden til de ulike bestandene med størst mulig sikkerhet, slik at nasjonal og internasjonal rådgivning om fiskebestandene blir best mulig.

I tillegg til økt kunnskap om miljømessig bærekraft er frisk fisk og framtidens fôr prioriterte forskningsområder på havbruksområdet. Departementet legger videre vekt på å bygge opp kunnskap om innholdet av næringsstoffer og uønskede stoffer i fisk og annen sjømat. Det er viktig for å kunne gi gode råd til forbrukerne, sikre en god forvaltning og gode nasjonale og internasjonale regelverk.

Havets rolle i klimasystemet er et annet viktig forskningsområde, som legger grunnlaget for bedre modellering av marine økosystem. Det gir igjen forvaltningen og næringen et bedre grunnlag til å møte utfordringene klimaendringene vil føre med seg.

God generell kunnskap om økosystemenes virkemåte og hvordan ulike miljøfaktorer, bl.a. forurensing, påvirker de enkelte delene av økosystemene er grunnleggende viktig i mange beslutningsprosesser i fiskeri- og havbruksforvaltningen. Overvåking og forskning som kan dokumentere tilstanden og utviklingen i det marine miljøet, er en viktig oppgave innenfor den forvaltningsrettede marine forskningen.

Aktører og virkemidler

Forvaltningsrettet marin forskning gjennom Forskningsrådet skal bl.a. skaffe ny kunnskap om marine økosystemer og økosystempåvirkninger, bidra til å utvikle teknologi, metodikk og modeller relatert til det marine miljø og utvikle kunnskapsgrunnlaget for en bærekraftig sjømatproduksjon.

Forvaltningsrettet marin forskning utføres i hovedsak av Havforskningsinstituttet, Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning (NIFES) og Veterinærinstituttet.

Havforskningsinstituttet skal utvikle det vitenskapelige grunnlaget for bærekraftig forvaltning av levende marine ressurser, havbruk og miljø i de marine økosystemene.

NIFES skal gi forskningsbasert kunnskapsstøtte til forvaltningen innen fiskeernæring og trygg og sunn sjømat.

Veterinærinstituttet bidrar med kunnskap innen fiskehelse og enkelte områder innen sjømattrygghet.

For å sikre at fiskeri- og havbruksforvaltningen er basert på et best mulig grunnlag, benyttes råd og kunnskap også fra institusjoner som ikke er tilknyttet Nærings- og fiskeridepartementet. Det gjelder særlig Det internasjonale råd for havforskning (ICES), Det europeiske mattrygghetsbyrået (EFSA) og Norsk institutt for naturforskning (NINA).

Forvaltningen av fiskebestandene og andre levende marine ressurser forutsetter et tett internasjonalt samarbeid om forskning og overvåking av havområder. Den største delen av internasjonalt marint FoU-samarbeid skjer gjennom ICES, som er den viktigste plattformen for samarbeid om marin forskning i Nord-Atlanteren, gjennom deltakelse i EUs rammeprogrammer for forskning og i det felleseuropeiske programsamarbeidet Healthy and Productive Seas and Oceans (JPI Oceans). Innen forvaltningsrettet marin forskning har Norge gjennom Havforskningsinstituttet hatt et formalisert forskersamarbeid med Russland i mer enn 50 år. Marin forskning er også en del av det nordiske samarbeidet. I tillegg er forskningssamarbeidet med Nord-Amerika og Asia viktig.

Status og resultater

Rapporten fra Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning (NIFU) om marin FoU og havbruksforskning i 2011[10] viste at Norge er den sjuende største nasjonen innen fiskeri- og havbruksforskning, med en andel på 4,2 pst. av den globale artikkelproduksjonen i 2009–2011.

En undersøkelse som Forskningsrådet fikk gjennomført i 2013, viser at Norge er helt på topp når det gjelder publisering og sitering innen temaområdet «Fiskeri og havbruk» blant de 58 landene som var med i undersøkelsen, og vi hadde stor påvirkningskraft («scientific impact»).

Norges forskningsråds årsrapport for 2013 viser en positiv utvikling for Havforskningsinstituttet og Veterinærinstituttet når det gjelder vitenskapelig publisering, internasjonale inntekter og avlagte doktorgrader med noen mindre variasjoner fra år til år. NIFES følger samme trend, med unntak av antall avlagte doktorgrader.

Norges forskningsråd evaluerte i 2013 havbruksprogrammet i Forskningsrådet. Hovedkonklusjonen er at programmet bidrar til å nå de nasjonale målene for norsk forskning, at forskningen holder høy kvalitet og er internasjonalt orientert.

En generell temperaturøkning i våre havområder gjør at ismengden i Barentshavet minsker. Som en følge av dette har de åpne havområdene våre og utbredelsesområdet til fiskebestandene økt betydelig. Større områder må overvåkes for å gi grunnlag for forvaltningsråd om ressursutnyttelse. I et kombinert makrell- og økosystemtokt sommeren 2014 har Havforskningsinstituttet for første gang klart å kartlegge grensene for makrellutbredelsen i nordlige farvann.

Rømming og lakselus er de største miljøproblemene havbruksnæringen står overfor i dag. Vi mangler fortsatt en del kunnskap om genetisk interaksjon mellom oppdrettet og vill laks. Forvaltningen trenger også mer kunnskap om spredning av lakselus og innvirkningen den har på villaks og sjøørret og om forebygging og behandling av lakselusinfeksjoner, inkludert resistensproblematikk. Det er også behov for mer kunnskap om hvordan havbruksnæringen påvirker økosystemet i fjordene og mulige virkninger på fiskebestander.

En vesentlig del av forskningen innen fiskehelse er rettet mot laks og laksesykdommer. Det er viktig å øke kunnskapen om forhold som er av betydning for å forebygge, begrense og bekjempe sykdom i havbruk og redusere produksjonstapet.

Tilgang til fôrråvarer kan på lengre sikt bli en begrensende faktor for videre økt produksjon av oppdrettsfisk innenfor bærekraftige rammer. Det er behov for mer kunnskap om nye kilder til marine fôringredienser og fôringredienser basert på planteråstoff, og hvilken betydning slike råstoff har for fiskens helse og velferd, miljøet og helsen til mennesker.

Forskning er fremdeles viktig når regelverk for fiskevelferd skal utarbeides nasjonalt og internasjonalt. Dette gjelder også kunnskap om fisk som forsøksdyr.

Det er de siste årene bygd viktige kunnskapsplattformer innen havbruk. De er tverrfaglige og trekker inn ulike kunnskapsmiljøer for å innhente og utvikle den beste kunnskapen. Det har blitt arbeidet med å kartlegge lakselusens arvemateriale, og for første gang har man klart å kartlegge laksens genom. Kunnskapen om laksens arvemateriale er nyttig for avlsarbeidet, i utviklingen av vaksiner og fôr og i arbeidet for å hindre rømming.

Sjømat er en god kilde til viktige næringsstoffer for mennesker. I tillegg kan både villfisk og oppdrettsfisk inneholde små mengder uønskede stoffer som f.eks. organiske miljøgifter og tungmetaller. Fortsatt systematisk overvåking både av ville bestander og av oppdrettsfisk er derfor nødvendig.

Det finnes nå god dokumentasjon for at regelmessig sjømatinntak forebygger hjerte- og karsykdommer, mens det foreløpig ikke foreligger like god dokumentasjon på sjømatens betydning i forbindelse med fedme, diabetes eller mental helse. Kunnskap på dette området benyttes bl.a. i arbeidet med nasjonale anbefalinger om kosthold.

Prioriteringer

Over statsbudsjettet bevilges i dag i overkant av 2 mrd. kroner til marin forskning. I 2014 ble den marine forskningen styrket med 55 mill. kroner. For 2015 foreslår regjeringen å øke den marine forskningsinnsatsen med ytterligere 40 mill. kroner. Satsingen skal gi mer kunnskap som grunnlag for bærekraftig vekst i sjømatnæringen. Prioriterte områder er forskning om fiskehelse og fôr og styrking av infrastrukturen for marine data. I tillegg fremmes forslag om å øke bevilgningene til næringsrelevant forskning, som teknologiutvikling, utvikling av marin bioøkonomi, levendelagring, internasjonalisering og kunnskaps- og kompetanseoppbygging ved marine forskningsinstitutter.

Det vises til nærmere omtale under kapitlene til Norges forskningsråd, Havforskningsinstituttet, Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning, Nofima, Veterinærinstituttet og Innovasjon Norge.

Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond

Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond (FHF) finansierer forsknings- og utviklingsoppgaver som næringen ønsker å få løst. Fondet ledes av et styre med representanter fra næringen og er organisert som et forvaltningsorgan under Nærings- og fiskeridepartementet. Inntektene kommer fra en FoU-avgift på 0,3 pst. av eksportverdien av fisk og fiskevarer. Næringsorganisasjonene, Norges forskningsråd og Innovasjon Norge er viktige samarbeidspartnere. FHF hadde en inntekt på 185,6 mill. kroner i 2013. Budsjettet for 2014 er på 215 mill. kroner. FHF finansierer fellessatsinger i hele sjømatnæringen (fiskeri, industri og havbruk). Satsingsområder er bl.a. bærekraftig havbruk, fiskehelse, marine fettsyrer og kostnadseffektive fôrkilder, fiskeri- og fartøyteknologi, levendelagring, sjømatens innvirkning på helsen, totalutnyttelse av fiskeråstoff og markedskunnskap og teknologi.

FHF finansierer også rekrutteringsprosjektet Sett Sjøbein sammen med Nærings- og fiskeridepartementet.

Kap. 920 Norges forskningsråd

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

50

Tilskudd til forskning

1 438 906

1 522 000

2 047 800

51

Tilskudd til marin forskning

207 200

238 450

52

Basisbevilgning primærnæringsinstitutter

122 600

126 890

Sum kap. 0920

1 768 706

1 887 340

2 047 800

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2014 ble bevilget på kap. 920, postene 51 og 52, ble i 2013 bevilget på kap. 1023, postene 50 og 52.

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 50 økt med 2,3 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S(2013–2014).

Vedrørende 2015:

De tre postene i 2013 og 2014 foreslås slått sammen til én i 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 9,4 mill. kroner for post 50.

Oppgaver og mål

Norges forskningsråd er det sentrale organet for oppfølging av regjeringens forskningspolitiske prioriteringer. Forskningsrådet har ansvar for forskning på alle fagområder, med virkemidler som spenner fra grunnforskning til innovasjonsrettet forskning og kommersialisering av forskningsresultater. Forskningsrådets tre hovedoppgaver er å finansiere forskning, gi forskningspolitiske råd og skape møteplasser. Forskningsrådet er et forvaltningsorgan med særskilte fullmakter administrativt underlagt Kunnskapsdepartementet.

Regjeringen har fastsatt nye mål for Forskningsrådets virksomhet. Bakgrunnen er at både evalueringen av Forskningsrådet og en forvaltningsrevisjon utført av Riksrevisjonen har pekt på utfordringer knyttet til det eksisterende mål- og resultatstyringssystemet (MRS). Midlene til Forskningsrådet bevilges over budsjettene til 15 departementer, og Forskningsrådet stilles overfor mange mål, delmål og en rekke føringer fra departementene. Det fører til at den samlede styringen av Forskningsrådet framstår som uoversiktlig og styringsstrukturen som lite egnet. Kunnskapsdepartementet startet derfor høsten 2013 et prosjekt for å videreutvikle systemet for mål- og resultatstyring av Forskningsrådet.

Hensikten er å sikre et system med mer overordnet og strategisk styring av Forskningsrådet fra departementenes side, der den samlede styringen dreies mer over i retning av resultater av Forskningsrådets virksomhet og der Forskningsrådet får større frihet til å forvalte sine programmer og aktiviteter på tvers av departementsgrensene. Departementene og Forskningsrådet har deltatt i arbeidet med å utvikle det nye systemet.

Regjeringen har fastsatt følgende mål for Forskningsrådets virksomhet fra 2015:

Økt vitenskapelig kvalitet

Økt verdiskaping i næringslivet

Møte store samfunnsutfordringer

Et velfungerende forskningssystem

God rådgiving.

Systemet for styring av Forskningsrådet vil bli videre utviklet i løpet av høsten 2014.

Norges forskningsråd er regjeringens hovedorgan for støtte til næringsrelevant forskning, og Nærings- og fiskeridepartementet har den nest største bevilgningen til Forskningsrådet.

For å nå målet om økt verdiskaping i næringslivet foreslår Nærings- og fiskeridepartementet midler til forskningsprogrammer og internasjonalt forskningsarbeid for å utløse økt FoU-innsats i næringslivet. De offentlige midlene skal bidra til utvikling og gjennomføring av forskningsprosjekter med høy samfunnsøkonomisk avkastning. Gjennom støtte til samarbeid med internasjonale FoU-miljøer utfordres norske virksomheter og forskningsmiljøer, samtidig som de får tilgang til kunnskap utviklet utenfor landets grenser.

For å bidra til å nå målet om økt verdiskaping i næringslivet er det nødvendig å sikre relevant forskningsinfrastruktur. Nærings- og fiskeridepartementet foreslår å sette av midler til forskningsinstituttene som skal bidra til å dekke behovet for anvendbar kunnskap i både næringsliv og offentlig forvaltning.

For å nå målet om økt verdiskaping i næringslivet foreslår Nærings- og fiskeridepartementet midler til Kommersialisering og nettverkstiltak. Midlene skal bidra til kommersialisering av forskningsresultater og mer samarbeid i forskningssystemet. Samarbeid mellom næringsliv, forskningsmiljøer og myndigheter kan bidra til økt verdiskaping basert på ny teknologi.

Resultater 2013

Tabellene 5.7, 5.8 og 5.9 gir en oversikt over hvordan tilskuddene til Norges forskningsråd fra Nærings- og handelsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet ble disponert i 2013. Den følgende resultatrapporteringen følger tema, og ikke finansierende departement.

Tabell 5.6 Fordeling av bevilgningen under kap. 920, post 50 Norges forskningsråd¹

(i 1 000 kr)

2011

2012

2013

Forskningsprogrammer

702 950

730 950

787 700

Generelle virkemidler:

380 200

389 200

424 600

Brukerstyrt innovasjonsarena

355 200

364 200

399 600²

Nærings-ph.d.

25 000

25 000

25 000

Tematiske virkemidler

322 750

341 750

363 100

Maritim og offshore

130 100

130 100

130 100

Gassmaks

15 000

15 000

15 000

Bionær

10 150

20 150

10 150

Store programmer

167 500

176 500

195 500

Midler for øvrig

–

–

12 350

Internasjonalt forskningssamarbeid

79 900

79 900

79 900

Sum forskningsprogrammer og internasjonalt forskningssamarbeid

782 850

810 850

867 600

Institutter og annen infrastruktur

Basisbevilgning til teknisk-industrielle institutter

259 700

259 700

259 700

Strategisk kompetansebygging og institusjonsstøtte

42 600

43 600

43 600

Nukleær virksomhet og andre infrastrukturtiltak

96 000

97 000

99 150

Sum institutter og annen infrastruktur

398 300

400 300

402 450

Kommersialisering og nettverkstiltak

Kommersialisering av forskningsresultater

90 750

100 750

100 750

Virkemidler for regional FoU og innovasjon

25 600

25 600

25 600

Sum kommersialisering og nettverkstiltak

116 350

126 350

126 350

Andre tiltak

Kompetansebygging

9 500

9 500

9 500

Administrative støttetiltak

30 000

33 000

33 000

Sum andre tiltak

39 500

42 500

42 500

Totalt

1 337 000

1 380 000

1 438 900

¹ Beløp inkluderer budsjettendringer vedtatt i løpet av året.

² Inkluderer en intern omdisponering i Forskningsrådet til BIA på 11 mill. kroner.

Den næringsrelevante forskningen i 2013 har stimulert til forskning i og for næringslivet gjennom generelle og tematiske programmer, internasjonal forskningssamarbeid, institutter og annen forskningsinfrastruktur, kommersialiserings- og nettverkstiltak, samt andre tiltak. Se boksene 5.1, 5.2, 5.3 og 5.4 for en nærmere beskrivelse av formål med programmene.

Bevilgningene økte med 58,9 mill. kroner fra 2012 til 2013. I dette inngår også tildeling gjennom RNB 2013.

Tabell 5.7 Fordeling av bevilgningen under kap. 1023 Fiskeri-, havbruks- og transportrettet FoU, post 50 Norges forskningsråd¹

(i mill. kroner)

2011

2012

2013

Programmer

Havbruk

99

99

101

Havet og kysten

47

43

43

Matprogrammet (til 2011)

25

Natur og næring (til 2011)

11

Bionær (fra 2012)

33

33

Forny 2020

4

4

4

Andre programmer

9

12

12

Sum programmer

195

191

193

Øvrige tiltak²

10

14

14

Sum totalt

205

205

207

1 Fra og med 2015 plassert under kap. 920 post 50.

2 Inkluderer bl.a. formidling, evaluering, internasjonalt samarbeid (inkludert midler til EUs strålevernprogram) og regionale representanter.

Marin forskningsaktivitet i 2013 har omfattet forskning for bærekraftig utvikling av havbruksnæringen, trygg og sunn sjømat, økosystemforskning, fiskeriteknologi og hvordan klimaendringer virker inn på sjømatnæringene og sjømaten.

Hoveddelen av marine forskningsmidler fordeles gjennom programmene Havbruk, Havet og kysten og Bionær (se boks 5.1 for en nærmere beskrivelse av formål med programmene). I tillegg utlyses marine midler innenfor tematisk bredere programmer som Forny2020, Maroff, EnergiX, Klimaforsk og øvrige tiltak.

Tabell 5.8 Fordeling av bevilgningen under kap. 1023 Fiskeri-, havbruks- og transportrettet FoU, post 52 Basisbevilgning forskningsinstitutter¹

(i mill. kroner)

2011

2012

2013

Basisbevilgninger²

93

95

98

Strategiske instituttsatsinger³

24

24

25

Sum

117

119

123

¹ I 2015 foreslått på kap. 920, post 50.

² Gjelder basisbevilgning til primærnæringsinstituttene.

³ Gjelder strategiske instituttsatsinger ved Havforskningsinstituttet og NIFES, som ikke inngår i basisbevilgningene.

Midlene har gått til basisbevilgninger til marine forskningsinstitutter som er inkludert i Forskningsrådets basisfinansieringsordning og til strategiske satsinger ved Havforskningsinstituttet og NIFES.

Totalt ble det tildelt 272 mill. kroner i samlet basisbevilgning til primærnæringsinstituttene i 2013. Av dette kom 98 mill. kroner over budsjettet til Fiskeri- og kystdepartementet og 174 mill. kroner over budsjettet fra Landbruks- og matdepartementet.

Tilskudd til forskningsprogrammer og internasjonalt forskningssamarbeid

Forskningsprogrammer

Forskningsprogrammene deles i generelle og tematiske virkemidler. De generelle virkemidlene skal sikre støtte til de beste prosjektene uansett bransjetilhørighet, med unntak av de områdene som dekkes av tematisk rettede programmer. De tematiske virkemidlene består av programmer rettet mot prioriterte tematiske og teknologiske områder. Disse virkemidlene er rettet mot næringer og teknologiområder der Norge har spesielle fortrinn, eller der regjeringen ønsker å prioritere et område, fordi det foreligger særlige behov eller potensial for verdiskaping.

En betydelig del av prosjektene som mottar midler, er brukerstyrte, noe som innebærer at næringslivets forskningsbehov er førende når det gjelder innretning og valg av forskningstemaer. Resultater, metoder og funn fra foretakenes forskning har effekter utover bedret lønnsomhet for den enkelte bedrift. Det er derfor i samfunnets interesse å stimulere til mer kunnskapsoppbygging og -utnyttelse i næringslivet, og de brukerstyrte forskningsprosjektene skal bidra til å realisere samfunnsøkonomisk lønnsomme prosjekter som ellers ikke ville blitt realisert, realisert i mindre grad eller på et senere tidspunkt.

I flere av disse programmene er bevilgningen over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett hovedfinansiør, mens departementet i andre programmer er inne som delfinansiør. I tilfeller der Nærings- og fiskeridepartementet samfinansierer programmer med andre departementer, skal departementets bidrag som oftest sikre næringsutvikling på bakgrunn av hele programmets aktivitet.

Boks 5.1 Sentrale forskningsprogrammer i Norges forskningsråd

Brukerstyrt innovasjonsarena (BIA)

BIA skal stimulere til ambisiøse FoU-satsinger i bredden av norsk næringsliv innenfor tema som ikke er dekket av de øvrige næringsrettede programmene i Forskningsrådet. Formålet med ordningen er økt forskningsinnsats i næringslivet ved at offentlige midler stimulerer bedriftene til økt forskning innenfor egne prioriterte områder og temaer.

Nærings-ph.d

Ordningen er et formalisert samarbeid mellom bedrifter og høyere utdanningsinstitusjoner om å utdanne doktorander. Ordningen er uten tematiske eller faglige avgrensninger.

Maritim og offshore (Maroff-programmet) (2010–2019)

Programmet skal bidra til innovasjon og miljøvennlig verdiskaping i maritim sektor. Programmet skal bidra til at maritime bedrifter og forskningsmiljøer videreutvikler sine kunnskapsmessige fortrinn.

Økt verdiskaping i naturgass-kjeden, Gassmaks-programmet (2007–2016)

Det overordnede målet for programmet er, gjennom styrket kunnskapsutvikling, næringsutvikling og internasjonal konkurransekraft, å bidra til økt verdiskaping gjennom industriell foredling av naturgass.

Bærekraftig verdiskaping i mat og biobaserte næringer (Bionær-programmet) (2012–2021)

Programmet skal utløse forskning som bidrar til økt lønnsomhet og bærekraftig produksjon innenfor de biobaserte næringene. Programmet omfatter forskning, innovasjon og forvaltning i verdikjedene knyttet til sjømat og marine ressurser, samt for jordbruk, skogbruk og andre naturbaserte næringer.

IKT2025 (2015–2025)

IKT2025 starter opp i 2015 og er en oppfølger etter Verdikt, som ble avsluttet i 2014. Programmet er inndelt i følgende fire arenaer: (1) grensesprengende forskningsresultater, (2) nøkkelkompetanse og sterke forskningsmiljøer, (3) næringsutvikling og nye vekstområder, og (4) prioriterte samfunnsutfordringer.

Nano2021 (2012–2021)

Nano2021 er det målrettede nasjonale virkemiddelet rettet mot FoU relatert til nanoteknologi. Programmet skal bidra til kompetanseheving og nasjonalt samarbeid innenfor grunnleggende nanovitenskap og nanoteknologi, og legge til rette for at kunnskapsgrunnlaget bidrar til innovasjon, næringsutvikling og verdiskaping innenfor ansvarlige rammer.

EnergiX (2013–2022)

Programmet støtter forskning på fornybar energi, effektiv energibruk, energisystem og energipolitikk. Programmet skal bidra til å oppfylle energipolitiske mål.

Biotek2021(2012–2021)

Dette er Forskningsrådets programsatsing på bioteknologi. Bedrifter deltar som partnere, og prosjektene spenner over sektorene landbruk, marin, industri og helse.

Havbruk – en næring i vekst (2006–2015)

Programmet bidrar til å utvikle kunnskapsgrunnlaget for økt verdiskaping i alle ledd i havbruksnæringen og en bærekraftig sjømatproduksjon.

Havet og kysten (2006–2015)

Programmet skal framskaffe ny kunnskap om marine økosystemer, inklusiv virkninger av CO₂, langtidsvirkninger av utslipp til sjø fra petroleumsvirksomheten og konfliktløsing og forvaltning av marine ressurser. Programmet skal også bidra til å utvikle teknologi, metodikk og modeller relatert til det marine miljøet.

Klimaforsk – Stort program for klima (2014–2023)

Klimautviklingen i framtiden, konsekvenser av klimaendringer for natur og samfunn og samfunnets omstilling er sentrale forskningsområder.

Andre programmer

Programmet ELSA (Etiske, rettslige og samfunnsmessige aspekter ved bio-, nano- og nevroteknologi, 2008–2014) legger vekt på tverrfaglig forskning knyttet til utvikling av nye teknologier i samspill med samfunnet. Innenfor programmet Miljø 2015 (2007–2016) dekkes bl.a. forskning på forurensningsproblematikk i grenseflaten mellom ferskvann og marint miljø.

Resultater for 2013 fra sentrale programmer

Ferdigstilte/forbedrede metoder, modeller, prototyper

Publiserte artikler i periodika og serier

Avlagte dr.grader

Andel prosjekt med internasjonalt samarbeid

Generelle programmer

Brukerstyrt innovasjonsarena (BIA)

112

90

21

77 pst.

Nærings-ph.d

27

78

15

18 pst.

Tematiske programmer

Maroff-programmet

34

47

3

24 pst.

Gassmaks

2

9

1

37 pst.

Nano2021

10

19

3

60 pst.

Renenergi/EnergiX

49

278

17

60 pst.

Biotek2021

4

34

70 pst.

Verdikt

33

116

12

63 pst.

Bionær-programmet

9

179

8

56 pst.

Havbruksprogrammet

6

65

6

76 pst.

Havet og kysten

1

64

4

90 pst.

Kilde: Norges forskningsråd (2014): Årsrapport 2013. Oslo, april 2014.

I boks 5.1 beskrives programmene som er sentrale for å gjennomføre Nærings- og fiskeridepartementets oppdrag. Tabell 5.10 viser utvalgte hovedresultater for 2013 fra sentrale programmer med finansiering over budsjettene til Nærings- og handelsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet. Flere departementer er med å finansiere de ulike programmene, og resultatene i tabellen er de samlede resultatene for programmene.

De ulike programmene har ulike formål og innretning. Tabellen viser at Brukerstryt innovasjonsarena (BIA) er et særlig sentralt virkemiddel for å stimulere til utvikling av nye metoder, modeller og prototyper. Videre viser tabellen at det er høy aktivitet i programmene når det gjelder internasjonalt samarbeid.

Resultatene vil variere en del fra år til år. Forklaringer på slike endringer kan bl.a. være hvilken fase prosjektene og programmene befinner seg i. Eksempelvis var 2013 Verdikts nest siste driftsår, og programmet var dermed i en nedtrappingsfase. Forskningsrådets store program innen bioteknologi (Biotek2021) hadde sitt første ordinære virkeår i 2012, men ingen av de vedtatte prosjektene startet opp før i 2013.

Forskningsrådets programmer utløser betydelige private midler til forskning. Med «brukerstyrte programmer» menes programmer der bedriftene har frihet til å definere prosjekter ut fra egne strategier og FoU-behov. Om lag 60 pst. av finansieringen av prosjektene i de brukerstyrte programmene som er rettet direkte mot å bygge innovasjonskapasitet i næringslivet, kommer fra private aktører. For prosjektene som er rettet mot å bygge opp mer generell kompetanse som er relevant for næringslivet, er om lag 25 pst. privat finansiert.

Møreforskning foretar årlig, på vegne av Forskningsrådet, empiriske undersøkelser blant bedrifter som har mottatt støtte fra Forskningsrådet til innovasjonsprosjekter i næringslivet. Siste undersøkelse er bl.a. basert på svar fra et lite utvalg av Forskningsrådets prosjekter; 141 prosjekter avsluttet i årene 2009–2012 hvor prosjekteierne gir anslag for økonomiske resultater. Møreforskning konkluderer med at den akkumulerte effekten av prosjektene målt på lang sikt indikerer at populasjonen totalt sett forventer positiv privatøkonomisk avkastning, og at det utvikles kompetanse av stor betydning for bedriftene. Mange prosjekter bidrar til eksterne virkninger gjennom markedseffekter og kunnskapsoverføring. Samlet synes den samfunnsøkonomiske lønnsomheten i porteføljen av innovasjonsprosjekter i næringslivet å være god i forhold til forskningsinnsatsen. For første gang er det i 2013 også gjennomført en egen undersøkelse av prosjekter som fikk avslag på støtte fra Forskningsrådet. Undersøkelsen viser at halvparten av prosjektene ikke ble igangsatt, nær 25 pst. ble helt eller delvis igangsatt til tross for avslag, mens vel 25 pst. ble revidert og ny søknad sendt Forskningsrådet. Ny søknad fikk så finansiering i 80 pst. av tilfellene.

Forskningsrådet arbeider kontinuerlig med å videreutvikle de næringsrettede forskningsvirkemidlene og programmene. I 2013 er Nærings ph.d.-ordningen, Havbruksprogrammet og Verdikt evaluert. Det ble også igangsatt en treårig følgeevaluering av Bionær-programmet i 2013. Evalueringene viste at dette er ordninger og programmer som fungerer i tråd med målene for tiltakene.

Forskningsrådet har styrket av følgende forskningsområder i 2013:

FoU-innsats i næringslivet: De generelle virkemidlene rettet inn mot bredden av norsk næringsliv ble styrket gjennom en økning av tilskuddet til Brukerstyrt Innovasjonarena (BIA). Dette muliggjorde en betydelig utlysning, på i underkant av 400 mill. kroner, i 2013.

Strategiske områder: forskning på strategisk viktige og nasjonalt prioriterte områder, som de generiske teknologiområdene bioteknologi og nanoteknologi, ble prioritert.

Klimaforskning: Klimaforskningen ble styrket i 2013. Midlene har gått inn i Forskningsrådets satsing på tilpasning til klimaendringer, nærmere bestemt hvordan økt sjøtemperatur påvirker kjønnsmodning hos laks.

Forskning i og for nordområdene: Programmene Havbruk, Havet og kysten og Biotek 2021 er sentrale programmer for nordområdeforskning.

Treforedlingsindustrien: Satsing på nye forskningsprosjekter for framtidig vekst innen treforedlingsindustrien skulle være sentralt i Bionær-programmet i 2013. Forskning på treforedling ble også styrket med 25 mill. kroner i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett og tiltakspakke for skognæringen. Midlene gikk imidlertid i sin helhet til prosjektsøknader i BIA, da søknadene til Bionær ikke hadde høy nok kvalitet.

Internasjonalt forskningssamarbeid

Norsk deltakelse i det internasjonale forskningssamarbeidet finansieres i betydelig grad gjennom Forskningsrådets nasjonale programmer. Samtidig har man etablert egne ordninger for å mobilisere norske forskere til å benytte seg av de muligheter som internasjonalt forskningssamarbeid gir.

Gjennom implementering av Forskningsrådets strategi for internasjonalt samarbeid skal samtlige satsinger i rådet – programmer, frie arenaer, institusjonsrettede tiltak og andre former for støtte – ha konkrete mål og planer for internasjonalt samarbeid. På denne måten sikres sammenheng og koblinger mellom nasjonale og internasjonale forskningsområder og prioriteringer.

Boks 5.2 presenterer virkemidler for internasjonalt forskningssamarbeid med tildeling over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett.

Boks 5.2 Internasjonalt forskningssamarbeid

Europasamarbeidet

Europasamarbeidet gjennom EU er den viktigste arenaen for norsk FoU-samarbeid med utlandet. EUs 7. rammeprogram for forskning og teknologi ble avsluttet i 2013. Det nye programmet for forskning og innovasjon, Horisont 2020, ble lansert i januar 2014 og varer fram til 2020. Det overordnede målet med Horisont 2020 er å bidra til mer og bedre forskning, økonomisk vekst og bedre håndtering av store samfunnsutfordringer. I tillegg til deltakelse i rammeprogrammet omfatter europasamarbeidet et voksende antall initiativer under betegnelsen EU-partnerskap, dvs. aktiviteter hvor finansiering kommer dels fra rammeprogrammet og dels i form av nasjonal medfinansiering. Disse aktivitetene omfatter EUREKA/Eurostars, felles teknologiinitiativer m.m. Eventuell norsk deltakelse i disse internasjonale aktivitetene blir besluttet etter en vurdering av nasjonal nytte og om de er i tråd med nasjonale prioriteringer.

Prosjektetablerings- og posisjoneringsstøtte (PES og POS)

PES er et økonomisk støttetiltak til utforming av søknader til de europeiske rammeprogrammer med tilhørende EU-partnerskap. Hensikten med POS er utvikling av FoU-prosjekter som kan kvalifisere til videre støtte fra internasjonale finansieringsordninger. Støtten kan benyttes til å etablere konsortier og til å forberede en søknad.

EUREKA

EUREKA er et europeisk nettverk for innovasjon som skal bidra til å stimulere markedsorientert FoU.

Eurostars er et felles initiativ fra EUREKA og Europakommisjonen for å styrke forskningsintensive små- og mellomstore bedrifter.

Artemis og Eniac

Artemis og Eniac er to samarbeidsprogrammer mellom næringsliv og offentlige myndigheter. Artemis støtter forskning innenfor innebygd programvare og Eniac innenfor mikro- og nanoelektronikk. Disse ble fra 2014 slått sammen i et nytt EU-partnerskap, ECSEL (Electronic Components and Systems for European Leadership).

Active and Assisted Living (AAL2)

AAL2 startet i 2014 som et nytt EU-partnerskap som skal erstatte det første AAL. AAL finansierer prosjekter for utvikling av IKT-baserte produkter og tjenester som kan forbedre eldres livskvalitet.

Fransk-norsk stiftelse (FNS)

Fransk-norsk stiftelse skal fremme samarbeid mellom Frankrike og Norge. Dette gjøres primært gjennom økonomisk støtte til bilaterale FoU-prosjekter med næringslivsdeltakelse, men også gjennom finansiering av seminarer og korttidsopphold for forskere.

European Cooperation in Science and Technology (COST)

COST er et mellomstatlig samarbeidsorgan for koordinering av nasjonale forskningsprosjekter. Tiltaket er rettet mot forskning av mer grunnleggende karakter og næringslivsdeltakelsen er beskjeden. Samarbeidet gir støtte til nettverksaktiviteter for forskere.

JPI Oceans

Norge deltar i fellesprogrammet Joint Programming Initiative on Healthy and Productive Seas and Oceans (JPI Oceans). JPI Oceans er et europeisk samarbeid om marin og maritim forskning. Forskningsrådet er ansvarlig for sekretariatet til JPI Oceans.

Bilateralt forskningssamarbeid (BILAT)

Bilateralt forskningssamarbeid har en betydelig effekt på kunnskapsutviklingen i norske forskningsmiljøer og næringsliv. Prioriterte land er Canada, India, Japan, Kina, Russland, Sør-Afrika og USA. På det marine forskningsområdet er Brasil og Chile viktige samarbeidsland. Forskningsrådet kan delfinansiere og bidra til å redusere risikoen for forskere når de deltar i innledende faser av slike samarbeidsaktiviteter gjennom BILAT-ordningen. Ordningen har vært avgjørende for bl.a. deltakelse i diverse internasjonale utlysninger og i europeiske konsortier.

Europasamarbeidet

Norge har betalt ca. 10 mrd. kroner i kontingent for deltakelse i EUs 7. rammeprogram for forskning og teknologiutvikling (FP7, 2007–2013). Norges forskningsråd har hatt en særskilt rolle i å stimulere norske forskningsmiljøer til deltakelse i programmet. Andelen av de konkurranseutsatte midlene som går til norske aktører, m.a.o. returandelen, gir en indikasjon på volumet på den norske deltakelsen. Resultater fra FP7 viser at Norge har inngått kontrakter med EU med en verdi på ca. 6 mrd. kroner i løpet av programperioden. Dette utgjør 1,68 pst. av totalt 44,5 mrd. euro som er gjort tilgjengelig i FP7. Norske forskere som sender prosjektsøknader, lykkes forholdsvis godt, og nesten hver fjerde søknad med norsk deltaker fikk støtte fra rammeprogrammet. Ved utgangen av 2013 deltok Norge i 1 464 prosjekter, dvs. 281 flere enn på samme tidspunkt året før. Det var imidlertid betydelige forskjeller mellom de enkelte delprogrammene i rammeprogrammet. Forskere i Norge hadde sterk deltakelse i miljø- og klima-, energi-, sikkerhets-, mat-, romforsknings- og samfunnsforskningsprogrammene og i det dedikerte delprogrammet for små- og mellomstore bedrifter (SMBer), mens de har deltatt i mindre grad i store programmer innen helse og IKT, i Det europeiske forskningsrådet (ERC) og innenfor forskermobilitet.

Næringslivet sto for om lag 24 pst. av den norske deltakelsen i 7. rammeprogram, og tre firedeler av disse var SMBer. Store bedrifter deltok i mindre grad i 7. rammeprogram enn i tidligere rammeprogrammer. Bedrifter i de store byene var mest aktive, mens det i mange fylker var få eller ingen bedrifter som deltok.

Forskningsrådet fikk i 2013 gjennomført en effektmåling av sine støtteordninger for økt deltakelse i EU-finansiert forskning i 7. rammeprogram, deriblant ordningen med prosjektetableringsstøtte (PES). Målingen viser at støtten bidrar til mer konkurransedyktige søknader, og til at flere norske forskningsparter/-institusjoner påtar seg rollen som koordinator i prosjekter knyttet til EU-programmer og -satsinger sammen med parter fra flere land.

Norge hadde formannskapet i EUREKA i perioden 1. juli 2013 – 30. juni 2014, og oppfølgingen ble håndtert av Forskningsrådet. Under formannskapet ble det bl.a. arbeidet med nytt strategisk veikart for EUREKA, med visjoner og prioriteringer for de fire kommende år. Videre ble Eurostars 2-programmet etablert for 2014–2020, og Sør-Afrika innlemmet som nytt assosiert medlem i EUREKA.

Under JPI Oceans – Healthy and Productive Seas and Oceans er tre pilotprosjekter etablert, og Norge deltar i alle. Sekretariatet for JPI Oceans arbeidet i 2013 bl.a. med å fremme marine og maritime forskningsområder i Horisont 2020 og bidro til oppfølging av initiativet om å styrke samarbeidet om marin forskning mellom EU og Nord-Amerika.

Forskningsrådets ordning for støtte til bilateralt forskningssamarbeid (BILAT-ordningen) bidrar til delfinansiering og risikoavlastning i tidlige faser av samarbeid. Ordningen har hatt stor betydning for Forskningsrådets deltakelse i internasjonale utlysninger.

Det trilaterale forskningssamarbeidet mellom Norge, Canada og Chile for å kartlegge laksens genom er ferdigstilt. Dette arbeidet vil få stor betydning for videre forskning, bl.a. på miljøpåvirkning og fiskehelse. I 2013 ble det siste prosjektet i samarbeidet Norge – India på fiskevaksiner avsluttet. Fra dette samarbeidet er det rapportert og publisert viktige resultater for vaksineutvikling.

Tilskudd til institutter og annen infrastruktur

Nærings- og fiskeridepartementets tilskudd til institutter og annen infrastruktur omfatter basisbevilgning til primærnæringsinstitutter og de teknisk-industrielle instituttene, strategiske instituttbevilgninger, støtte til nukleær virksomhet og andre infrastrukturtiltak.

Basisbevilgning

Nærings- og fiskeridepartementet tildeler basisbevilgninger til forskningsinstitutter gjennom Norges forskningsråd. Norges forskningsråd forvalter den resultatbaserte basisfinansieringsordningen for en rekke forskningsinstitutter. Forskningsinstituttene er fordelt på fire arenaer: Miljøinstitutter, primærnæringsinstitutter, samfunnsvitenskapelige institutter og teknisk-industrielle institutter. Bevilgningen fra Nærings- og fiskeridepartementet går til teknisk-industrielle institutter og primærnæringsinstitutter.

Basisfinansieringens formål er å bidra til en sterk instituttsektor som kan tilby næringsliv og offentlig sektor relevant kompetanse og forskningstjenester av høy internasjonal kvalitet. Den statlige basisfinansieringen skal disponeres til langsiktig kunnskaps- og kompetanseoppbygging og skal stimulere instituttenes kvalitet, internasjonalisering og samarbeid.

Strategiske instituttbevilgninger

Nærings- og fiskeridepartementet tildeler også midler til strategiske instituttsatsinger ved Havforskningsinstituttet og NIFES gjennom Norges forskningsråd. Disse instituttene ligger utenfor basisfinansieringsordningen. De strategiske instituttbevilgningene skal benyttes til kunnskaps- og kompetanseoppbygging på områder av strategisk betydning.

Primærnæringsinstitutter

Nærings- og fiskeridepartementet og Landbruks- og matdepartementet har ansvaret for basisfinansiering av primærnæringsinstituttene. For Nærings- og fiskeridepartementets del omfatter det Nofima AS, Sintef Fiskeri og havbruk AS og Veterinærinstituttet. Den statlige basisfinansieringen av primærnæringsinstituttene består av grunnbevilgning og strategiske instituttsatsinger. Grunnbevilgningen består av en fast del og en resultatbasert del. I 2013 ble 2,5 pst. av eksisterende grunnbevilgning omfordelt etter oppnådde resultat.

Teknisk-industrielle institutter

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvaret for basisfinansiering av de teknisk-industrielle instituttene. Disse er Christian Michelsen Research, Institutt for energiteknikk (IFE), Norsk Marinteknisk forskningsinstitutt (Marintek), Norges Geotekniske Institutt, The Norwegian Seismic Array (NORSAR), Northern Research Institute (NORUT), Norsk Regnesentral, International Research Institute of Stavanger (IRIS), Stiftelsen SINTEF, SINTEF Energi, SINTEF Petroleum og Telemark teknisk-industrielle utviklingssenter (Tel-Tek).

Tabell 5.9 Basisbevilgning, økonomiske nøkkeltall og resultatindikatorer for 2013 for marine primærnæringsinstitutter og teknisk-industrielle institutter

(i mill. kroner)

Marine primærnæringsinstitutter (3 stk.)¹

Teknisk-industrielle institutter (12 stk.)

Basisbevilgning

97,5

259,7

Oppdragsinntekter

287

3 016

Samlede driftsinntekter

949

4 437

Driftsresultat

20

35

Publikasjonspoeng pr. forskerårsverk

0,55¹

0,44

Antall doktorgradskandidater

24

162

Internasjonale inntekter

69

900

Nasjonale oppdragsinntekter

285

2 116

Innovasjonsresultater:

Patentsøknader

1

31

Lisensinntekter

0,8

22,7

Bedriftsetableringer

0

2

¹ Gjelder Nofima, Veterinærinstituttet og SINTEF Fiskeri og havbruk (for de to første inkluderer tallene også instituttenes virksomhet innenfor landbruk).

Resultater – instituttbevilgninger

Totalt ble det tildelt 271,4 mill. kroner i samlet basisbevilgning til primærnæringsinstituttene i 2013. Av dette ble 97,5 mill. kroner gitt over budsjettet til Fiskeri- og kystdepartementet og 173,9 mill. kroner over budsjettet til Landbruks- og matdepartementet. Instituttene som mottok basisbevilgning over budsjettet til Fiskeri- og kystdepartementet, hadde et positivt driftsresultat på til sammen 20 mill. kroner i 2013.

Basisbevilgningen over Nærings- og handelsdepartementets budsjett til de teknisk-industrielle instituttene utgjorde 259,7 mill. kroner i 2013. Instituttene hadde et positivt driftsresultat på til sammen 35 mill. kroner i 2013.

Disse og andre økonomiske nøkkeltall framgår av tabell 5.11.

Strategiske instituttbevilgninger

Ordningen med strategiske instituttbevilgninger er opprettholdt på primærnæringsarenaen. For de marine instituttene er strategiske instituttbevilgninger også gått til to institutter utenfor basisfinansieringsordningen: Havforskningsinstituttet og NIFES. Ordningen med strategiske instituttbevilgninger til Havforskningsinstituttet og NIFES hadde en samlet ramme på 25,4 mill. kroner i 2013.

Nukleær virksomhet og andre infrastrukturtiltak

Nukleær virksomhet

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvaret for statens tilskudd til Institutt for energiteknikk (IFE) for drift av Halden-prosjektet (The OECD Halden Reactor Project) og for drift av det kombinerte lager og deponi for lav- og mellomaktivt avfall i Himdalen i Aurskog-Høland (KLDRA Himdalen). Midlene kanaliseres gjennom Norges forskningsråd. Videre omfatter tilskuddet støtte til norsk deltakelse i Euratoms strålevernprogram.

IFE ble i 2008 gitt konsesjon for seks år for videre drift av Haldenreaktoren og ti år for de øvrige anleggene i Halden. Det ble også gitt en konsesjon på ti år for reaktoren på Kjeller.

Halden-prosjektet er det eldste internasjonale forskningsprosjektet i Norge og er verdens største forskningsprosjekt på atomsikkerhet med 20 medlemsland i 2014. Målet for prosjektet er å gjøre produksjon av kjernekraft sikrere. Prosjektet går over treårsperioder og administreres av IFE. Etter anbefaling fra regjeringen Stoltenberg II ga Stortinget sin tilslutning til at IFE i 2011 kunne inngå en ny treårig avtale for perioden 2012–2014 om norsk deltakelse i prosjektet, med et samlet statlig tilskudd på 112,5 mill. kroner, jf. Prop. 1 S (2011–2012).

Tilskuddet til annen nukleær virksomhet ved IFE Kjeller utgjorde 45,15 mill. kroner i 2013. Virksomheten på Kjeller er knyttet til forskningsreaktoren JEEP II og ivaretar viktige nasjonale oppgaver som grunnforskning i fysikk (materialforskning), virksomheten ved isotoplaboratoriet og bestrålingsteknologi. Fra 2014 er tilskuddet til annen nukleær virksomhet ved IFE Kjeller gitt som ordinær basisbevilgning for å tydeliggjøre IFEs ansvar for å prioritere innenfor egen virksomhet og for å stille IFE friere med hensyn til valg av framtidige utviklingsstrategier.

I tillegg ble det fordelt 1 mill. kroner til norsk deltakelse i Euratoms forskningsprogrammer. Utgiftene forbundet med deltakelsen i Euratoms forskningsprogrammer har vært dekket med 1 mill. kroner per år fra flere departementer. Ordningen administreres av Norges forskningsråd.

KLDRA Himdalen eies av Statsbygg og drives av IFE på oppdrag fra Nærings- og fiskeridepartementet. Lageret inneholder avfall fra IFEs egen forskningsvirksomhet og avfall fra eksterne brukere som forsvar, industri og helsevesen. Den årlige mengden av avfall som plasseres i lageret, har vært økende de siste årene. IFE fikk i 2012 forlenget konsesjonen for drift av anlegget i Himdalen for en periode på minimum fire år (fram til 30. april 2016), og maksimum 16 år (fram til 30. april 2028). Konsesjonen kan tildeles en annen konsesjonær etter 30. april 2016. Departementet utreder mulig etablering av et statlig driftsorgan for håndtering av brukt reaktorbrensel og radioaktivt avfall fra norsk nukleær virksomhet, herunder også drift av KLDRA Himdalen.

I statsbudsjettet for 2013 ble det forutsatt at IFE fra og med 2013 avsetter 3 mill. kroner per år i et fond som skal bidra til finansiering av framtidig dekommisjonering av de nukleære anleggene i Halden og på Kjeller, i tråd med prinsippet om at forurenser betaler. Det er så langt ikke besluttet når noen av de nukleære anleggene skal avvikles. Departementet utreder for tiden, gjennom bl.a. flere eksterne oppdrag, hvordan avvikling skal gjennomføres når det er besluttet. Kostnadene ved dekommisjonering er betydelige. For at IFE som forurenser skal kunne bidra i finansieringen av en framtidig dekommisjonering, har Nærings- og fiskeridepartementet i 2014 anmodet IFE om å opprette en selvstendig stiftelse, hvor IFE årlig innbetaler 3 mill. kroner. En stiftelse er selveiende og selvstyrende og vil sikre en reell uavhengighet når det gjelder forvaltning av midlene.

Andre infrastrukturtiltak

Andre infrastrukturtiltak omfatter bl.a. støtte til finansiering av virksomheten til Teknologirådet og Norges Tekniske Vitenskapsakademi. Institusjonene stimulerer til en bred teknologidebatt, fremmer kunnskap om teknologi og naturvitenskap og formidling av forskningsresultater.

Teknologirådet er et uavhengig rådgivende organ som skal identifisere muligheter og konsekvenser ved ny teknologi og stimulere til offentlig debatt rundt dette. I 2013 ble det avsatt 8 mill. kroner til Teknologirådet. Teknologirådet etablerte i 2013 en ny arena for debatt om personvern i samarbeid med Datatilsynet. Rådet publiserte i 2013 flere rapporter som bidro i offentlige debatter knyttet til bl.a. sivil bruk av droner og hvordan ny teknologisk utvikling påvirker norsk industri. Teknologirådet ledet i 2013 et stort europeisk prosjekt om velferdsteknologi og framtidens alderdom og har bl.a. utviklet scenarioer for bruk av velferdsteknologi i eldreomsorgen.

I 2013 ble det avsatt 1 mill. kroner til Norges Tekniske Vitenskapsakademi (NTVA).

Videre ble Simula Research Laboratory i 2013 tildelt 51 mill. kroner fra Norges forskningsråd, hvorav 11 mill. kroner fra Nærings- og handelsdepartementets budsjett.

Ordningen med strategiske universitetsprogrammer (SUP) er under avvikling og porteføljen vil være avviklet ved utgangen av 2014. Formålet med SUP er kompetansebygging gjennom grunnleggende, langsiktig og målrettet forskning, som bidrar til å skape forskningsmiljøer av høy internasjonal kvalitet. Midler over Nærings- og handelsdepartementets budsjett utgjorde 22,6 mill. kroner i 2013. Av dette ble 3,6 mill. kroner fordelt på prosjekter innenfor IKT, 1,9 mill. kroner innenfor materialteknologi og 1,4 mill. kroner innenfor bioteknologi. Disse har, etter Forskningsrådets vurdering, bidratt til resultater som samsvarer med de mål og ambisjoner som lå til grunn ved oppstart. Resterende ubrukte midler (15,7 mill. kroner) ble omdisponert til nukleære formål.

Tilskudd til kommersialisering og nettverkstiltak

Tilskudd til kommersialisering og nettverkstiltak skal legge til rette for at forskningsresultater fra offentlig finansierte forskningsinstitusjoner kommer til nytte og gir verdiskaping for samfunnet gjennom kommersialisering og økt kontakt og samspill mellom næringsliv, utdanningsinstitusjoner og forskningsinstitusjoner.

Boks 5.3 Sentrale programmer i Norges forskningsråd for kommersialisering og nettverkstiltak

Forskningsbasert nyskaping (Forny2020, 2011–2020)

Formålet med Forny2020 er verdiskaping gjennom kommersiell utnyttelse av forskningsresultater utført ved universiteter, høyskoler, helseforetak og institutter. Forny2020 har tre virkemidler som kan bidra til at forskningsbasert nyskaping blir tatt i bruk:

verifiseringsstøtte

lokale prosjektmidler

strukturforbedring, nettverksbygging og kompetanseheving hos kommersialiseringsaktørene

Virkemidler for regional FoU og innovasjon (VRI, 2014–2017)

VRI-programmet er Forskningsrådets regionale hovedsatsing på forskning og innovasjon. Formålet med VRI er å stimulere til økt innovasjon gjennom mobilisering av næringslivet til å delta i forskningsbaserte næringsrettede utviklingsprosjekter i samarbeid med regionale FoU-institusjoner. VRI har tette koblinger til Arena- og Norwegian Centres of Expertise (NCE)-nettverkene.

Tabell 5.10 Vitenskaplige og industrielle resultater for 2013 fra programmer med finansiering fra Nærings- og handelsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet

Forny

VRI

Sum 2013

Sum 2012

Oppnådde resultater:

Fedigstilte/forbedrede metoder, modeller, prototyper

–

28

28

14

Søkte patenter

62

3

65

94

Inngåtte lisenskontrakter

76

–

76

66

Antall ferdigstilte og/eller forbedrede:

produkter

17

18

35

37

prosesser

–

14

14

12

tjenester

–

17

17

14

Ny virksomhet som følge av prosjektet:

Antall nyetablerte foretak

33

5

38

32

Nye forretningsområder i eksisterende bedrifter

–

4

4

8

Innføring av ny teknologi:

Bedrifter som deltar aktivt i prosjektet

–

36

36

28

Bedrifter som ikke deltar aktivt i prosjektet

–

3

3

3

Nye arbeidsprosesser og/eller forretningsmodeller:

Bedrifter som deltar aktivt i prosjektet

–

14

14

–

Periodiserte artikler i periodika og serier

–

53

53

31

Tabell 5.12 viser vitenskapelige og industrielle resultater som er rapportert fra Forny2020 og VRI i 2012 og 2013. For VRI er det først og fremst en økning i publiseringsaktiviteter. Dette henger bl.a. sammen med at et stort antall forskerprosjekter i VRI er inne i sin siste fase, der det normalt er en økning i antall rapporterte resultater og publisering.

Når det gjelder industrielle resultater, er det først og fremst en økning fra 2012 til 2013 i antall inngåtte lisensavtaler i Forny2020. Dette er en langsiktig trend og vurderes delvis å være en følge av at universiteter og høyskoler overtok forvaltningen av immaterielle rettigheter til forskningsresultatene etter endringer i arbeidstakeroppfinnelsesloven fra og med 2003. Det er for øvrig en nedgang i søkte patenter. En forklaring på dette kan ikke gis ut fra et enkelt år, men må ses i et lengre perspektiv om tendensen skulle vedvare. Videre ble det i 2013 startet 34 nye selskaper, mens tilsvarende i 2012 var 25 etablerte selskaper.

Tilskudd til andre tiltak

Tilskuddet gjelder støtte til ulike kompetansebyggingstiltak og administrativ støtte til ordninger av betydning for det norske forsknings- og innovasjonssystemet. Tilskuddene i 2013 omfattet bl.a. støtte til administrasjon av Skattefunn og støtte til programmer som Mer entreprenørskap (MER), Kunnskapsgrunnlaget for reiselivspolitikken (Reisepol) og program for velferd, arbeid og migrasjon (VAM).

Boks 5.4 Andre sentrale tiltak

Kompetansebygging

Mer entreprenørskap (MER, 2009–2014) skal øke kunnskapsnivået om entreprenørskap generelt og om kvinnelige entreprenører spesielt. Møteplassfunksjonen står sentralt i programmet.

Kunnskapsgrunnlaget for reiselivspolitikken (Reisepol, 2012–2016)

Reisepol er et brukerstyrt forskningsprogram for og med reiselivsnæringen. Programmet startet høsten 2012 og går over fire år. Hovedmålet er å styrke konkurransekraften til norsk reiselivsnæring ved å framskaffe ny og relevant forskningsbasert kunnskap som aktørene kan nyttiggjøre seg for å styrke sin egen innovasjon, produktivitet, attraktivitet og konkurranseposisjon i internasjonale markeder.

Velferd, arbeidsliv og migrasjon (VAM, 2013–2018) er et samfunnsvitenskapelig forskningsprogram som skal gi kunnskap om velferdssamfunnets grunnlag, virkemåter og prosesser.

Problemstillinger knyttet til verdskaping og arbeidsliv er gjennomgående i porteføljen.

Administrative støttetiltak

Omfatter tilskudd til administrasjon av Skattefunnordningen og støtte til informasjonstiltak og forskningsdokumentasjon. Fradrag for kostnader til forskning og utvikling i næringslivet (Skattefunn) er hjemlet i Skatteloven. Finansdepartementet har ansvaret for å fastsette forskrift og retningslinjer. Formålet med Skattefunn er å bidra til økte FoU-investeringer i næringslivet. Innovasjon Norge bistår foretakene i søknadsprosessen, Forskningsrådet har ansvar for å godkjenne prosjektsøknadenes FoU-innhold, mens skattemyndighetene godkjenner endelige prosjektkostnader og beregner støttebeløpet ved skatteavregningen.

Et godt kunnskapsgrunnlag er nødvendig for å videreutvikle forsknings- og innovasjonspolitikken. Tildelingen over Nærings- og handelsdepartementets budsjett til MER var i 2013 på 4 mill. kroner. Programmet ble forlenget med en ekstra utlysning på 3,8 mill. kroner i 2014, som er siste år i programperioden. Forskningsrådet arbeider med å utvikle en ny satsing på forskning om forsknings- og innovasjonspolitikken fra 2015.

I 2013 ble det tildelt 4 mill. kroner over Nærings- og handelsdepartementets budsjett til tiltak for å styrke kunnskapsgrunnlaget for reiselivspolitikken (Reisepol). Midlene benyttes til næringsrettet forskning som reiselivsnæringen både kan dra nytte av og samarbeide om. Det er stilt krav til forskningsbidrag fra næringen selv. Totalrammen for Reisepol var 16 mill. kroner. Det ble også tildelt 1,5 mill. kroner over Nærings- og handelsdepartementets budsjett til program for velferd, arbeid og migrasjon (VAM).

Administrative støttetiltak: Administrasjonskostnadene knyttet til Skattefunnordningen for Innovasjon Norge og Norges forskningsråd finansieres over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett. Skattefunn er en rettighetsbasert ordning som gir fradrag i skatt for en andel av godkjente FoU-kostnader. Både kostnader knyttet til egenutført FoU og kjøp av FoU-tjenester fra godkjente FoU-institusjoner er omfattet.

I 2013 ble det godkjent 2 037 nye prosjekter, en oppgang på om lag 28 pst. fra året før. Forskningsrådet og Innovasjon Norge har i 2013 gjennomført tiltak for å gjøre ordningen mer kjent blant bedrifter. En undersøkelse blant Skattefunnbedriftene som ble gjennomført våren 2014, viser at bedriftene er fornøyde med Skattefunnordningen og 77 pst. opplyser at de synes at det er enkelt å søke Skattefunn. Utgiftene til drift og administrasjon av ordningen i Forskningsrådet var på totalt 15,1 mill. kroner i 2013. Dette er lavere enn budsjetterte kostnader for 2013, i hovedsak på grunn av utsettelse av et prosjekt for utvikling av nye rapporteringsskjemaer til 2014/2015.

Samlet vurdering av Norges forskningsråds måloppnåelse

Departementet mener Forskningsrådet har nådd målene som var satt for bevilgningene i 2013. Både evalueringene av Forskningsrådet og Riksrevisjonen har imidlertid pekt på utfordringer knyttet til det eksisterende mål- og resultatstyringssystemet for Forskningsrådet. I tillegg til mange, omfattende og til dels overlappende mål, mener Nærings- og fiskeridepartementet det er en svakhet ved dagens rapportering at resultatene det rapporteres på i stor grad avhenger av nivået på tildelte midler for det enkelte år og hvilken fase programmet og prosjektet er i. Det arbeides nå med å utvikle et nytt mål- og resultatstyringssystem for virksomheten, og rapporteringsregimet vil bli endret i tråd med dette.

Prioriteringer 2015

Budsjettforslaget for 2015 innebærer en betydelig styrking av de næringsrettede virkemidlene i Norges forskningsråd. Regjeringen foreslår i 2015 å satse på utvalgte generelle, landsdekkende virkemidler gjennom en betydelig styrking over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett til virkemidler i Norges forskningsråd som BIA og Forny2020. Disse virkemidlene har høy innovasjonseffekt, er godt etablerte og kjent i både forskningsmiljøer og næringslivet. Regjeringen prioriterer dermed bredt innrettede programmer uten tematiske begrensninger, med betydelig konkurranse om midlene. Dette skal bidra til at støtten går til de kvalitativt beste prosjektene, med størst verdiskapingspotensial og samfunnsøkonomisk effekt.

I tillegg foreslår regjeringen å styrke marin forskning i 2015. Dette skal bidra til å øke kunnskapsgrunnlaget for å videreutvikle en bærekraftig sjømatnæring, inkludert å styrke teknologiutvikling og internasjonalt samarbeid, og å styrke basisbevilgningene til de marine forskningsinstituttene på primærnæringsarenaen. Der departementet støtter tematiske programmer (såkalte store programmer) befinner disse seg innenfor områder som er prioriterte gjennom de siste forskningsmeldingene, eksempelvis marin, maritim og energiforskning, og hvor det er vurdert som særlig hensiktmessig å se støtte til grunnforskning og mer næringsrettet forskning i sammenheng.

Regjeringen foreslår videre å styrke basisfinansieringen av de teknisk-industrielle instituttene og programmer for teknologier som har en bred samfunnsmessig betydning (muliggjørende teknologier).

Regjeringen legger sammen med budsjettet fram en langtidsplan for forskning og høyere utdanning. Med langtidsplanen varsler regjeringen en ambisiøs og forutsigbar politikk for forskning og høyere utdanning. Satsingen vil gi forutsigbare rammer gjennom langsiktige mål og prioriteringer, og konkrete satsinger på forskningsinfrastruktur, rekrutteringsstillinger og tiltak for å stimulere til god deltakelse i EUs rammeprogram for forskning og innovasjon, Horisont 2020. Det vises til nærmere omtale i Langtidsplan for forskning og høyere utdanning 2015–2024 og Prop. 1 S (2014–2015) for Kunnskapsdepartementet.

Budsjettforslag 2015

Post 50 Tilskudd

Posten omfatter tidligere post 50 Tilskudd, post 51 Tilskudd marin forskning, og post 52 Basisbevilgning primærinstitutter, og deler av tidligere kap. 928 Marin forskning og utvikling, post 74 tilskudd marin bioteknologi mv. Det konstitusjonelle ansvaret for tilskuddet er delt mellom fiskeriministeren og næringsministeren.

Det fremmes forslag om å bevilge 2 047,8 mill. kroner på posten i 2015. Når det tas hensyn til tekniske justeringer, innebærer dette en nominell økning på om lag 150 mill. kroner sammenlignet med 2014. Tilskuddet foreslås fordelt slik i 2015:

Fordeling av tilskuddet per minister og hovedformål

(i 1000 kroner)

Formål

Næringsministeren

Fiskeriministeren

Totalt

Tilskudd til forskningsprogrammer og internasjonalt forskningssamarbeid

1 004 000

267 200

1 271 200

Tilskudd til institutter og annen infrastruktur

453 350

134 400

587 750

Tilskudd til kommersialisering og nettverkstiltak

142 350

4 000

146 350

Tilskudd til andre tiltak

42 500

0

42 500

Sum

1 642 200

405 600

2 047 800

Nærings- og fiskeridepartementet viser til at fordelingen er basert på departementets overordnede prioriteringer, men at endelig fordeling vil kunne avvike noe. Endelig fordeling framkommer i rapporteringen for det enkelte år.

Tilskudd til forskningsprogrammer og internasjonalt forskningssamarbeid

Det foreslås å tildele totalt 1 271,2 mill. kroner til forskningsprogrammer og internasjonalt forskningssamarbeid over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett i 2015.

Forskningsprogrammer

Det foreslås å tildele totalt 1 174,9 mill. kroner til forskningsprogrammer over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett i 2015. Av dette foreslås 548,6 mill. kroner til generelle virkemidler, herav 523,6 mill. kroner til BIA, og 626,3 mill. kroner til tematiske virkemidler.

Det foreslås å øke midlene til marin forskning gjennom Norges forskningsråd med 13 mill. kroner i 2015. Dette skal bidra til å styrke kunnskapsgrunnlaget for å videreutvikle en bærekraftig sjømatnæringen, inkludert å styrke teknologiutvikling og internasjonalt samarbeid, og styrke basisbevilgningene til de marine forskningsinstituttene på primærnæringsarenaen.

Regjeringen foreslår videre å styrke tildelingen til programmer for teknologier som har en bred samfunnsmessig betydning (muliggjørende teknologier) med 10 mill. kroner.

Midler til øvrige programmer foreslås videreført på om lag samme nivå som i 2014.

Følgende føringer foreslås å gjelde for tilskuddet:

For samfinansierte programmer: I tilfeller der Nærings- og fiskeridepartementet samfinansierer programmer med andre departementer skal departementets tilskudd bidra til å sikre næringsutvikling på kort eller lengre sikt.

Bionær-programmet: Tilskuddet som næringsministeren er ansvarlig for til programmet, skal i 2015 gå til brukerstyrte innovasjonsprosjekter med prioritet til prosjekter hvor bedrifter er kontraktspartner.

Maroff: De prioriterte innovasjonsområdene under ordningen er miljø og miljøvennlig energiutnyttelse, krevende miljøvennlige operasjoner, avansert logistikk og transport, og internasjonalisering. I tillegg skal det legges særlig vekt på internasjonalt samarbeid og nordområdene.

Tilskudd til marin forskning: Nærings- og fiskeridepartementets tilskudd skal bidra til en bærekraftig utvikling av de marine næringene og norske kyst- og havområder. I tillegg skal det legges vekt på kunnskap om at sjømaten som omsettes er trygg og har god kvalitet, de helsemessige virkningene av å spise sjømat og hvordan klima- og miljøendringene påvirker sjømatnæringen og sjømaten. Forskning i og for nordområdene skal fortsatt prioriteres.

Internasjonalt forskningssamarbeid

Det foreslås tildelt 96,25 mill. kroner til internasjonalt forskningssamarbeid i 2015, for bl.a. å stimulere til og styrke norske næringsrelevante FoU-miljøers deltakelse i internasjonalt forskningssamarbeid, og derved øke gjennomslagskraften i de internasjonale forskningsprogrammene.

Norge deltar fra 2014 fullt ut i EUs nye rammeprogram for forskning og innovasjon, Horisont 2020. Denne store programsatsing dekker for første gang både forskning og innovasjon i full bredde og forventes å føre til en mer sammenhengende håndtering av disse områdene.

Følgende føringer foreslås å gjelde for tilskuddet:

Oppfølgingen av regjeringens strategi for forsknings- og innovasjonssamarbeid med EU har stor betydning for at Norge skal lykkes i sin deltakelse både i Horisont 2020 og Det europeiske forskningsrom (ERA). I den forbindelse understrekes betydningen av Forskningsrådets operative oppfølging, som vil måtte skje i nært samspill med Innovasjon Norge.

Det nasjonale ansvaret for European Cooperation in Science and Technology (COST) overføres til Kunnskapsdepartementet fra og med 2015. Bakgrunnen for dette er programmets innretning og at hovedtyngden av de norske aktørene som deltar i aktivitetene til COST, kommer fra universitets- og instituttsiden, mens næringslivsdeltakelsen er meget beskjeden. Det er overført et mindre beløp fra Nærings- og fiskeridepartementets til Kunnskapsdepartementets budsjett som følge av dette.

Tilskudd til institutter og annen infrastruktur

Det foreslås å tildele totalt 587,75 mill. kroner til institutter og annen infrastruktur i 2015. Midlene foreslås fordelt som følger:

(i 1 000 kroner)

Fordeling 2015

Basisbevilgning til teknisk-industrielle institutter

350 750

Basisbevilgning til primærnæringsinstitutter

107 250

Strategiske instituttbevilgninger

26 150

Strategisk kompetansebygging og institusjonsstøtte

34 600

Nukleær virksomhet

59 000

Andre infrastrukturtiltak

10 000

Sum institutter og annen infrastruktur

587 750

Basisbevilgning til teknisk-industrielle institutter

Det foreslås å øke basisbevilgningen til de teknisk-industrielle instituttene, og eventuelt andre tiltak i sektoren, med 29,3 mill. kroner i forhold til 2014. Basisbevilgningen skal sikre at instituttene i tilstrekkelig grad utvikler strategisk og langsiktig kunnskap som kan bidra til omstilling i etablert næringsliv og etablering av nytt næringsliv. Økningen vil også bidra til at instituttene lettere kan delta i europeisk forskningssamarbeid.

Basisbevilgning til primærnæringsinstitutter

De marine forskningsinstituttene er sentrale for fiskeri- og havbruksforskningen. Det foreslås å øke basisbevilgningen til de marine forskningsinstituttene på primærnæringsarenaen med 3 mill. kroner. Basisbevilgningen skal styrke instituttenes kunnskaps- og kompetanseoppbygging og bidra til kvalitet, internasjonalisering og samarbeid.

Strategiske instituttbevilgninger

Nærings- og fiskeridepartementet legger til grunn at Norges forskningsråd fortsatt tildeler midler til strategiske satsinger ved Havforskningsinstituttet og NIFES. De strategiske satsingene skal benyttes til kunnskaps- og kompetanseoppbygging på områder av strategisk betydning.

Strategisk kompetansebygging og institusjonsstøtte

Det foreslås avsatt 34,6 mill. kroner til strategisk kompetansebygging og institusjonsstøtte for 2015. Av beløpet foreslås det satt av 10 mill. kroner til Sentre for forskningsdrevet innovasjon innenfor miljøteknologi og 11 mill. kroner til Simulasenteret.

Nukleær virksomhet

Midlene til nukleær virksomhet omfatter tilskudd til Institutt for energiteknikk (IFE) for drift av Halden-prosjektet (The OECD Halden Reactor Project) og for drift av Kombinert lager og deponi for lav- og mellomaktivt avfall i Himdalen i Aurskog-Høland (KLDRA Himdalen), og støtte til norsk deltakelse i Euratoms strålevernprogram.

Den gjeldende treårige avtaleperioden for Halden-prosjektet utløper 31. desember 2014, parallelt med IFEs konsesjon for å eie og drive Haldenreaktoren. Konsesjonsspørsmålet vil behandles av regjeringen høsten 2014. IFE startet høsten 2013 forhandlinger med sine partnere i prosjektet om et nytt treårig fellesprogram for perioden 2015–2017. Spørsmålet om videreføring av norsk deltakelse i Halden-prosjektet vil også bli behandlet av regjeringen høsten 2014. For prosjektperioden 2015–2017 foreslås det et samlet statlig bidrag til Haldenprosjektet på 150 mill. kroner. Det foreslås finansiert gjennom en årlig statlig støtte til prosjektet på 50 mill. kroner. I budsjettet for 2015 foreslås en tilsagnsfullmakt på 100 mill. kroner for 2016 og 2017, jf. forslag til vedtak VI, 1. Departementet vurderer at dette vil være et tilstrekkelig nasjonalt bidrag til at IFE kan sluttføre sine internasjonale forhandlinger om et nytt Halden-prosjekt for perioden 2015–2017.

Regjeringen har ikke tatt stilling til når reaktorene skal dekommisjoneres. De pågående konseptvalgutredningene (KVU) knyttet til framtidig dekommisjonering av IFEs atomanlegg og etablering av et nytt mellomlager for brukt reaktorbrensel og annet langlivet radioaktivt avfall forventes ferdigstilt ultimo 2014. Utredningene skal deretter kvalitetssikres eksternt i henhold til statens ordning for kvalitetssikring av store statlige investeringsprosjekter (KS-ordningen), før beslutning i regjeringen om forslag til eventuell igangsetting av forprosjekt for valgt konsept, foreleggelse for Stortinget og oppstart av prosjekt. Når disse utredningene er gjennomført, vil det foreligge et nødvendig faglig grunnlag for vurderinger av dekommisjoneringsmetode for atomanleggene og lagring av det nukleære avfallet.

For 2014 ble det avsatt 5 mill. kroner på Nærings- og fiskeridepartementets budsjett til geologiske undersøkelser i forbindelse med KVU-arbeidet. Gjennom KVU-arbeidet er det vurdert at det ikke vil være hensiktsmessig å starte disse før på et senere tidspunkt i det påfølgende kvalitetssikringsarbeidet (KS1, KS2).

Som oppfølging av anbefalingene til Bergan-utvalget (NOU 2001: 30) og Stranden-utvalget (NOU 2011: 2) har departementet satt i gang arbeidet med utredning av et mulig driftsorgan i statlig regi for nasjonal håndterting av brukt reaktorbrensel og radioaktiv avfall fra norsk nukleær virksomhet.

Følgende føringer foreslås å gjelde for tilskuddet:

Den norske deltakelsen i Halden-prosjektet skal fortsatt sikre Norge grunnleggende kompetanse i reaktorteknologi, bidra til å bevare en tilfredsstillende nasjonal beredskap vedrørende ulykker, overvåke og sikre reaktoranlegg i norske nærområder og sikre norsk innflytelse i det internasjonale atomsikkerhetsarbeidet. I tillegg skal prosjektet komme norsk forskning og næringsliv til gode. I tråd med Stortingets forutsetninger kan MOX-forskning i Halden bare skje i den hensikt å bedre sikkerheten ved bruk av denne type brensel, jf. Innst. S. nr. 126 (1998–99). Departementet forutsetter at aktiviteten tilknyttet Haldenreaktoren skjer i tråd med gjeldende regleverk og er i tråd med bakgrunnen for opprettelsen av IFE og reaktoren, dvs. sivil bruk av atomkraft.

Fullmakt om dekning av forsikringsansvar ved atomuhell

Statens selvassuranse, jf. St.prp. nr. 9 (1998–99), omfatter IFEs atomanlegg i Halden og på Kjeller, Statsbyggs anlegg KLDRA Himdalen, all transport av radioaktivt materiale mellom IFEs og Statsbyggs atomanlegg og midlertidig lagring av atomavfall på IFEs eiendom på Kjeller, i påvente av overføring til Himdalen. Atomenergiloven begrenser innehaverens ansvar for skader som skyldes virksomhet ved atomanlegg.

Norge har undertegnet endringsprotokoller til Paris- og Brüsselkonvensjonene om erstatningsansvar på atomenergiens område. Endringsprotokollene hever ansvarsbeløpsgrensen oppad til 700 mill. euro. I henhold til atomenergiloven, jf. lov 15. juni 2007 nr. 37 og Paris-konvensjonen åpnes det for at beløpsgrensen for innehavers erstatningsansvar kan fravikes for lavrisikoanlegg, med en grense nedad på 80 mill. euro. De norske atomanleggene ble ved kongelig resolusjon av februar 2009 vurdert å falle innenfor definisjonen av lavrisikoanlegg, og IFEs erstatningsansvar for atomulykker og tilhørende statsgaranti ble fastsatt til 80 mill. euro, med praktisk virkning fra det tidspunkt endringsprotokollen 12. februar 2004 til Paris-konvensjonen trer i kraft for Norge. Inntil endringene trer i kraft, vil nåværende ansvarsbeløp være regulert i atomenergiloven.

Statsgarantien for ansvaret, som omfatter IFEs atomanlegg på Kjeller og i Halden, KLDRA Himdalen, midlertidig lagring av atomavfall på IFEs eiendom på Kjeller i påvente av overføring til Himdalen og all transport av radioaktivt materiale mellom IFEs og Statsbyggs atomanlegg, foreslås satt til 80 mill. euro, jf. forslag til vedtak IX, 1.

Andre infrastrukturtiltak

Det foreslås å tildele 10 mill. kroner til andre infrastrukturtiltak i 2015. Tildelingen til Teknologirådet foreslås styrket med 1 mill. kroner, til totalt 9 mill. kroner, mens resterende 1 mill. kroner skal dekke Nærings- og fiskeridepartementets tilskudd til Norges Tekniske Vitenskapsakademi.

Tilskudd til kommersialisering og nettverkstiltak

Det foreslås å tildele totalt 146,35 mill. kroner til kommersialisering og nettverkstiltak i 2015. Kommersialisering foreslås styrket med 20 mill. kroner til programmet Forny2020. Programstøtten skal konsentreres om å styrke arbeidet med å verifisere de teknisk og kommersielle sidene ved prosjektene. Samtidig medvirker programmet til å finansiere kommersialiseringsaktørenes egen virksomhet, men støtten til disse skal over tid reduseres. Det forventes at aktørene over år øker sin selvfinansieringsgrad.

Midler til øvrige programmer foreslås videreført på om lag samme nivå som i 2014.

Tilskudd til andre tiltak

Det foreslås å tildele totalt 42,5 mill. kroner til andre tiltak i 2015. Av dette foreslås 4 mill. kroner til utvikling av kunnskapsgrunnlag for forsknings- og innovasjonspolitikken. Bevilgninger til øvrige tiltak foreslås videreført på om lag samme nivå som i 2014.

Kap. 922 Romvirksomhet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

50

Norsk Romsenter

52 500

58 300

59 900

70

Kontingent i European Space Agency (ESA)

147 900

147 500

186 000

71

Internasjonal romvirksomhet

306 900

309 700

349 600

72

Nasjonale følgemidler, kan overføres

36 700

33 400

24 200

73

EUs romprogrammer

198 351

258 500

224 400

74

Nasjonal infrastruktur og tekniske aktiviteter, kan overføres

14 300

19 100

13 100

Sum kap. 0922

756 651

826 500

857 200

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 50 økt med 17,4 mill. kroner og post 71 med 34,6 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S(2013–2014).

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 0,29 mill. kroner for post 50.

Oppgaver og mål

Bevilgningen dekker statlige bidrag til norsk romvirksomhet og omfatter driften av Norsk Romsenter, deltakelse i internasjonalt samarbeid om romvirksomhet gjennom European Space Agency (ESA), EUs romprogrammer og bilaterale avtaler og nasjonal satsing gjennom støtteordningen Nasjonale følgemidler og investeringer i komplementær infrastruktur og tekniske aktiviteter.

Teknologi som gjør bruk av verdensrommet har stor betydning innen et stadig økende antall samfunnsområder. Romvirksomhet er en tilrettelegger for verdiskaping, et verktøy for samfunnssikkerhet, suverenitetsutøvelse og forskning og et sentralt virkemiddel innen klima- og miljøpolitikken. Viktige norske næringer som offshorenæringen, fiskeriene og maritim næring er i dag avhengige av velfungerende satellittinfrastruktur. Norge har flere bedrifter som hevder seg godt internasjonalt innen enkelte nisjer av romrelatert teknologi.

Regjeringen satser på romvirksomhet gjennom deltakelse i internasjonalt samarbeid og gjennom supplerende nasjonale satsinger. Satsingen er nytteorientert og skal bidra til å løse konkrete samfunnsutfordringer. Ressursene konsentreres om prioriterte områder som er sentrale for norske brukerinteresser og norske bedrifters kompetanse. Norsk romvirksomhet er et viktig verktøy for å oppnå målsettinger innen andre politikkområder, slik som nordområdepolitikk, klima- og miljøpolitikk, samfunnssikkerhet, transportpolitikk og forskning. Målene for norsk romvirksomhet er fastsatt i Meld. St. 32 (2012–2013) Mellom himmel og jord: Norsk romvirksomhet for næring og nytte. Hovedmålet er at romvirksomhet skal være et verktøy for norske interesser. Det er satt fire delmål:

Lønnsomme bedrifter, vekst og sysselsetting

Dekning av viktige samfunns- og brukerbehov

Bedre utnyttelse av internasjonalt samarbeid om romvirksomhet

God nasjonal forvaltning av norsk romvirksomhet

Norge deltar i europeisk romsamarbeid gjennom European Space Agency (ESA) og EUs satellittnavigasjonsprogrammer Galileo og EGNOS. Deltakelsen sikrer Norge markedsadgang, tilgang til teknologi og tidlig innsikt i rombaserte infrastruktursystemer. Satsingen utløser en rekke kontrakter og oppdrag for norske høyteknologiske bedrifter, både gjennom ESA-programmene, EUs programmer og det kommersielle markedet. Midlene gir samfunnsgevinster i form av arbeidsplasser, teknologiutvikling, forskning og utvikling av nasjonal evne til å ivareta strategisk viktige oppgaver som miljø- og suverenitetsovervåking, fiskeriforvaltning, værvarsling, redningstjeneste og sjøsikkerhet.

Norsk Romsenter er statens strategiske, samordnende og utøvende organ for romvirksomhet. Etaten forvalter teknologiutviklingsordningen Nasjonale følgemidler og er rådgivende organ for norske myndigheter i spørsmål som angår romvirksomhet. Norsk Romsenter arbeider for å sikre norsk industri kontrakter i internasjonale programmer og for å legge til rette for bedre utnyttelse av rombaserte tjenester i norsk forvaltning, næringsliv og forskningsmiljøer.

De to statseide selskapene Andøya Space Center AS (tidligere Andøya Rakettskytefelt AS) og Space Norway AS (tidligere Norsk Romsenter Eiendom AS) er sektorpolitiske verktøy som skal utvikle og drifte romrelatert infrastruktur som dekker norske brukerbehov. Andøya Space Center AS leverer tjenester til forskning og næringsliv, bl.a. i form av oppskyting av forskningsraketter, slipp av forskningsballonger og testing av missilteknologi. Space Norway AS drifter sjøfiberkabelen til Svalbard og eier 50 pst. av Kongsberg Satellite Services (KSAT) som drifter satellittbakkestasjoner på Svalbard, Jan Mayen og ved Trollstasjonen i Antarktis. Selskapet arbeider med å utvikle ytterligere forretningsområder, med formål å dekke norske brukerbehov innen romvirksomhet og å legge til rette for verdiskaping i norsk næringsliv.

Romvirksomheten er tverrsektoriell og berører politikkområder som faller inn under ulike departementers ansvarsområder. Nærings- og fiskeridepartementet har derfor etablert et koordineringsutvalg på embetsnivå, som skal legge til rette for informasjonsutveksling og samordning av ulike departementers aktiviteter på området.

Resultatrapportering for 2013 følger under den enkelte budsjettpost.

Prioriteringer 2015

Oppnåelse av målene for norsk romvirksomhet krever både effektiv utnyttelse av det internasjonale samarbeidet Norge deltar i, og nasjonal evne til å utvikle og gjennomføre infrastrukturløsninger som ikke kan skaffes gjennom internasjonalt samarbeid. Hovedprioriteringer for regjeringens satsing på romvirksomhet i 2015 er derfor å:

Utnytte mulighetene Norges deltakelse i internasjonalt samarbeid om romvirksomhet åpner for norsk næringsliv og norske brukergrupper

Legge til rette for utvikling av nasjonal rominfrastruktur som supplement til Norges deltakelse i internasjonalt samarbeid, der dette er nødvendig for å dekke særlige norske brukerbehov

Legge til rette for at norsk satsing på romvirksomhet utløser verdiskaping i norsk næringsliv

Post 50 Norsk Romsenter

Norsk Romsenter (NRS) er statens strategiske, samordnende og utøvende organ for romvirksomhet og er et forvaltningsorgan med særskilte fullmakter. Virksomheten disponerte 36,9 årsverk pr. 1. mars 2014. Etaten ivaretar Norges interesser i internasjonalt samarbeid om romvirksomhet og driver rådgivning og utredning rettet mot norsk forvaltning og næringsliv. Norsk Romsenter forvalter utviklingsstøtteordningen Nasjonale følgemidler, jf. omtale under post 72.

Det er fastsatt følgende mål for Norsk Romsenter:

Legge til rette for maksimal utnyttelse av Norges deltakelse i den europeiske romorganisasjonen ESAs programmer

Legge til rette for maksimal norsk nytte av deltakelsen i EUs romprogrammer

Legge til rette for at norsk satsing på romvirksomhet bidrar til effektiv offentlig forvaltning og til verdiskaping også i sektorer som ikke selv driver direkte romrelatert virksomhet

Legge til rette for videre utvikling av nasjonal rominfrastruktur som kan dekke norske brukerbehov

Gi råd til norsk forvaltning og næringsliv om romvirksomhet

Resultater 2013

Rapporteringen tar utgangspunkt i mål som ble fastsatt i statsbudsjettet for 2013 og i tildelingsbrevet til Norsk Romsenter for 2013. Målene omfatter også forhold som bare i begrenset grad ligger innenfor det Norsk Romsenter med sin virksomhet kan påvirke. Fra og med 2014 har derfor Nærings- og fiskeridepartementet fastsatt nye mål, som i større grad skal være knyttet til Norsk Romsenters virksomhet og effektene av denne. Nærings- og fiskeridepartementet arbeider sammen med Norsk Romsenter med å videreutvikle mål- og resultatstyringssystemet basert på dette.

Følgende mål ble fastsatt i Norsk Romsenters tildelingsbrev for 2013:

Sikre at romvirksomheten gir betydelige industrielle ringvirkninger

Sikre at Norges geografiske fortrinn i romvirksomhet blir utnyttet

Bidra til å utvikle kostnadseffektive systemer som dekker nasjonale og internasjonale behov

Gjennom internasjonalt samarbeid bidra til å styrke norske forskningsmiljøer

Gjennom informasjonsarbeid om romvirksomhet bidra til å øke kunnskapen om teknologi- og realfag

Målene for Norges deltakelse i internasjonal romvirksomhet og i EUs romprogrammer må sees i sammenheng med målene for Norsk Romsenter og rapporteres derfor samlet under denne posten.

Norges satsing på romvirksomhet har i 2013 gitt industrielle ringvirkninger omtrent på nivå med målene som ble satt i forbindelse med statsbudsjettet for 2013.

Tabell 5.11 Hovedtall for norsk romindustri

Resultat 2012

Mål 2013

Resultat 2013

Verdien av norskproduserte romrelaterte varer og tjenester

5,9 mrd. kroner

7 mrd. kroner

6,3 mrd. kroner

Eksportandel norskproduserte romrelaterte varer og tjenester

71 pst.

69 pst.

71 pst.

Verdien av norske ESA-kontrakter siden 2000

2,35 mrd. kroner

2,6 mrd. kroner

2,73 mrd. kroner

Akkumulert returkoeffisient i ESA etter 2000

0,94

0,95

0,94

Ringvirkningsfaktor

4,8

4,6

4,75

Tallene for industriomsetning og returkoeffisient i 2012 avviker fra tallene som ble rapportert i Prop. 1 S (2013–2014). Årsaken til dette er at tallene da som ble benyttet, delvis var basert på anslag, som følge av forsinket innrapportering fra enkelte store aktører. Tallet for 2013 er likeledes basert på anslag, ettersom endelig tall ikke er klare før høsten 2014.

Resultatene ligger over måltallene for ringvirkningsfaktor, eksportandel og verdien av norske ESA-kontrakter. Verdien av norskproduserte romrelaterte varer og tjenester ligger noe under målet for 2013. Dette skyldes ufordelaktig valutakurs og at enkelte store norske aktører har hatt en dårligere markedsutvikling enn det som ble lagt til grunn for målet. Også returkoeffisienten i ESA ligger noe under målet. Problemet er først og fremst knyttet til det obligatoriske vitenskapsprogrammet (post 70), som finansierer aktiviteter som i begrenset grad samsvarer med norsk industristruktur og øvrige norske prioriteringer innen romvirksomhet. I de frivillige ESA-programmene (post 71), der Norge selv bestemmer nivået på deltakelsen, ligger Norge nær full industriretur. Norsk Romsenter og ESA har iverksatt flere tiltak for å forbedre måloppnåelsen for returkoeffisienten, bl.a. gjennom møter mellom ESA og norsk industri og ved å tilrettelegge prosjekter for norske forsknings- og næringsaktører. ESA har varslet at det vil bli utarbeidet ytterligere tiltak for å øke Norges retur.

Norges geografiske fortrinn for romvirksomhet utnyttes i særlig grad gjennom det statseide selskapet Andøya Space Center AS og det deleide Kongsberg Satellite Services (KSAT). Begge virksomheter har hatt en god utvikling i 2013. KSAT sørger gjennom sine bakkestasjoner på Svalbard, Jan Mayen og i Antarktis for norsk nærvær i strategisk viktige områder, mens Andøya Space Center er en høyteknologisk hjørnesteinsbedrift i Nord-Norge og en tilbyder av infrastruktur for forskning og teknologiutvikling som har stor verdi både nasjonalt og internasjonalt. KSAT etablerte i 2013 bakkeinfrastruktur for Copernicus på Svalbard og tegnet kontrakt for bygging av bakkestasjon på Svalbard for Galileos søk- og redningstjeneste.

For å dekke nasjonale behov ble det i 2013 gjort forbedringer i satellittnavigasjonsprogrammet EGNOS’ (se nærmere omtale under post 73) ytelse i nordområdene. Avinor har utviklet innflygingsprosedyrer som gjør bruk av EGNOS. Bruken av satellittbasert jordobservasjon i norske etater var stabil sammenlignet med 2012. Den norske skipsovervåkingssatellitten AISSat-1 har nok en gang bekreftet sin rolle som et viktig virkemiddel for norsk maritim overvåking og radarsatellittavtalen har fortsatt vært en svært viktig leverandør av operative data for oljesølovervåking, skipsdeteksjon og kartlegging av rasfare.

Norske forskningsmiljøer har i 2013 deltatt i internasjonalt samarbeid om forskning og teknologiutvikling gjennom EU, ESA og bilaterale avtaler. Det har vært en stabil utvikling i deltakelsen i EUs og ESAs programmer. Antallet forskere og ph.d-studenter som benyttet data fra raketter, satellitter, romsonder og romstasjon, økte sammenliknet med 2012.

Norsk Romsenters informasjonsarbeid legger vekt på å synliggjøre romvirksomhetens betydning for norsk næringspolitikk og samfunn. I 2013 er det bl.a. arbeidet med å synliggjøre betydningen av satellittinfrastruktur for polarforskningen.

Tabell med nøkkeltall for Norsk Romsenter er gjengitt i proposisjonens del III Andre saker, jf. standardrapportering for alle forvaltningsorganer med særskilte fullmakter.

Vurdering av måloppnåelse

Norsk Romsenter har i stor grad oppfylt målene for 2013. Verdien av norskproduserte romrelaterte varer og tjenester ligger under målet for 2013, men betydelig over resultatet for 2012. Den største utfordringen er fortsatt nivået på industrireturen i ESA. Industrireturen påvirkes også av forhold som er utenfor Norsk Romsenters kontroll, slik som norsk industristruktur og markedsutviklingen for norske bedrifter. Tiltakene Norsk Romsenter har iverksatt, har etter departementets vurdering på en effektiv måte bidratt til å styrke Norges industriretur. Også innen de øvrige målområdene har Norsk Romsenter gjennomført aktiviteter som på en god måte har bidratt til å fremme fastsatte mål.

Prioriteringer 2015

I 2015 skal Norsk Romsenter særlig prioritere følgende oppgaver:

Styrking av Norges industriretur i den europeiske romorganisasjonen ESA

Ivaretakelse av Norges interesser i EUs romprogrammer

Tilrettelegging for at romvirksomhet skal kunne bidra til å løse nasjonale brukerbehov i nordområdene

Budsjettforslag 2015

Det foreslås bevilget 59,9 mill. kroner til dekning av administrasjonsutgifter for Norsk Romsenter. Bevilgningen inkluderer 3,2 mill. kroner til nasjonal administrativ oppfølging av Norges deltakelse i Galileo og EGNOS.

Post 70 Kontingent i European Space Agency (ESA)

Medlemskapet i ESA er av stor betydning for norsk industri, brukerinteresser og forskning. Kontingenten i ESA er obligatorisk og dekker ESAs administrasjon og vitenskapsprogram. Vitenskapsprogrammet har som mål å bidra til å utvide forståelsen av grunnleggende spørsmål som mulighetene for liv andre steder enn på jorden og de fundamentale kreftene i universet.

Nivået på ESAs budsjett bestemmes av ESAs ministerrådsmøter. Hvert land betaler en andel som er basert på størrelsen på nettonasjonalinntekten. Anslaget for den norske kontingenten for 2015 er satt til 2,83 pst. av ESAs budsjett.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås bevilget 186 mill. kroner til kontingent i ESA.

Post 71 Internasjonal romvirksomhet

Norges deltakelse i ESAs programmer og Norges øvrige internasjonale avtaler om romvirksomhet bidrar til teknologisk utvikling av industrien, til å ivareta norske brukerinteresser, til å bygge nasjonal kompetanse og til å etablere romrelatert infrastruktur. Bevilgningen på posten dekker også Radarsat-avtalen med Canada, EASP-avtalen med Tyskland, Frankrike, Sveits og Sverige og bidrag til utdanningskontoret ESERO ved Andøya Space Center AS.

Norges innbetalinger til ESAs frivillige programmer følger av flerårige forpliktelser Norge har inngått i forbindelse med ESAs ministerrådsmøter. På ministerrådsmøtet i Napoli i 2012 inngikk Norge forpliktelser for totalt 144,42 mill. euro, jf. Prop. 74 S og Innst. 278 S (2012–2013). Størrelsen på Norges årlige innbetalinger følger framdriften i programmene.

Norges gjenstående forpliktelser i de frivillige programmene i ESA og EASP-avtalen er ved utgangen av 2014 forventet å utgjøre henholdsvis 135,05 og 2,55 mill. euro. Det foreslås at Stortinget samtykker til at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan gi tilsagn om tilskudd på 98,43 mill. euro ut over gitt bevilgning for å delta i de frivillige programmene i ESA. Samlet ramme for nye tilsagn og gammelt ansvar skal likevel ikke overstige 137,6 mill. euro, jf. forslag til vedtak VI, 2.

Tabell 5.12 Forventede gjenstående forpliktelser pr. 31. desember 2014

(i 1 000 kroner)

Betegnelse

Forpliktelse

ESA programmer:

Jordobservasjon

458 306

Telekommunikasjon

338 952

Teknologi

154 543

Navigasjon

10 741

Romtransport

61 724

Romstasjon, mikrogravitasjon og utforskning

76 589

Romovervåking

22 078

EASP-avtalen

20 800

Sum gjenstående forpliktelser

1 143 733

ESAs programmer

ESAs programmer framgår av tabellen over. Ved utgangen av 2014 forventes det at Norges gjenstående forpliktelser vil utgjøre i overkant av 1,1 mrd. kroner, tilsvarende 137,6 mill. euro.

Det neste ministerrådsmøtet i ESA skal etter planen gjennomføres mot slutten av 2014. Møtet i 2014 er et interimsmøte, der Norge ikke vil inngå nye forpliktelser, men der det kan være aktuelt å omprioritere forpliktelser Norge allerede har inngått. Neste møte der det vil være aktuelt å inngå nye forpliktelser vil ventelig finne sted i 2016.

Nærmere om ESA-programmene

Jordobservasjon

ESAs jordobservasjonsprogram utvikler satellitter for værvarsling, miljøovervåking og forskning. Jordobservasjonssatellitter har de senere årene fått stadig større betydning for en lang rekke viktige samfunnsoppgaver, slik som miljø- og klimaovervåking, ressursforvaltning, samfunnssikkerhet og katastrofehåndtering. Norges store geografiske territorium og spredte bosetting gjør at vi har særlig stor nytte av satellittbasert overvåking. Teknologi utviklet gjennom ESA har hatt sentral betydning for utviklingen av norsk havovervåking. Grunnlaget for EUs jordobservasjonsprogram Copernicus ble lagt gjennom utviklingsarbeid utført i ESAs jordobservasjonsprogram.

Telekommunikasjon

ESAs telekommunikasjonsprogram ARTES (Advanced Reserarch in Telecommunications Systems) skal styrke konkurranseevnen til medlemslandenes satellittkommunikasjonsindustri, gjennom prosjekter for utvikling av teknologi, utstyr og systemer. Selv om satellittkommunikasjonsindustrien de senere årene i stor grad har blitt markedsdrevet, spiller offentlige programmer fortsatt en sentral rolle for å utvikle, og ikke minst teste, nye teknologier. Årsaken til dette er den store risikoen som er knyttet til å ta i bruk ny teknologi som ikke tidligere har blitt testet i verdensrommet. Satellittkommunikasjon står for den største delen av omsetningen innen norsk romvirksomhet. Hoveddelen av omsetningen er eksportrettet.

Teknologi

General Support Technology Programme (GSTP) er det mest sentrale teknologiprogrammet i ESA. Norske bedrifter med spisskompetanse har synergieffekter med romvirksomhet, f.eks. innen offshoreteknologi, medisinsk teknologi og forsvarsteknologi. GSTP gir disse bedriftene mulighet til å kvalifisere teknologi for levering til ESAs programmer og det kommersielle markedet. PRODEX er et frivillig program ESA har opprettet for å utvikle og utnytte eksperimenter på satellitter. PRODEX er blitt tatt godt imot av norske FoU-miljøer og er hovedsakelig benyttet i forbindelse med validering av instrumentmålinger på nye jordobservasjonssatellitter.

Navigasjon

European GNSS Evolution Programme bidrar til å videreutvikle EUs satellittnavigasjonsprogrammer Galileo og EGNOS. Norge deltar i programmet for å styrke konkurransedyktigheten til norsk industri og for å legge til rette for utviklingen av teknologi som øker yteevnen til Galileo og EGNOS i nordområdene. Norge har både stor samfunnsnytte av satellittnavigasjon og store muligheter for industriell verdiskaping innen satellittnavigasjon. Det vises for øvrig til omtale under post 73 EUs romprogrammer.

Romtransport

ESAs romtransportprogram sikrer Europa uavhengig adgang til verdensrommet. For Norge er deltakelse i programmet også viktig for å kunne gi norsk næringsliv andeler i utvikling og produksjon av de europeiske bærerakettene (Ariane) og markedet for kommersielle oppskytinger. Norske underleveranser til produksjonen av Ariane-5 inkluderer mekaniske strukturer, rakettmotorer og elektronikk til en verdi av ca. 10 mill. kroner pr. oppskyting.

Romstasjon, mikrogravitasjon og utforskning

Norge deltar i ESAs programmer for den internasjonale romstasjonen (ISS), noe som sikrer norske forskere tilgang til eksperimentfasiliteter ved romstasjonen. Norge fokuserer på forskning innen biologiske prosesser og materialteknologi, områder som dekker norske behov bl.a. innen havbruk, planteforedling og materialutvikling. Videre har utprøving om bord på den internasjonale romstasjonen vært viktig for utviklingen av de norske AIS-satellittene.

Romovervåking

Norge deltar i ESAs romovervåkingsprogram. Målet er å utrede og legge til rette for europeisk egenevne innen sporing av satellitter og romsøppel, romværvarsling og overvåking og varsling av asteroider og kometer som passerer nær jorda. Norske fagmiljøer har særlig stor kompetanse innen romvær og baneberegning.

Esrange Andøya Special Project (EASP)-avtalen

EASP-avtalen er et samarbeid mellom Tyskland, Frankrike, Sveits, Sverige og Norge om bruken av rakettskytefeltene i Kiruna og på Andøya. Avtalen bidrar med en betydelig del av inntektene til Andøya Space Center og finansierer norsk og internasjonal forskning som har betydning bl.a. for forståelsen av klimaendringer og for hvordan romvær påvirker satellittnavigasjonssystemer. Avtalen fornyes automatisk for fem år av gangen. Inneværende periode varer fra 2011 til 2015. Norges forpliktelser for 2015 er anslått til 2,55 mill. euro, tilsvarende 20,8 mill. kroner.

Radarsat

Norge har siden 1990-tallet hatt avtaler med Canada som sikrer tilgang til bilder fra det kanadiske radarsatellittprogrammet. Radarsatellitter kan observere bakken og havoverflaten selv i mørke, ved overskyet vær eller i tett tåke, noe som er en betydelig fordel ikke minst i nordområdene. Kombinasjonen av radarsatellitter og AIS-satellitter har vist seg som et særlig effektivt virkemiddel for havovervåking. Skip som vises av radarsatellitten, men ikke av AIS-satellitten, må antas enten å ha problemer, eller å ha skrudd av AIS-senderen for å bedrive ulovlige aktiviteter som oljeutslipp eller ulovlig omlasting. På denne måten kan myndighetenes bruk av kostbar overvåking ved hjelp av fly eller kystvaktsskip prioriteres mot områder der det er identifisert mistenkelige situasjoner. Radarsatellitter brukes også i økende grad for skredovervåking.

Den nåværende avtalen med Canada sikrer Norge datatilgang ut 2016, på bakgrunn av innbetalinger gjort over statsbudsjettene i 2013 og 2014. Etter planen skulle den nåværende radarsatellitten (Radarsat-2) ha blitt erstattet av en ny satellitt fra og med 2017. Det er nå klart at denne oppfølgeren blir forsinket og at Radarsat-2 vil videreføres ut 2017. For å sikre Norge fortsatt tilgang til radarsatellittdata, foreslås det å videreføre Norges innbetaling til Radarsat-2 i 2015. Dette medfører en kostnad på 1,5 mill. amerikanske dollar (ca. 9 mill. kroner) og vil sikre Norge datatilgang ut 2017. Etter 2017 vil antakelig Radarsat-2 være for gammel til å dekke norske databehov. Norsk Romsenter arbeider med å finne alternativer til Radarsat-2 etter 2017.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en samlet bevilgning på 349,6 mill. kroner for forpliktelser til internasjonal romvirksomhet i 2015. Av dette er 319,6 mill. kroner forventede utbetalingskrav til ESAs frivillige programmer, 20,8 mill. kroner til EASP-avtalen, 9 mill. kroner kostnader til forlengelse av Radarsat-avtalen og 0,25 mill. kroner til ESAs utdanningskontor ESERO.

Tabell 5.13 Utbetalinger til internasjonale romprogrammer i 2015

(i 1 000 kr)

Underpost

Betegnelse

Regnskap 2013

Budsjett 2014

Anslag 2015

71.1

ESA forpliktet

Jordobservasjon

76 798

91 807

92 785

Telekommunikasjon

54 772

84 600

108 741

Teknologi

72 950

47 070

41 047

Navigasjon

10 663

13 992

6 202

Romtransport

39 677

47 870

37 457

Romstasjon, mikrogravitasjon og utforskning

25 082

25 011

24 155

Romovervåking

6 364

6 036

9 221

Sum ESA-programmer

286 306

316 386

319 608

71.2

EASP-avtalen

18 078

18 883

20 809

71.3

Radarsat

9 179

8 781

8 933

71.4

ESERO

–

250

250

Sum post 71

313 563

344 300

349 600

Regnskapstallene i tabellen avviker fra statsregnskapets tall for 2013, fordi valutakursavvik først rettes i regnskapet for påfølgende år. Tallene inneholder også inntekter knyttet til EASP. Inntektene motsvares av tilsvarende utgifter. Beløpene for 2015 er anslag, basert på gjeldende valutakurser.

Post 72 Nasjonale følgemidler, kan overføres

Nasjonale følgemidler er en søknadsbasert støtteordning for romrelatert teknologi- og tjenesteutvikling. Ordningen er ment å styrke konkurranseevnen til norsk romrelatert næringsliv og bidra til utvikling av rombaserte varer og tjenester som kan dekke norske brukerbehov. Målgruppe for ordningen er norske bedrifter og forskningsmiljøer som har eller kan få leveranser til internasjonal romrelatert virksomhet eller til anvendelsesområder av stor betydning for Norge. Bevilgningen til Nasjonale følgemidler er komplementær med Norges internasjonale samarbeid om romvirksomhet og skal bidra til bedre utnyttelse av investeringen vår deltakelse i ESAs og EUs programmer representerer. Ordningen er et sentralt virkemiddel for å legge til rette for god industriretur i ESAs programmer. De fleste av ESAs medlemsland har etablert lignende ordninger. Nærings- og fiskeridepartementet utarbeidet nye retningslinjer for ordningen i 2014. Ordningen er notifisert under gruppeunntaket til EFTAs overvåkingsorgan ESA.

Resultater 2013

Bevilgningen til nasjonale følgemidler var i 2013 på 35,4 mill. kroner. 27 ulike bedrifter og organisasjoner mottok støtte til i alt 32 forskjellige prosjekter. Prosjekter som kan bidra til å øke norsk industriretur i ESA har blitt særlig prioritert. Om lag 3,6 mill. kroner har blitt brukt til å videreutvikle norske AIS-satellitter. 19,1 mill. kroner har blitt anvendt til industriutvikling, mens 8,5 mill. kroner har blitt brukt til tjenesteutvikling. 3,7 mill. kroner har blitt brukt til vitenskaps- og undervisningsutvikling.

Prioriteringer 2015

Fordelingen av midler i 2015 skal innenfor regelverket fastsatt av Nærings- og fiskeridepartementet ta utgangspunkt i de overordnede prioriteringene for norsk romvirksomhet.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås bevilget 24,2 mill. kroner til nasjonale følgeprogrammer. Dette er en reduksjon på om lag 10 mill. kroner i forhold til saldert budsjett 2014.

Post 73 EUs romprogrammer

Galileo og EGNOS

EUs satsing på satellittnavigasjon skjer gjennom programmene Galileo og EGNOS. EGNOS har vært i drift siden 2009 og verifiserer og korrigerer signaler fra det amerikanske GPS-systemet (og etter hvert også fra Galileo), slik at signalene blir mer pålitelige og presise. Galileo skal bli et selvstendig, globalt satellittnavigasjonssystem på lik linje med GPS. De fire første satellittene i Galileo-systemet har allerede blitt skutt opp, og det er planlagt skutt opp ytterligere 26 satellitter fram mot 2020 da systemet vil bli fullt operativt.

Norge har vært med på å utvikle teknologien og systemene bak Galileo og EGNOS siden dette arbeidet startet opp, først gjennom ESA og senere gjennom samarbeid med EU. I 2014 vedtok Stortinget å videreføre Norges deltakelse i programmene for perioden 2014–2020. Programmene er tatt inn i EØS-avtalen. Norges finansielle forpliktelse til programmene tilsvarer Norges BNP-andel av de totale programkostnadene for perioden 2014–2020, for tiden 2,92 pst. Norges gjenstående finansielle forpliktelser til Galileo og EGNOS er ved utgangen av 2014 forventet å utgjøre om lag 1,45 mrd. kroner.

Geografi, topografi og nærings- og bosettingsstruktur gjør Norge til et av de landene som har størst utbytte av Galileo og EGNOS. Erfaringene fra Norges deltakelse har vært gode. Deltakelse i programmenes styrende organer har gitt norske myndigheter mulighet til å påvirke programmene slik at de i størst mulig grad ivaretar norske interesser. Som følge av dette vil EGNOS og Galileo få langt bedre ytelse i nordområdene enn det som ellers ville ha vært tilfelle. Deltakelsen har også gitt norsk forvaltning og industri tidlig innsikt i programmene. Dette har bidratt til å posisjonere norsk industri i det voksende markedet for tjenester som nyttiggjør satellittnavigasjon og forberedt norsk forvaltning på raskest mulig å kunne ta i bruk nye, samfunnsnyttige satellittnavigasjonstjenester. Videre har Norges deltakelse ført med seg kontrakter til norsk industri for om lag 65 mill. euro. Bakkeinfrastruktur for Galileo og EGNOS har som følge av Norges deltakelse blitt lokalisert på Svalbard, Jan Mayen, i Trondheim, Tromsø, Kirkenes og på Trollstasjonen i Antarktis. Nest etter Frankrike er Norge det landet med flest utplasserte bakkestasjoner. Den norske bakkeinfrastrukturen sørger for bedre ytelser i områder som er viktige for Norge, norsk tilstedeværelse i områder av strategisk betydning og inntekter til norske operatører. Stasjonen på Svalbard er av særlig interesse med tanke på å sikre fullgod ytelse fra Galileo også i nordområdene. Den nasjonale oppfølgingen av deltakelsen i Galileo og EGNOS skjer gjennom det interdepartementale koordineringsutvalget for romvirksomhet og gjennom et sekretariat i Norsk Romsenter.

Copernicus

Copernicus er EUs jordobservasjonsprogram som skal støtte opp under bærekraftig ressursforvaltning, sivil sikkerhet, klima og miljø. Programmet omfatter bygging og drift av satellitter, sensorer og tilhørende tjenester og vil gi en stor økning i den globale kapasiteten for bl.a. havovervåking, overvåking av klimaendringer og miljøtrusler, katastrofehåndtering og overvåking av rasfare.

Norge har deltatt i utviklingen og utbyggingen av Copernicus siden programmet ble startet opp i 2000. Avtale om norsk deltakelse i programmets innledende driftsfase for perioden 2012–2013 ble vedtatt av Stortinget og innlemmet i EØS-avtalen i 2012. Norge har en opsjon på å videreføre deltakelsen også for inneværende programfase, som løper fra 2014–2020. Norge har så langt i 2014 deltatt som observatør i programmets styrende og rådgivende organer. Regjeringen har ikke funnet rom for å prioritere norsk deltakelse i Copernicus i 2015. Norge deltar med store beløp i en lang rekke av EUs forsknings- og utviklingsaktiviteter, og det er behov for å prioritere mellom aktiviteter som regjeringen ønsker å gjennomføre. EU har vedtatt åpen datapolicy for Copernicus som innebærer at norske brukere vil få fri tilgang til de fleste av tjenestene i Copernicus-programmet.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på 224,4 mill. kroner til EUs romprogrammer. Beløpet omfatter i sin helhet medlemskontingent til Galileo og EGNOS

Post 74 Nasjonal infrastruktur og tekniske aktiviteter, kan overføres

Posten omfatter midler til infrastrukturutvikling og tekniske støtteaktiviteter som skal løse særlige norske brukerbehov. Midler bevilget over post 74 skal benyttes til utviklingsprosjekter i norske etater og institutter og til å anskaffe tjenester og infrastruktur. Formålet er å øke nytten av Norges deltakelse i internasjonalt samarbeid om romvirksomhet og skaffe til veie infrastruktur og tjenester som Norge har særlig behov for, men som det ikke er mulig eller hensiktsmessig å skaffe tilgang til gjennom internasjonalt samarbeid. Posten forvaltes av Norsk Romsenter.

Resultater i 2013

Bevilgningen til post 74 i 2013 var på totalt 13,5 mill. kroner. Av dette ble 6 mill. kroner brukt til oppgradering av Andøya Space Center, 2 mill. kroner til videreutvikling av AIS-satellittkonseptet og 5,5 mill. kroner til oppfølging av GMES (forløperen til Copernicus). Aktivitetene har omfattet dataprosessering, utredning og tjenesteutvikling knyttet til GMES, byggeaktiviteter ved Andøya Space Center, finansiering av forskningsrakett for utskyting fra Andøya Space Center og videre utvikling og oppfølging av AIS-satellitteknologi.

Prioriteringer i 2015

I 2015 foreslås følgende aktiviteter prioritert:

Skipsidentifikasjon

Gjennom bevilgninger til Norsk Romsenter er det utviklet norske satellitter for mottak av AIS-signaler (Automatic Identification System) fra skip. Satellittene bidrar til helhetlig overvåkings- og varsling i norske havområder og gjør det mulig å holde løpende oversikt over skip som er utstyrt med AIS-sender. Den første satellitten, AISSat-1, ble skutt opp i 2010. Oppfølgeren, AISSat-2, ble skutt opp sommeren 2014. Ytterligere satellitter er under utvikling. Arbeidet foreslås videreført i 2015.

Flerbruks dataprosessering

Norge sikres rådata fra Radarsat-2 gjennom radarsatellittavtalen med Canada. Praktisk utnyttelse av disse dataene for norske myndighetsformål forutsetter nedlesing, prosessering og distribusjon i Norge. Norsk Romsenter har i de senere årene bidratt til å finansiere slike aktiviteter sammen med Forsvaret og Kystverket. Bidraget over post 74 sikrer bilder til forskningsmiljøene og til mindre brukeretater.

Nasjonal oppfølging av Galileo og EGNOS

For å sikre at Norge får fullt utbytte av medlemskapet i Galileo og EGNOS vil det være behov for nasjonale tekniske oppfølgingsaktiviteter i 2015. Norsk Romsenter igangsetter slike aktiviteter ut fra faglige vurderinger. Planlagte aktiviteter i 2015 omfatter monitorering av ytelsen til EGNOS og Galileo på norsk område, støtte til Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM) for oppfølging av sikkerhetsmessige aspekter ved Norges deltakelse i programmet og utvikling av et nasjonalt konsept for beskyttelse av satellittnavigasjonssignaler mot interferens og sabotasje.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning på 13,1 mill. kroner til nasjonal infrastruktur og tekniske aktiviteter. Dette er en reduksjon på om lag 6 mill. kroner i forhold til saldert budsjett 2014. Av bevilgningsbeløpet foreslås 2,3 mill. kroner avsatt til videreutvikling av AIS-satellittkonseptet, 3 mill. kroner til flerbruks dataprosessering og 7,8 mill. kroner til nasjonal teknisk oppfølging av Norges deltakelse i Galileo og EGNOS.

Kap. 924 Internasjonalt samarbeid og utviklingsprogrammer

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Tilskudd

85 754

54 900

47 450

Sum kap. 0924

85 754

54 900

47 450

Post 70 Tilskudd

Regjeringen ønsker å videreutvikle et tett samarbeid mellom Norge og andre land i Europa. Denne målsettingen oppnås bl.a. gjennom EU-programmer som Norge kan delta i gjennom EØS-avtalen og bidrag til Europakommisjonens arbeid med det indre marked.

Årlig medlemskontingent for norsk deltakelse i EU-programmer fastsettes i euro av Europakommisjonen på grunnlag av ventet framdrift under det enkelte program. Kontingenter betales samlet av Utenriksdepartementet, mot senere refusjon fra de departementene som er ansvarlige for de enkelte programmene. Andre utgifter knyttet til deltakelse i programmene (lønn og øvrige utgifter til nasjonale eksperter ved Europakommisjonen, nasjonale sekretariater, utredninger, evalueringer m.m.) betales direkte av de programansvarlige departementene.

Tabell 5.14 Oversikt over utbetalinger i 2013, budsjett for 2014 og 2015

Program

Regnskap 2013

Budsjett 2014

Budsjett 2015

Gjennomføring og utvikling av det indre marked

5 460 000

5 700 000

5 000 000

Program for innovasjon og entreprenørskap (CIP, 2007–2013)

74 630 000

44 000 000

39 500 000

Marco Polo-programmet (2004–2013)

1 307 000

1 500 000

1 400 000

Program for næringsliv og entreprenørskap (MAP)

2 165 000

2 000 000

0

IDA/ISA-programmet

149 000

500 000

450 000

Trygder, pensjon, diverse

2 043 000

1 200 000

1 100 000

Sum

85 754 000

54 900 000

47 450 000

Nedenfor omtales følgende:

Gjennomføring og utvikling av det indre marked

EUs rammeprogram for konkurranseevne og innovasjon (CIP) – delprogram for Entreprenørskap og Innovasjon (EIP)

Marco Polo-programmet

Gjennomføring og utvikling av det indre marked

EØS/EFTA-landene har siden 2004 bidratt med finansiering av Europakommisjonens aktiviteter knyttet til gjennomføring og utvikling av det indre marked. Slike tiltak er positive for verdiskapingen og bidrar til at norsk næringsliv får like gode vilkår som øvrig europeisk næringsliv. Norge deltar i og bidrar med midler til programmer og tiltak for et velfungerende indre marked. Midlene dekker en rekke tiltak for å gjennomgå og utvikle det indre marked, både generelt og især for det frie varebytte. Informasjonstiltak rettet mot næringslivet og privatpersoner slik at de lettere kan ta del i de muligheter og rettigheter som finnes i det indre marked, er også en del av arbeidet.

Resultater 2013

De totale utgiftene for norsk deltakelse i det indre marked og bidrag til ulike programmer og tiltak som skal forbedre hvordan det indre marked fungerer, var i 2013 på om lag 5,5 mill. kroner. I 2013 var aktivitetene knyttet til gjennomføringen av handlingsplanene for det indre marked, de såkalte Single Market Act I og II. Handlingsplanene inneholdt nye satsingsområder som Europakommisjonen skulle følge opp i løpet av 2013. Produktsikkerhet, markedsovervåking av varer og forbedring av informasjon til næringsdrivende og privatpersoner var blant de områdene Europakommisjonen la vekt på. Alle satsingsområdene ble etterfulgt av konkrete tiltak, gjennomgang av regelverk og forslag til rettsakter, for å videreutvikle det indre marked i 2013.

Budsjettforslag 2015

Europakommisjonen forventer å videreføre aktivitetene i 2015 i tråd med dagens ordning.Midlene finansierer en gjennomgang av regelverk for det indre marked for å se hvordan det kan forvaltes mer effektivt, samt hvordan det påvirker næringslivet og økonomien. Gjennomgangen innebærer også en rekke konsultasjoner, studier, undersøkelser og evalueringer, samt utvikling av informasjons- og opplæringsmateriell. Tiltakene er rettet mot bedrifter og borgere, med mål om at de bedre kan utnytte mulighetene i det indre marked.

Budsjettforslaget for 2015 tar i særlig grad også for seg regelverket for fritt varebytte. I 2015 vil Europakommisjonen bl.a. se nærmere på implementeringen av markedsovervåkingsprogrammer, bruken av informasjonssystemet ICSMS, som Norge også er en del av, og arbeide videre med å motvirke at det oppstår ulovlige handelshindringer gjennom innføring av nasjonale regler med tekniske krav til ulike typer varer.

På grunnlag av foreliggende budsjettanslag fra Europakommisjonen foreslås det avsatt om lag 5 mill. kroner i 2015 til norsk deltakelse i det indre marked og bidrag til ulike programmer og tiltak som skal forbedre hvordan det indre marked fungerer.

EUs rammeprogram for konkurranseevne og innovasjon (CIP) – delprogram for Entreprenørskap og Innovasjon (EIP)

Norge deltok i EUs rammeprogram for konkurranseevne og innovasjon (CIP) i perioden 2007–2013. Målet for programmet har vært å styrke innovasjon og konkurransekraft i europeisk næringsliv, skape et innovativt informasjonssamfunn og fremme effektiv energibruk og økt bruk av fornybar energi i Europa. CIP prioriterte små og mellomstore bedrifter, og ble delt inn i tre delprogrammer:

Entreprenørskaps- og innovasjonsprogrammet (EIP)

IKT-programmet (ICT PCT)

Energiprogrammet (IEE)

Nærings- og fiskeridepartementet har hatt koordineringsansvaret for CIP i Norge og fagansvaret for EIP. Innovasjon Norge har hatt rollen som nasjonalt kontaktpunkt for EIP.

Fra og med 2014 har de innovasjonsrettede tiltakene i CIP blitt flyttet over til EUs store forsknings- og innovasjonsprogram Horisont 2020. Norsk deltagelse i Horisont 2020 koordineres av Kunnskapsdepartementet, men programmet har en sentral næringslivskomponent. De øvrige virkemidlene i CIP har blitt flyttet over i programmet for konkurransekraft og små og mellomstore bedrifter, COSME, der Norge ikke deltar.

Resultatrapport 2013

Utgiftene for deltakelse i det siste året med EIP var i 2013 på om lag 75 mill. kroner. Kontaktpunktet i Innovasjon Norge formidlet policy, utlysning og rapporter til norsk næringsliv gjennom nyhetsbrevet CIPcom. På grunn av at 2013 var CIP-programmets siste år var det en nedgang i antall utlysninger. Fondet SINVENT IV fikk en investering fra European Investment Fund på 94 mill. kroner, noe som tilgjengeliggjorde 209 mill. kroner i investeringskapital til norske bedrifter. Kontaktpunktet hadde jobbet med SINVENT siden 2012 for å få på plass denne investeringen.

Norge hadde en godkjenningsrate (approval rate) på 40 pst. på CIP-virkemidlet Eco-innovation i 2013. Kontaktpunktet innvilget fire søknader på prosjektetableringsstøtte til Eco-innovation i 2013.

Innovasjon Norge har i programmets periode hatt rollen som nasjonalt konsortium for Enterprise Europe Network (EEN), som ligger inne i delprogrammet EIP gjennom sin EU-rådgivningstjeneste.

I 2013 nådde Innovasjon Norges EU-rådgivningstjeneste 3 388 bedrifter med tjenester som spenner fra informasjons- og kursaktivitet til dybderådgivning for den enkelte bedrifts internasjonale strategi. Om lag 19 pst. av bedriftene fikk i 2013 dybderådgivning. De øvrige har mottatt mer generell informasjon, svartjeneste og kurs.

EU-rådgivningen har i stor grad nådd sine mål i 2013 og for deler av tjenesten overoppfylt måltallene i avtalen med Europakommisjonen.

Budsjettforslag 2015

Entreprenørskaps- og innovasjonsprogrammet er beregnet til å koste 50 mill. euro, dvs. om lag 380 mill. kroner, i samlet norsk kontingent. Det utgjør om lag 54 mill. kroner i gjennomsnitt per år i programperioden 2007–13. For 2015 vil utgiftene for deltakelsen dekke utestående utbetalinger til prosjekter. Selv om størrelsen på disse utbetalingene ikke er endelig avklart av EU-kommisjonen ennå, er det estimert at netto utgifter for Norge vil ligge på om lag 39,5 mill. kroner.

Marco Polo-programmet

EU-programmet Marco Polo hadde som hensikt å bidra til at frakt av gods overføres fra vei til sjø og jernbane. Programmet ble nedlagt 31. desember 2013. Enkelte programmer som ble startet opp før nedleggelsen av programmet løper fortsatt. Målet med programmet var å bidra til en mer miljøvennlig transport og avlastning av et sterkt trafikkert veinett. Norge har deltatt i programmet siden 2004 og Samferdselsdepartementet har hatt koordineringsansvaret.

Resultatrapport 2013

Den norske deltakelsen ble i 2013 finansiert av Samferdselsdepartementet (SD), Fiskeri- og kystdepartementet (FKD) og Nærings- og handelsdepartementet (NHD) med en tredjedel hver. De totale utgiftene for norsk deltakelse i Marco Polo var i 2013 på 3,9 mill. kroner. Flere norske prosjekter har blitt realisert med Marco Polo-støtte, noe som har bidratt til mer miljøvennlig godstransport i Norge og avlastning av norske veier. SD iverksatte sammen med FKD og NHD en ekstern, uavhengig evaluering av hvordan Marco Polo-programmet har fungert i Norge. Evalueringen avdekket at norske søknader har hatt høy grad av godkjenning. Andelen godkjente norske søknader ligger på 57 pst., mot et gjennomsnitt på 37 pst. for programmet totalt. Det ble i perioden 2004 – 2012 inngått avtaler med norske aktører for 26,6 mill. euro. For øvrig beskrev norske aktører ordningen som svært byråkratisk med en ressurskrevende søkeprosess.

Marco Polo programmet ble avsluttet i 2013. En videreføring av Marco Polo-ordningen er lagt under EU-programmet for det trans-europeiske transportnettverket, TEN-T og finansieringsordningen «Connecting Europe Facility». Norge vil ikke delta i det nye programmet.

Budsjettforslag 2015

På grunnlag av foreliggende budsjettanslag fra Europakommisjonen foreslås det avsatt om lag 1,4 mill. kroner til dekning av Nærings- og fiskeridepartementets utestående utgifter ved deltakelse i Marco Polo-programmet.

Oppsummering av budsjettforslag 2015

Det foreslås en bevilgning til internasjonalt samarbeid og utviklingsprogrammer på 47,45 mill. kroner for 2015. Foruten programutgiftene det er redegjort for foran, foreslås det avsatt 450 000 kroner til programmet Interoperability Solutions for EU Public Administrations (IDA/ISA) og 1,1 mill. kroner til en norsk nasjonal ekspert for offentlig støtte i EU-kommisjonens generaldirektorat for konkurranse.

Budsjettforslaget er basert på foreløpige anslag fra Europakommisjonen, og det er knyttet stor usikkerhet til beløpene. De endelige kontingentkravene fra Europakommisjonen kan avvike fra den fordelingen som er angitt, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Kap. 925 Havforskningsinstituttet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

365 453

363 340

376 300

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

396 333

297 470

327 300

70

Erstatningsutbetaling

6 000

6 000

Sum kap. 0925

767 786

666 810

703 600

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 925, ble bevilget på kap. 1020 i 2013.

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 13,1 mill. kroner og post 21 med 8,4 mill. kroner for 2015. Beløpene er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 1,8 mill. kroner for post 01 og 1,5 mill. kroner for post 21.

Mål og oppgaver

Havforskningsinstituttet er et nasjonalt rådgivende forskingsinstitutt organisert som et ordinært forvaltningsorgan. Instituttet er rådgiver for Nærings- og fiskeridepartementet, Fiskeridirektoratet, Mattilsynet, andre myndigheter, fiskeri- og havbruksnæringene og annen næringsvirksomhet i spørsmål som angår forvaltning av havets og kystens biologiske ressurser og miljø. Instituttet har en fri og uavhengig rolle i alle faglige spørsmål.

Instituttet disponerte ca. 725 årsverk per 1. mars 2014 og er lokalisert med hovedkontor i Bergen og avdelinger i Tromsø og Arendal. Instituttet forvalter en betydelig del av norsk marin forskningsinfrastruktur i form av fartøy (jf. kap. 926) og forskningsstasjoner på Austevoll, Matre og Flødevigen.

Det er fastsatt følgende mål for Havforskningsinstituttet:

Hovedmål: Havforskningsinstituttet skal være en ledende leverandør av kunnskap og råd for bærekraftig forvaltning av ressursene og miljøet i de marine økosystemene.

Delmål:

Samle, forvalte og tilgjengeliggjøre data om marine økosystemer

Levere internasjonalt ledende forskning

Levere forskningsbaserte råd og tjenester.

Instituttet skal disponere sine materielle og menneskelige ressurser på en slik måte at samfunnet får mest mulig igjen for ressursbruken. Instituttet skal sørge for kostnadseffektiv og rasjonell drift og vedlikehold av funksjonelle forskningsfartøyer, stasjoner, laboratorier og annen infrastruktur.

Resultater 2013

Ressursbruk, finansiering m.v., jf. også kap. 926

I 2013 ble innsatsen på akvakultur styrket. Risikovurdering av norsk akvakultur er et svært viktig redskap for havbruks- og miljøforvaltningen. Virksomhetsregnskapet for Norskehavet gjenspeiler den store innsatsen på makrellrådgivning dette året. Fiskerifaglig senter for utviklingssamarbeid er i hovedsak finansiert over bistandsbudsjettet og hadde høy aktivitet og store driftskostnader på fartøyet Dr. F. Nansen i 2013. Programmet for Marine prosesser er et rent forskningsprogram som støtter opp om forvaltningsrådgivningen. Innsatsen på dette programmet ble intensivert i 2013, mye som følge av økt mengde eksternfinansierte kontrakter. Økningen på Nasjonale og internasjonale aktiviteter i 2013 skyldes i stor grad en justering av kostnadsbærere i regnskapssystemet, dvs. en mer reell kostnadsføring enn tidligere.

(i 1 000 kr)

Virksomhetsregnskap¹

2010

2011

2012

2013

Akvakultur

131 313

146 565

152 074

170 965

Barentshavet og Polhavet

170 632

190 376

202 896

206 550

Fiskerifaglig senter for utviklingssamarbeid

78 674

82 318

87 560

104 369

Kystøkosystemer

80 386

79 687

78 155

79 519

Marine prosesser

54 371

95 963

115 495

141 096

Nasjonale og internasjonale aktiviteter

12 873

16 507

19 862

28 199

Nordsjøen

41 769

49 737

50 234

53 177

Norskehavet

140 604

113 214

108 209

135 389

Avsluttede programmer

55 347

38 536

12 003

5

Totalt

765 969

812 903

826 488

919 269

¹ I løpet av 2013 er alle prosjektene klassifisert inn i ny programstruktur. Virksomhetsregnskapet er basert på kalkulatoriske størrelser (time-, fartøy-, laboratorie- og karkostnader). Tallene i tabellen inkluderer også relevante deler av bevilgningen over kap. 926. Samtlige programmer leverer data, forskning og rådgivning.

Instituttet justerte i 2013 organisasjonsstrukturen i henhold til funn og råd fra evalueringen av instituttet i 2012. Justeringen innebærer færre programmer og en organisasjonsstruktur bygd opp rundt hovedleveransene rådgivning, forskning og data.

Figur 5.16 Oversikt over Havforskningsinstituttets inntekter 2013 (1 000 kr)

Av et totalbudsjett på 1 049 mill. kroner var om lag 47 pst. av Havforskningsinstituttets ordinære aktivitet (fratrukket anskaffelse av nytt isgående fartøy) direkte finansiert over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett i 2013.

I tillegg til de tre forskningsstasjonene har instituttet infrastruktur og installasjoner i Bergen, Tromsø, Parisvatnet, Rosendal og Holmfjord. Det har i 2013 vært høy aktivitet ved forskningsstasjonene, og det er kontinuerlig utfordringer knyttet til å holde instrumenter og fasiliteter oppdatert. Det ble gjennomført 257 000 forsøksdøgn av en tilgjengelig kapasitet på 289 000, dvs. en utnyttelsesgrad på 89 pst. I 2013 og 2014 har det vært arbeidet med effektivisering og optimalisering av driften ved forskningsstasjonene.

Samle, forvalte og tilgjengeliggjøre data om marine økosystemer

Instituttet har et hovedansvar for å samle, forvalte og gjøre tilgjengelig alle nasjonale marine data. Overvåkingen er i stor grad regulert gjennom internasjonale forpliktelser, lovverk for fiskeri- og havbruksforvaltning, forvaltningsplanarbeidet, vannforskriften med mer.

Ressurser og miljø

Til tross for utfordringer knyttet til overvåking i Barentshavet og Polhavet, som følge av bestandenes økte geografisk utbredelse, har Havforskningsinstituttet i 2013 sikret kartlegging og overvåking av de viktigste fiskebestandene i tråd med nasjonale og internasjonale krav. Havforskningsinstituttet har videreført arbeidet med økosystembasert beregning og rådgiving med vekt på å beregne fødegrunnlaget for de viktigste kommersielle bestandene.

Havforskningsinstituttet leder infrastrukturprosjektet Norsk Marint Data Centre (NMDC), der instituttet sammen med 16 partnere arbeider for å gi sømløs tilgang til brorparten av norske marine data. Det er i 2013 gjort et betydelig grunnarbeid for å utvikle en datastruktur, og med å gjøre klar data fra ulike bidragspartnere.

MAREANO-programmet har siden 2005 kartlagt og studert havbunnens fysiske, biologiske og kjemiske miljø. MAREANO har i 2013 samlet inn dybdedata i det tidligere omstridte området i Barentshavet og midtnorsk sokkel i Norskehavet, og det er samlet inn data for geologi, biologi og kjemi fra midtnorsk sokkel. MAREANO har også levert data til forvaltningsplanarbeidene.

Marbank er en nasjonal marin biobank som samler inn, katalogiserer og lagrer marine organismer. 2013 var Marbanks første hele driftsår som en del av Havforskningsinstituttet. I 2013 har fokuset vært på utviding og vedlikehold av prøvesamlingen, samt å videreutvikle det nasjonale nettverket av marine biobanker. Marbank har også deltatt i forskningsprosjekter der materialet fra biobanken er analysert med sikte på å avdekke spesielle biologiske/kjemiske egenskaper.

Overvåkingen av radioaktivitet i norske farvann fortsetter i samarbeid med Statens strålevern. I 2013 deltok instituttet på et felles norsk–russisk tokt til Karahavet for å undersøke tidligere dumpet radioaktivt materiale.

Havbruk og miljø

Havforskningsinstituttet koordinerer overvåkingen av lakselus på ville fiskebestander. Genomdata for lakselus er oppdatert i 2013 og er tilgjengelig på sealouse.imr.no. Overvåkingen i fjordene og på kysten er styrket i 2013, for å oppfylle Mattilsynets og Fiskeridirektoratets behov for oppdatert kunnskap om rømt fisk og lakselus. For rømt fisk startet Havforskningsinstituttet planlegging av et overvåkingsprogram i 2013, og for lakselus har Havforskningsinstituttet i samarbeid med andre institusjoner hatt ansvar for et større nasjonalt overvåkingsprogram som grunnlag for forvaltningsrådgivningen. Høsten 2013 startet automatisk overføring av lusedata fra havbruksnæringen i henhold til en avtale inngått med Mattilsynet.

Når det gjelder fiskevelferd har instituttet arbeidet spesielt med data på dødelighet og dødelighetsårsaker i norske oppdrettsanlegg basert på havbruksdata, samt utviklet nye systemer for datafangst relatert til dyrevelferd og miljøfaktorer i oppdrett.

Havforskningsinstituttets overvåking er utvidet til å omfatte mulige sammenhenger mellom sykdom hos vill og oppdrettet fisk, krepsdyr og skjell, og vurdere dette i en økologisk sammenheng. Instituttet samarbeider nært bl.a. med Veterinærinstituttet og Universitetet i Bergen på disse områdene. I 2013 har sykdomsutvikling hos oppdrettet berggylt og villfanget leppefisk blitt undersøkt.

Levere internasjonalt ledende forskning

Havforskningsinstituttet bidro i 2013 til 255 publikasjoner i tidsskrift med referee-ordning. 159 er publisert i samarbeid med andre nasjonale institusjoner, og 155 i sampublisering med internasjonale institusjoner. Av de 255 publikasjonene kan 92 klassifiseres på området havbruk og 163 på området marine økosystemer.

Ressurser og miljø

I løpet av 2013 ble grunnlaget for etableringen av Hjortsentret for marin økosystemdynamikk lagt. Målet er langsiktig forskning for å forstå dynamikken i havet, og hvordan økosystemene fungerer med utgangspunkt i klimapåvirkning og muligheter for økt matproduksjon.

Havforskningsinstituttet har fått godkjent to store strategiske initiativ fra Forskningsrådet som skal bidra til økt kunnskap både i Barentshavet og i Polhavet de neste årene.

Det er i 2013 sett spesielt på økosystembasert forvaltning i Norskehavet under klimaendringer.

Havforskningsinstituttet har gjennomført omfattende studier for å få mer kunnskap om klimaendringer og hvordan disse kan endre marine økosystemer i 2013. Klimaforskningen skjer i et omfattende internasjonalt og nasjonalt samarbeid, bl.a. gjennom deltakelsen i Bjerknessenteret for klimaforskning i Bergen og i Framsenteret i Tromsø.

Havforskningsinstituttet har i 2013 bidratt i arbeidet med å kartlegge naturtyper under det nasjonale programmet for kartlegging og overvåking av biologisk mangfold. Instituttet har også studert effekten av ulike forvaltningsinstrumenter for bevaring av biologisk mangfold, bl.a. bevaringsområder for hummer, forvaltning av tobis og regulering av fisket på kysttorsk. Instituttet bidrar i arbeidet med å implementere vannforskriften, både gjennom overvåking og utvikling av forvaltningsverktøy.

Havforskningsinstituttet har i 2013 lagt ned betydelig innsats i å dokumentere kunnskap om gytefelt på områder som er aktuelle som petroleumsfelt. I rapporten fra «KILO-prosjektet» (kunnskapsinnhenting Barentshavet-Lofoten-Vesterålen) sammenfattes viktig kunnskap til bruk i scenarioer for drift av egg, larver og yngel i utslippsfelt ved tenkte oljeutslipp.

Samarbeidet med det russiske havforskningsinstituttet PINRO i Murmansk er i stadig utvikling og det arbeides nå med å utvikle felles matematiske modeller for bestandsprediksjon. Dette kan gi en lengre tidshorisont på prognoser for langsiktig utbytte av de biologiske ressursene i Barentshavet.

Det er i 2013 satt i gang ny forskning på virkninger av utslipp fra gruveindustrien.

Havbruk og miljø

Havforskningsinstituttet har opprettholdt en høy forskningsaktivitet innen effekter av lakselus på villfisk og på rømt fisk og genetisk påvirkning.

Havforskningsinstituttet har tatt et nytt steg i forhold til å beregne regionalt smittepress fra lakselus på villfisk ved bruk av numeriske beregningsmodeller som tar hensyn til bl.a. strøm og temperaturforhold. Metodikken er brukt i risikovurdering av akvakultur 2013 der mengden lakselus i Hardanger, Romsdal, Nord-Trøndelag og Altafjorden er beregnet for sommeren 2013. Resultatene er sammenholdt med observasjoner med en forholdsvis god overensstemmelse, og disse resultatene er unike også i internasjonal målestokk og vil på lengre sikt kunne utvikles til en del av et forvaltningsverktøy for havbruk.

Undersøkelse av genetisk stabilitet hos laks i 20 elver viste at årsprosent og midlere fangststørrelse er viktige forklaringsfaktorer for målt genetisk påvirkning. De minste bestandene ser ut til å være mest sårbare for innblanding av rømt laks. Foreløpige analyser tyder på at faktisk innkryssing av rømt oppdrettslaks i ville laksepopulasjoner er lavere enn tidligere antatt.

Havforskningsinstituttet har i 2013 økt kunnskapen innen organisk påvirkning fra oppdrettsanlegg og eutrofiering. Instituttet har særlig studert påvirkning fra oppdrett på hardbunn-habitater, inkludert betydningen av brakklegging, samt utviklet nye modelleringsverktøy. Det er framskaffet ny kunnskap om velferd hos triploid steril laks, bl.a. ernæringsbehov og temperaturtoleranse som er viktig ved evt. kommersiell produksjon av slik laks.

Forskningsbaserte råd og tjenester

Ressurser og miljø

Instituttet overvåker og gir råd for nærmere 60 fiskebestander og sjøpattedyr. Selve rådgivingen utarbeides i stor grad i regi av Det internasjonale råd for havforskning (ICES) på bakgrunn av nasjonalt innsamlede data og arbeidsdokumenter. Havforskningsinstituttet har deltatt i vel 60 arbeids- og ekspertgrupper i ICES i 2013.

Havforskningsinstituttet har i 2013 også levert faglige råd til bilaterale kvoteforhandlinger med EU og Russland, til forhandlinger i regionale fiskeriforvaltningsorganisasjoner og til kyststatsforhandlinger om norsk vårgytende sild, makrell og kolmule. Videre er det levert forvaltningsråd og utredninger til internasjonale organisasjoner som Konvensjonen om beskyttelse av det marine miljø i Det nordøstlige Atlanterhav (OSPAR), Arktisk råd, FNs organisasjon for ernæring og landbruk (FAO) og til prosesser under FNs generalforsamling.

En utførlig redegjørelse om bestandsutregning, rådgiving, tilstandsrapporter og langsiktige forvaltningsplaner for de viktigste bestandene som Norge deler med andre land finnes i Meld. St. 26 (2013–2014) Fiskeriavtalane Noreg har inngått med andre land for 2014 og fisket etter avtalane i 2012 og 2013.

Havforskningsinstituttet er en viktig rådgiver nasjonalt og internasjonalt i spørsmål om miljø i hav og kystsone. Internasjonalt bidrar instituttet i en rekke miljøfora, som Konvensjonen om biologisk mangfold (CBD), Konvensjonen om handel med truede arter (CITES), Arktisk råd og Konvensjonen om beskyttelse av det marine miljø i Det nordøstlige Atlanterhav (OSPAR). Nasjonalt har Havforskningsinstituttet i 2013 bidratt betydelig i utarbeiding av underlagsmateriale for oppdatering av forvaltningsplanene for norske havområder.

Ved Senter for fiskerifaglig utviklingssamarbeid (CDCF) arbeider Havforskningsinstituttet med å utvikle effektive, forskningsbaserte forvaltningssystemer i andre land, på oppdrag fra Utenriksdepartementet og Norad. Senteret hadde høy aktivitet i 2013. Hovedprosjektet er drift av forskningsfartøyet Dr. Fridtjof Nansen med tilhørende forskning, rådgivning og opplæring. I 2013 hadde senteret bilaterale samarbeidsprosjekter i 14 land i Afrika, Asia og Latin-Amerika, innen områdene fiskeri, akvakultur og marint miljø.

Havforskningsinstituttet har i 2013 også gitt råd i en rekke saker der fjorder benyttes eller er foreslått benyttet som deponi for større mengder gruveavfall.

Havbruk og miljø

Den årlige risikovurderingen av norsk fiskeoppdrett, sammenfatter kunnskapsstatus for en rekke områder knyttet til miljøvirkninger av havbruk, som risiko for smittespredning fra havbruk, aspekter knyttet til fiskevelferd i oppdrett og ulike risikofaktorer ved bruk av vill rensefisk mot lakselus i oppdrett. Viktige nyvinninger i 2013 var videreutvikling og kalibrering av spredingsmodeller av lakselus fra oppdrett, og kvantifisering av graden av innkrysning av rømt oppdrettslaks i 20 ville laksestammer.

I tillegg bidrar Havforskningsinstituttet bl.a. med fortløpende rapportering til Mattilsynet om lakselussituasjonen på vill laksefisk, andre smitteproblemstillinger og rådgiving knyttet til fiskevelferd. Havforskningsinstituttet bistår også Fiskeridirektoratet med å finne kilden til urapportert rømt oppdrettsfisk ved hjelp av DNA-sporing.

For en mer grundig gjennomgang av status og ulike spørsmål knyttet til havbruk, kystsonen, havet og ressursene refereres det til Havforskningsinstituttets årlige rapportering «Havforskningsrapporten 2014».

Vurdering av måloppnåelse

Havforskningsinstituttet har i 2013 levert faglige råd i henhold til oppdrag og tidsfrister fra departementet og andre oppdragsgivere. Til grunn for rådgivningen er nødvendig overvåking og forskning utført.

Departementet mener instituttet i 2013 har en tilfredsstillende måloppnåelse for alle sine tre delmål. Instituttets arbeid med risikovurderinger av norsk akvakultur har vært viktig i 2013, og arbeidet er etter departementets vurdering av meget god kvalitet.

Prioriteringer 2015

Som følge av stadig større isfrie områder og endringer i bestandsdynamikk og -utbredelse har kompleksiteten og arealet for ressursovervåking økt betydelig de siste årene. Samtidig har havbruk og andre næringer som berører miljøet ved kysten og i fjorder vokst kraftig. Denne utviklingen vil påvirke innretning og prioritering av instituttets aktiviteter. I 2015 blir det derfor viktig å prioritere kjerneoppgavene som ligger til grunn for rådgivningen innenfor akvakultur og fiskerier. Utviklingen i ansvarsområdet gjør at det framover vil være en prioritert oppgave for instituttet kontinuerlig å vurdere virkemiddelbruk, tiltak og organisering av virksomheten for å nå sine mål mer kostnadseffektivt, jf. også oppfølging av evalueringene av instituttet som ble gjennomført i 2011 og 2012.

Instituttet skal vurdere muligheter for kostnadseffektivisering i sin virksomhet og iverksette tiltak i henhold til egne fullmakter og ansvarsområde. Områder som skal vurderes er bl.a.:

datainnhenting (metoder, teknologi, fartøyskapasitet, toktorganisering)

forskningsstasjoner (struktur og drift)

muligheter for å samarbeide med andre institusjoner om enkelte funksjoner (laboratorier, arkiv, IKT m.v.)

For å sikre forsvarlig forvaltning og effektiv bruk av historiske og framtidige marine data, foreslås det å styrke investeringene i informasjonsteknologisk infrastruktur i 2015, jf. budsjettforslaget under. Budsjettøkningen skal anvendes til etablering og utvikling av en infrastruktur som skaleres for å møte framtidige behov. Dette vil effektivisere prosesseringen av data til relevant brukerinformasjon. Oppgradering av instituttets dataanlegg og videreutvikling av programvare, vil gjøre dataløypene fra rådata til relevante dataprodukt mer effektive. Et eksempel på dette er datastrukturen bak www.yr.no.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen på posten skal dekke Havforskningsinstituttets utgifter til lønn og kjøp av varer og tjenester. Det foreslås en bevilgning på 376,3 mill. kroner på posten. Det er tilbakeført 6 mill. kroner fra kap. 925, post 70 Erstatningsutbetaling. Justert for tekniske endringer er posten økt med om lag 19,8 mill. kroner. Bevilgningen foreslås økt med med 10 mill. kroner til informasjonsteknologisk infrastruktur i 2015. Mareano-programmet foreslås videreført på samme nivå som i 2014.

Post 21 Spesielle driftsutgifter

Posten omfatter bruttoførte utgifter i tilknytning til instituttets eksterne oppdragsprosjekter, og motsvares av tilsvarende oppdragsinntekter under kap 3925 post 03. Det fremmes forslag om å bevilge 327,3 mill. kroner på posten i 2015. Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3925, post 03, jf. forslag til vedtak II, 1. Videre fremmes det forslag om fullmakt til å kunne overskride posten mot tilsvarende kontraktsfestede inntekter i etterfølgende år, jf. forslag til vedtak IV, 5.

Post 70 Erstatningsutbetaling

Siste del av erstatningen i tråd med forlik med kreditorfellesskapet etter konkursen i Nærøysund AS utbetales i 2014. Det foreslås ikke bevilgning på posten i 2015.

Kap. 3925 Havforskningsinstituttet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

03

Oppdragsinntekter

349 451

297 470

335 700

Sum kap. 3925

349 451

297 470

335 700

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 3925, ble bevilget på kap. 4020 i 2013.

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 1,5 mill. kroner for post 03.

Post 03 Oppdragsinntekter

Posten omfatter oppdragsinntekter fra eksternt finansierte oppdrag. Posten motsvares av kap. 925 post 21. Det fremmes forslag om å bevilge 335,7 mill. kroner på posten i 2015. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 925, post 21 og forslag til vedtak II, 1.

Kap. 926 Forskningsfartøy

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

133 993

132 480

133 700

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

76 566

76 750

78 800

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

68 727

300 000

401 300

Sum kap. 0926

279 286

509 230

613 800

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 926, ble bevilget på kap. 1021 i 2013.

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 2,7 mill. kroner og post 21 med 95 000 kroner for 2015. Beløpene er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 663 000 kroner for post 01 og 384 000 kroner for post 21.

Oppgaver og mål

Kapitlet omfatter drift og bemanning av forskningsfartøyene G.O. Sars, Johan Hjort, Håkon Mosby, G.M. Dannevig, Hans Brattström og Dr. Fridtjof Nansen med tilhørende vitenskapelige instrumenter og utstyr. I tillegg omfatter kapitlet anskaffelse av nytt isgående forskningsfartøy.

Forskningsfartøyene er et viktig verktøy for forskning og overvåking av hav- og kystmiljøet, de biologiske ressursene i havet og sammenhengen mellom disse. I tillegg benyttes fartøy til studier av geologiske og biologiske forhold på havbunnen. Fartøysvirksomheten er dermed en sentral del av grunnlaget for en langsiktig ressursforvaltning og en bærekraftig næringsutvikling innenfor både fiskerier og akvakultur.

Det er satt følgende mål for driften av forskningsfartøy:

Kapasiteten og utstyret på forskningsfartøyene skal utnyttes optimalt og driften skal være best mulig koordinert og kostnadseffektiv.

Fartøyene og vitenskapelig instrumentering skal vedlikeholdes og oppgraderes om nødvendig for å tilfredsstille myndighetskrav til sikkerhet for personell og materiell, og beskyttelse av det ytre miljøet.

Bruken av de havgående forskningsfartøyene planlegges gjennom en nasjonal toktkomité, slik at toktene kan ses i sammenheng, og personell fra flere institusjoner kan delta på planlagte tokt. Det er også etablert et samarbeid om bruk av kapitalkrevende vitenskapelig utstyr om bord på fartøyene.

Havforskningsinstituttet har gjennom de siste ti årene bygd opp et betydelig internasjonalt nettverk innen prosjektering, bygging, drift og operasjon av forskningsfartøyer og vitenskapelig instrumentering. Dette har bl.a. resultert i presidentskap for EurOcean, det europeiske informasjonssenteret for marin forskning og teknologi. Havforskningsinstituttet er også aktivitetskoordinator i EU-prosjektet Eurofleets (2013–2017), som arbeider med en bedre europeisk samordning av anskaffelse og bruk av forskningsfartøyer og instrumenter.

Resultater 2013

Enkelte av fartøyene og det tilhørende vitenskapelige utstyret er preget av alderen, men er generelt i god stand. Enkelte fartøys høye alder med tilhørende slitasje gir imidlertid økt risiko for utilsiktet liggetid, med de tekniske, økonomiske og faglige utfordringer dette fører med seg. Utnyttelsesgraden for fartøyene er imidlertid fremdeles relativt høy. Internasjonale sammenligninger viser at forskningsfartøyer realistisk oppnår et maksimum på rundt 250 toktdøgn årlig. Havforskningsinstituttets tre havgående fartøyer hadde i 2013 mellom 252 og 267 operative toktdøgn hver og innhentet nødvendige data for forvaltning av våre hav- og kystområder. Samarbeidet i Nasjonal toktkomité og samarbeidsavtalen om bruk av utstyr ble videreført i perioden.

Det er inngått kontrakt om bygging av et nytt isgående forskningsfartøy. Fartøyet vil ha hjemmehavn i Tromsø, og vil være viktig for polar- og miljøforskningen og for ressurskartleggingen i nordområdene. Havforskningsinstituttet har ansvaret for å gjennomføre anskaffelsen. Departementet er orientert om at det pågår diskusjoner mellom Havforskningsinstituttet og verftet om enkelte forhold knyttet til prosjektet. Framdriften i prosjektet er forsinket. Det er ikke avklart om dette vil påvirke tidspunktet for når fartøyet er klart til bruk.

På oppdrag fra Utenriksdepartementet har Havforskningsinstituttet også ansvaret for anskaffelse av nytt fartøy til erstatning for Dr. Fridtjof Nansen. Kontrakt for bygging av fartøyet ble inngått mars 2014, og levering er planlagt i august 2016.

Prioriteringer 2015

I tillegg til den faste virksomheten med planlegging og gjennomføring av tokt, vil arbeidet med å følge prosessene knyttet til anskaffelse og bygging av forskningsfartøy være en viktig oppgave i 2015.

Høsten 2014 settes det i gang et utredningsarbeid for å vurdere framtidig behov for infrastruktur knyttet til innhenting av marine data. Arbeidet omfatter vurdering av ulike metoder, teknologi og fartøyskapasitet for å dekke framtidige behov. Det skal tas hensyn til relevant eksisterende datainnhentingskapasitet både i privat og i offentlig eie.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Posten omfatter lønn og utgifter til ansatte på Havforskningsinstituttets rederiavdeling og annet skipspersonell, og utgifter til drift og vedlikehold av Havforskningsinstituttets fartøyer. Vedlikeholdet som dekkes er ordinært vedlikehold for å holde fartøyene i tilnærmet samme stand som tidligere. Det fremmes forslag om å bevilge 133,7 mill. kroner på posten i 2015.

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Bevilgningen gjelder bruttoføring av forskningsoppdrag, og blir motsvart av inntekter under kap. 3926, post 01 Oppdragsinntekter. Utgiftene omfatter lønn og drift av Dr. Fridtjof Nansen og Universitetet i Bergens andel av drift og lønn for G.O. Sars, Håkon Mosby, Hans Brattström og annet utstyr som omfattes av samarbeidsavtalen mellom Havforskningsinstituttet og Universitetet i Bergen. Det fremmes forslag om å bevilge 78,8 mill. kroner på posten i 2015. Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter på kap. 3926, post 01, jf. forslag til vedtak II, 1.

Videre foreslås en fullmakt til å kunne overskride posten mot tilsvarende kontraktsfestede inntekter i etterfølgende år, jf. forslag til vedtak IV, 5.

Post 45 Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

Posten skal dekke kostnader knyttet til anskaffelse av et nytt isgående forskningsfartøy. I 2013 ble det fastsatt en godkjent kostnadsramme for fartøyprosjektet 1 423 mill. kroner. I tråd med oppdatert anslag om utbetalingsplan for bygging av fartøyet foreslås å bevilge 401,3 mill. kroner på posten i 2015.

Kap. 3926 Forskningsfartøy

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Oppdragsinntekter

62 532

76 750

78 900

Sum kap. 3926

62 532

76 750

78 900

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 3926, ble bevilget på kap. 4021 i 2013.

Post 01 Oppdragsinntekter

Posten motsvares av tilsvarende utgifter under kap. 926 post 21 Spesielle driftsutgifter. Det fremmes forslag om å bevilge 78,9 mill. kroner på posten i 2015. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 926, post 21 og forslag til vedtak II, 1.

Kap. 927 NIFES

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

68 216

77 850

85 400

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

73 580

86 650

80 200

Sum kap. 0927

141 795

164 500

165 600

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 927, ble bevilget på kap. 1022 i 2013.

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 4,6 mill. kroner og post 21 med 3,8 mill. kroner for 2015. Beløpene er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 389 000 kroner for post 01 og 433 000 kroner for post 21.

Oppgaver og mål

NIFES (Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning) er myndighetenes forsknings- og kompetansesenter innen fiskeernæring og trygg og sunn sjømat. NIFES skal produsere kunnskap som sikrer at sjømaten som omsettes er trygg og sunn og at oppdrettsfiskens grunnleggende ernæringsmessige behov blir ivaretatt. NIFES skal også bidra til økt kunnskap om effekter av å spise sjømat hos mennesker. Instituttets aktiviteter omfatter kunnskapsoppbygging, overvåking, analyser, beredskap og risikovurdering og referansefunksjoner knyttet til analysemetoder.

NIFES gir råd til forvaltningen, som grunnlag for risikovurderinger av sjømattrygghet, kostholdsråd og fastsetting av regelverk nasjonalt og internasjonalt. NIFES deltar i ekspertgrupper og fagforum som er sentrale premissleverandører for norske og europeiske myndigheter. Dette gjelder den norske Vitenskapskomiteen for mattrygghet, FNs Codex Alimentarius og EUs vitenskapelige komité for mattrygghet (EFSA).

Instituttet har en fri rolle i faglige spørsmål og høy tillitt som en uavhengig kunnskapsleverandør for forvaltningen.

NIFES er et ordinært forvaltningsorgan knyttet til Nærings- og fiskeridepartementet. Instituttet er lokalisert i Bergen og disponerte 121,56 årsverk per 1. mars 2014.

Det er fastsatt følgende mål for NIFES:

Hovedmål: NIFES skal være en ledende kunnskapsleverandør innen fiskeernæring og trygg og sunn sjømat nasjonalt og internasjonalt.

Delmål:

NIFES skal produsere internasjonalt ledende forskning.

NIFES skal levere forskningsbaserte råd til rett tid og av rett kvalitet.

NIFES skal gjennomføre risikobasert overvåking av sjømat på vegne av norske myndigheter.

Resultater 2013

Av departementets bevilgninger for 2013 ble 58 pst. benyttet til program for trygg og sunn sjømat og 42 pst. til program for fiskeernæring.

Trygg og sunn sjømat

For å dokumentere at sjømaten er trygg overvåkes innholdet av fremmedstoffer i sjømat (inkludert oppdrettsfisk) fra norske kyst- og havområder. En eventuell påvisning av fremmedstoffer over lovlig fastsatte grenseverdier danner grunnlag for vedtak om å stenge fiskefelt eller gi kostråd til bestemte befolkningsgrupper. Overvåkningen har så langt gitt indikasjoner på at sjømattryggheten generelt er god, og at nivået av fremmedstoffer i all hovedsak er godt under grenseverdiene. Ett unntak er blåkveite i visse områder, noe som har medført at to fiskefelt for blåkveite har vært stengt for fiske. Det er også utfordringer for enkelte andre produkter som krabbe og torskelever i visse områder.

NIFES dokumenterer og formidler helseeffekter av å spise sjømat og næringsstoffer fra marine organismer. Selv om sjømat generelt er en god kilde til flere viktige næringsstoffer, som jod, vitamin-D og omega-3, er sjømat også en kilde for inntak av uønskede fremmedstoffer. NIFES skal bidra til økt kunnskap om hvordan næringsstoffer og uønskede stoffer i sjømat påvirker konsumentenes helse i et helhetlig perspektiv. NIFES utvikler metoder for å kartlegge omfanget av, overføringen og effektene av uønskede stoffer samt å dokumentere den samlede effekten av å spise sjømat hos mennesker. Denne kunnskapen benyttes av Mattilsynet opp i mot ernærings- og helsepåstandsforordningen og til risikovurderinger av sjømat i regi av Vitenskapskomiteen for mattrygghet.

Kunnskapen om helseeffekter av sjømat er i all hovedsak knyttet til enkeltkomponenter i sjømat og basert på modellstudier på dyr. Flere undersøkelser indikerer at sjømat kan forebygge utviklingen av flere ikke-smittsomme sykdommer (livsstilssykdommer). NIFES deltar i og leder flere forskningsprosjekter som studerer sammenhengen mellom kosthold og helse. En studie har vist at lave nivåer av sunne omega-3-fettsyrer i blodet til gravide kvinner kan være en risikofaktor for utvikling av fødselsdepresjon. I forsøk er det også vist at en diett med fiskeproteiner reduserer fedmeutvikling.

Fiskeernæring

Dagens og framtidens fiskefôr er basert på nye råvarer i tillegg til fiskemel og fiskeolje. For at regelverket for fiskefôr og fôrråvarer skal være relevant og riktig for sjømatproduksjonen, trengs kunnskap om oppdrettsfiskens ernæringsbehov og hvilke fordeler og risiko nye fôrråvarer bringer med seg, inkludert innholdet av uønskede stoffer. NIFES forsker for å øke kunnskapen om fiskens ernæringsbehov, og hvordan ernæringen skal settes sammen for å unngå produksjonslidelser/sikre fiskens velferd. Ny kunnskap har vist at det kan være store forskjeller i behov og omsetning mellom oppdrettsarter som det tidligere har vært antatt å være relativt like. Videre kan klimaendringer påvirke fiskens ernæringsbehov.

Tilgangen til marine oljer og mel er begrenset. NIFES arbeider derfor med alternative ingredienser til fôr, som planteoljer, insektmel og biprodukter. Forsøk viser at insektmel både har en god proteinkvalitet og inneholder sunne fettsyrer. Bruk av insekter kan representere en bærekraftig løsning, siden insekter kan vokse på næringsstoffer som ikke benyttes til mat.

NIFES har utviklet en metode for å kunne påvise eventuell ulovlig innblanding av biprodukter i ingredienser og fôr, og er utnevnt som nasjonalt referanselaboratorium for metoden.

Forståelsen av hvordan fremmedstoffene overføres fra fôr til filet utgjør et viktig grunnlag for vitenskapelig baserte risikovurderinger. NIFES samarbeider med internasjonalt ledende forskningsmiljø for å frambringe ny kunnskap på disse områdene.

Publisering og formidling

Instituttet har en relativt sett høy vitenskapelig publikasjon, og publiserer i økende grad i internasjonalt anerkjente vitenskapelige journaler. I 2013 oppnådde NIFES 38,4 publikasjonspoeng, tilsvarende 0,7 publikasjonspoeng per forskerårsverk. Dette er betydelig over gjennomsnittet for forskningsinstitutt i primærnæringssektoren. NIFES har i tillegg en høy andel populærvitenskapelige artikler, kronikker samt intervjuer i nasjonale og internasjonale media. Det stilles spesielt spørsmål om fremmedstoffer i oppdrettsfisk og fôr.

Vurdering av måloppnåelse

Departementet er samlet sett fornøyd med måloppnåelsen til NIFES i 2013.

Prioriteringer 2015

Den økte bruken av planteråvarer i fôr til oppdrettsfisk har medført at fiskefôr kan inneholde rester av plantevernmidler. Det er behov for mer kunnskap om hvilke plantevernmidler og nivå av disse som forekommer i fiskefôr, oppdrettsfisk og villfisk. Det foreslås derfor at NIFES bygger opp kompetanse og kunnskap på dette området. Denne kunnskapen skal også benyttes som grunnlag for å få fastsatt grenseverdier av plantevernmidler i fôr til fisk i EU.

Bevilgningen til overvåking av fremmedstoffer ble økt med 15 mill. kroner i statsbudsjettet for 2014. For å dokumentere at sjømaten er trygg overvåkes innholdet av fremmedstoffer i sjømat (inkludert oppdrettsfisk) fra norske kyst- og havområder. Bevilgningen i 2014 muliggjorde en utvidelse av det mer omfattende overvåkingsprogrammet til å omfatte sju av Norges viktigste kommersielle villfiskarter. I tillegg er den stikkprøvebaserte overvåkingen utvidet med flere nye arter. Overvåkning av fremmedstoff i sjømat vil være en hovedprioritering også for 2015.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke lønns- og driftsutgifter.

Det foreslås en bevilgning på 85,4 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 12,5 mill. kroner. Av økningen skal 10 mill. kroner gå til å styrke kunnskapen om forekomst og nivå av plantevernmidler i fiskefôr.

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Bevilgningen skal dekke driftsutgifter tilknyttet oppdragsvirksomheten.

Det foreslås en bevilgning på 80,2 mill. kroner på posten. Denne posten motsvares av tilsvarende inntekter under kap. 3927, post 01 Oppdragsinntekter når det tas høyde for nettoføring av merverdiavgift. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell reduksjon på 2,2 mill. kroner.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3927, post 01, jf. forslag til vedtak II, 1. Videre foreslås en fullmakt til å kunne overskride posten mot tilsvarende kontraktsfestede inntekter i etterfølgende år, jf. forslag til vedtak IV, 5.

Kap. 3927 NIFES

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Oppdragsinntekter

74 565

86 650

84 000

Sum kap. 3927

74 565

86 650

84 000

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 3927, ble bevilget på kap. 4022 i 2013.

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 433 000 kroner for post 01.

Post 01 Oppdragsinntekter

Inntektene på posten gjelder oppdragsinntektene til NIFES. Det foreslås en bevilgning på 84 mill. kroner på posten. Videre foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til posten, jf. omtale under kap. 927, post 21 og forslag til vedtak II, 1.

Kap. 928 Annen marin forskning og utvikling

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

151 000

151 000

50

Tilskudd til Veterinærinstituttet

43 600

47 130

53 400

71

Tilskudd til utviklingstiltak, kan overføres

4 831

6 900

72

Tilskudd til Nofima

98 870

85 090

97 500

74

Tilskudd marin bioteknologi mv., kan overføres

28 800

27 000

Sum kap. 0928

176 101

317 120

301 900

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 928, ble bevilget på kap. 1023 i 2013.

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 236 000 kroner for post 50 og 425 000 kroner for post 72.

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Omlegging av forskningsfangst til fiskeriforskningsavgift ble innført fra 1. januar 2014. Ordningen innebærer at det meste av kvoten som før ble satt av til forskning nå blir fordelt i det ordinære fisket. Samtidig er det innført en avgift på førstehåndsomsetningen av fisk som skal tilsvare gjennomsnittlig verdi på forskningskvotene de siste årene. Satsen vil i 2015 videreføres på samme nivå som i 2014, 1,2 pst.

Den nye ordningen har et totalomfang på 151 mill. kroner i 2014 og finansierer i hovedsak fiskeriforskning og overvåking for Havforskningsinstituttet, Fiskeridirektoratet og Nasjonalt institutt for ernærings- og fiskeriforskning (NIFES). I tillegg kan øvrige norske forskningsaktører søke om støtte innenfor en ramme på 16 mill. kroner i 2014. Tabellen under viser fordeling av midler fordelt på institutter og tilskuddsordning.

Aktører

Beløp

Andel

Havforskningsinstituttet

81 000 000

53 pst.

Fiskeridirektoratet

49 000 000

33 pst.

NIFES

5 000 000

3 pst.

Andre forskningsaktører

16 000 000

10 pst.

Sum

151 000 000

100 pst.

Det ble lagt vekt på at omleggingen ikke skulle innebære endringer i aktivitetsnivået, men føre til en mer transparent og stabil finansiering. For å kompensere for utilsiktede kostnadsøkninger til merverdiavgift, ble det bevilget 29 mill. kroner på en ny post 22 i revidert budsjett 2014, jf. Innst. 260 S og Prop. 93 S (2013–2014) Tilleggsbevilgninger og omprioriteringer i statsbudsjettet 2014. På grunn av omleggingen av budsjetteringen av merverdiavgift for alle statlige virksomheter vil det ikke være behov for tilsvarende kompensasjon i 2015.

Støtteordningen

Målgruppen for ordningen er norske forskningsinstitusjoner utenom fiskeriforvaltningen og norskregistrerte private aktører som kan bidra med å innhente kunnskapsgrunnlag for en bærekraftig høsting av de viltlevende marine ressursene.

Ved tildeling av midler fra ordningen legges det særlig vekt på måloppnåelse med tanke på:

bidrag til fiskeriforvaltningens kunnskapsbehov

bidrag til kunnskap for bærekraftig høsting

annet bidrag til å realisere formålet i havressursloven

vitenskapelig kvalitet gjennom publiserte forskningsresultater

Fiskeridirektoratet forvalter ordningen etter et regelverk som er fastsatt av Nærings- og fiskeridepartementet. Nærings- og fiskeridepartementet vil evaluere omleggingen av forskningskvotesystemet og innføringen av fiskeriforskningsavgift i 2015.

Budsjettforslag 2015

Det fremmes forslag om en bevilgning på 151 mill. kroner på posten i 2015, med en avgiftssats på 1,2 pst. av førstehåndsverdien av norske fiskerier. Fordelingen av midler i 2014 vil i utgangspunktet danne grunnlag for fordeling i 2015, men departementet vil vurdere behovet for eventuelle justeringer i fordelingen.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 5574, post 74, jf. forslag til vedtak II, 1.

Post 50 Tilskudd til Veterinærinstituttet

Veterinærinstituttet er et nasjonalt biomedisinsk beredskaps- og forskningsinstitutt innen dyrehelse, fiskehelse, fôr- og mattrygghet.

Veterinærinstituttet er kunnskapsleverandør til Mattilsynet og departementene ved forebygging, rådgivning, oppklaring og håndtering av zoonoser (infeksjonssykdommer som overføres fra dyr til mennesker) og alvorlige smittsomme sykdommer hos fisk og landdyr. Veterinærinstituttet utfører egne risikovurderinger og skal i tillegg tilrettelegge dokumentasjon for Vitenskapskomiteen for mattrygghet.

Instituttet er et forvaltningsorgan med særskilte fullmakter under Landbruks- og matdepartementet, jf. Prop. 1 S (2014–2015) Landbruks- og matdepartementet, kap. 1112, post 50. Bevilgningen over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett finansierer instituttets oppgaver innen fiskehelse og enkelte områder innen sjømattrygghet.

Innenfor Nærings- og fiskeridepartementets ansvarsområder skal Veterinærinstituttet gjennom forskning, diagnostikk og rådgiving bidra til god beredskap, fiskehelse, mattrygghet og en bærekraftig forvaltning av oppdrettsnæring og villfiskbestander. Veterinærinstituttet skal der det er naturlig støtte opp under departementets og Mattilsynets internasjonale arbeid, inkludert bistandsarbeid.

Resultater 2013

Beredskap og diagnostikk

Veterinærinstituttet har levert diagnostiske tjenester for å støtte Mattilsynets forvaltning av fiskesykdommer. I 2013 har det diagnostiske arbeidet særlig vært knyttet til amøbegjellesykdom, lakselus, pankreassykdom (PD), infeksiøs lakseanemi (ILA) og krepsepest. Det er i tillegg gjennomført utredning av en ny og ukjent sykdom hos regnbueørret.

Overvåkning

Veterinærinstituttet koordinerer overvåkingsprogrammer på oppdrag fra Mattilsynet for parasittsykdommer hos skjell, virussykdommer hos fisk og Gyrodactylus Salaris som grunnlag for norsk fristatus eller tilleggsgarantier etter EØS-avtalen. I tillegg koordinerer instituttet et nasjonalt program for overvåking av resistens mot legemidler hos lakselus. Det er ikke påvist alvorlige sykdommer hos fisk eller skjell, men det er påvist stor grad av resistensutvikling hos lakselus.

Rådgivning

Veterinærinstituttet har i 2013 særlig levert rådgivning innenfor beregning av forekomst og kontroll av lakselus i oppdrettsanlegg og pankreassykdom, samt oppfølging etter utbrudd av infeksiøs lakseanemi på Vestlandet og i Nord-Norge. Flere av instituttets ansatte var i 2013 medlemmer av hovedkomiteen og/eller faggruppene i Vitenskapskomiteen for mattrygghet.

Referansefunksjoner og internasjonalt arbeid

Gjennom EØS-avtalen er Norge forpliktet til å ha nasjonale referanselaboratoriefunksjoner på en rekke veterinærområder. Veterinærinstituttet har for tiden 29 nasjonale referansefunksjoner. Instituttet er nasjonalt referanselaboratorium for sykdommer hos fisk, skjell og skalldyr, og internasjonalt referanselaboratorium utpekt av Verdens dyrehelseorganisasjon (OIE) for fiskesykdommene Gyrodactylus Salaris, ILA og SAV (PD). Videre er Veterinærinstituttet OIEs samarbeidssenter for akvatisk epidemiologi og risikovurderinger. Instituttet har siden 2011 vært en del av Centre for Development Cooperation in Fisheries (CDCF) koordinert av Havforskningsinstituttet.

Forskning

Veterinærinstituttet har i 2013 utarbeidet en egen forskningsstrategi med satsing på tre hovedområder; akvamedisin, «én helse» og dyrevelferd. Andelen søknader om finansiering av forskningsprosjekter som fikk gjennomslag var noe høyere enn i 2012. Forskere ved instituttet var forfatter eller medforfatter i total 458 publikasjoner, 127 av disse i internasjonale publikasjoner med refereeordning. Total produksjon gikk noe ned i forhold til 2011, men nivået på antall internasjonale publikasjoner ble opprettholdt. Instituttet har i tillegg satset mye på formidling av forskningen.

Prioriteringer 2015

I 2015 skal instituttet spesielt legge vekt på kunnskap om helsesituasjonen for fisk, skalldyr og krepsdyr med tilhørende rask og sikker diagnostikk av primært listeførte sykdommer. Instituttet skal særlig styrke arbeidet med biosikkerhet knyttet til introduksjon og spredning av sykdommer på oppdrettsfisk.

Veterinærinstituttet skal videre prioritere rådgiving og faglige vurderinger til Mattilsynet, herunder epidemiologi, og forpliktelsene som følger av rollen som nasjonalt referanselaboratorium. Instituttet skal også ha nødvendig oversikt over tilfeller av dødelighet der årsaken ikke er kjent. I tillegg bør instituttet utvikle sin kompetanse innen helseøkonomi for bedre å kunne dokumentere verdien av forebyggende tiltak opp mot konsekvenser av sykdomsutbrudd, og opprettholde kunnskap om helsemessig risikoforhold rundt lokalisering, drift og legemiddelbruk i oppdrettsnæringen.

Budsjettforslag for 2015

Tilskuddet skal dekke oppgaver innen forvaltningsstøtte (forskning, beredskap, diagnostikk, rådgiving og kartlegging av risikofaktorer) vedrørende helse hos fisk og andre akvatiske dyr og enkelte områder innenfor sjømattrygghet.

Det fremmes forslag om å bevilge 53,4 mill. kroner på posten i 2015. Bevilgningen foreslås økt med 5 mill. kroner for å styrke arbeidet med biosikkerhet knyttet til fiskehelse.

Post 71 Tilskudd til utviklingstiltak, kan overføres

Formålet med tilskuddet er å støtte utviklingstiltak som kommer sjømatnæringen eller fiskeri- og havbruksforvaltningen til gode. Tilskuddsordningen foreslås avviklet som egen ordning fra 2015. Tilskuddet på 3 mill. kroner til Nasjonalt senter for fangstbasert akvakultur foreslås flyttet til kap. 928, post 72 Tilskudd til Nofima, tilskuddet på 700 000 kroner til standardisering på fiskeri- og havbruksområdet foreslås flyttet til kap. 900, post 76 Tilskudd til Standard Norge. Resterende bevilgning på posten foreslås flyttet til kap. 900, post 75 Tilskudd til særskilte prosjekter.

Rapport 2013

Samlet disponibelt beløp på posten var 10,5 mill. kroner. Dette omfatter bevilgning over Fiskeri- og kystdepartementets budsjett på 5,7 mill. kroner og overførte udisponerte midler på 4,8 mill. kroner.

Senter for fangsbasert akvakultur er lokalisert i Tromsø og ble videreført i 2013 med et tilskudd på 3 mill. kroner til Nofima AS.

Den internasjonale standardiseringsorganisasjonen ISO har etablert en komité for fiskeri og havbruk. Norge har ledelse og sekretariat for denne komiteen. Fiskeri- og kystdepartementet ga et tilskudd på 700 000 kroner til dette arbeidet i 2013.

Havbruksdata er et frivillig samarbeid mellom flere offentlige etater og private aktører, som skal fremme effektiv informasjonsutveksling i norsk havbruksnæring. Fiskeri- og kystdepartementet ga tilskudd på til sammen 644 850 kroner til Havbruksdata i 2013.

Tabell 5.15 Oversikt over tilskuddsmottakere i 2013 (tilsagn)

(i 1 000 kr)

Nofima: Nasjonalt senter for fangstbasert akvakultur

3 000

Standard Norge: Internasjonalt standardiseringsarbeid

700

Næringslivets Hovedorganisasjon: ForMat-konferansen

100

Forskningsparken: BioVerdi-konferansen

200

Norsk institutt for naturforskning: Tiltaksrettet overvåking – rømt oppdrettslaks

300

Fiskeri- og havbruksnæringens landsforening: Havbruksdata

644,85

Nofima: WEFTA-konferansen

100

Søstrene Åsjord AS: Internkontrollsystem for mindre båter

150

Høgskulen i Sogn og Fjordane: Konferanse om fiskebestandene i Sognefjorden

20

Norway Kingcrab Production AS: Kongekrabbekonferansen 2013

50

Sum

5 264,85

Post 72 Tilskudd til Nofima

Nofima er Europas største næringsrettede forskningsinstitutt med forskningskompetanse for hele verdikjeden innenfor blå og grønn sektor. Nofimas samfunnsoppdrag er å levere internasjonalt anerkjent, anvendt forskning og løsninger som gir konkurransefortrinn langs hele verdikjeden i næringer som produserer mat. Nofima har et særlig ansvar for å drive det nasjonale avlsprogrammet for oppdrettstorsk. Kundene kommer fra havbruksnæringen, fiskerinæringen, land- og havbasert matindustri, fôr- og ingrediensindustrien, farmasøytisk industri og offentlig forvaltning.

Statlig eierandel gjennom Nærings- og fiskeridepartementet er 56,84 pst. Selskapet har om lag 380 ansatte, fordelt på seks lokaliteter over hele landet. Hovedkontoret ligger i Tromsø.

Nofima blir finansiert ved direkte tilskudd over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett, basisbevilgninger fra departementet via Forskningsrådet, strategiske instituttprogrammer fra Landbruks- og matdepartementet og langsiktige forsknings- og utviklingsprogram tildelt fra Fondet for forskningsavgift på landbruksprodukter (FFL) og Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond (FHF). Nofima får også inntekter fra norsk næringsmiddel- og sjømatnæring, farmasøytisk industri, oppdrag fra forvaltningen og konkurranseutsatte prosjektbevilgninger fra bl.a. Norges forskningsråd og EU.

Nærings- og fiskeridepartementet har i løpet 2014 fått utført kartlegginger og sammenliknet kostnader og kostnadsstruktur for havbruksstasjonene ved Havforskningsinstituttet og Nofima. Etter anmodning fra departementet vurderer Statsbygg overtakelse av Nofimas forskningsstasjon på Sunndalsøra. Når denne vurderingen foreligger, vil departementet ta stilling til om det vil være hensiktsmessig at Statsbygg overtar forskningsstasjonen og at det inngås et leieforhold, og se dette i forhold til de andre havbruksstasjonene innenfor departementets ansvarsområde.

Hovedmål for tilskuddet

Nærings- og fiskeridepartementets tilskudd til Nofima skal fremme økt verdiskaping i sjømatnæringen gjennom markedsorientering, bedre utnyttelse av strategiske fortrinn og høyere grad av nyskaping.

Tilskuddet skal bl.a. benyttes til å dekke kostnadene ved driften av Nasjonalt avlsprogram for torsk. Erfaring viser at avl er et effektivt verktøy for å forbedre produksjonsegenskapene til oppdrettsfisk og dermed økonomien i oppdrettet. Torskeavlsprogrammet har som mål å avle fram en oppdrettstorsk som har bedre vekstegenskaper enn villtorsk, og som har høyere resistens mot viktige fiskesykdommer.

Tilskuddet skal videre benyttes til forskning som bidrar til å fremme kundenes konkurranseevne og stimulere til økt bearbeiding, råvaredifferensiering, produktutvikling og verdiskaping. Det er et mål å få økt kunnskap om merkevarebygging og forbrukeradferd knyttet til sjømat og optimal høsting og levendelagring av villfanget fisk med tanke på tilgjengelighet, kvalitet og markedsverdi. Nofima skal også drive forskning på metoder og tiltak for å sikre mattrygghet og kvalitet i alle ledd i verdikjeden. Nofima har et ansvar for å videreføre tilretteleggingen av fangststatistikk og tilhørende data fra Fiskeridirektoratet til forskning og utredning, og bidra til analysen av utviklingstrekk i norsk fiskeindustri gjennom driftsundersøkelsen.

Resultater 2013

Tabell 5.16 Oversikt over Nofimas bruk av tilskuddet fra Fiskeri- og kystdepartementet i 2013

(i 1 000 kr)

Leiekostnader for Havbruksstasjonen

14 281

Husleiekompensasjon

9 674

Leie avlsstasjon og drift av avlsprogrammet

34 440

Husleiestøtte Måltidets hus

3 000

Forskning og nyskaping

16 475

Fangstbasert havbruk

3 000

Nofima har i 2013 hatt en moderat økning i omsetningen, og resultatet viser et overskudd på 9,4 mill. kroner. Det ble i 2013 gjennomført en rekke tiltak for å styrke selskapets økonomi. Nofimas styre har gjennomgått driften og organiseringen av selskapet for å sikre Nofima en driftsmodell som er økonomisk bærekraftig i et langsiktig perspektiv. I revidert budsjett 2013 ble tilskuddet til Nofima over kap. 1023, post 72 økt med 20 mill. kroner. Begrunnelsen for denne ekstraordinære driftsstøtten var å gi nødvendig handlingsrom til omstilling og sikre viktige sider ved driften av forskningsinfrastrukturen mens prosessen pågikk.

På bakgrunn av de økonomiske utfordringene vedtok styret en tiltaksplan for å sikre selskapet en økonomisk bærekraftig driftsmodell. I tiltaksplanen inngikk bl.a. salg av forskningsstasjonen på Averøy, som ble gjennomført første halvår 2014. Selskapet har også gjennomført nedbemanninger og utarbeidet ny forretningsplan.

Nofima har videreutviklet og styrket kunnskapen innen samfunnsfaglig forskning på arealutfordringer og næringsstruktur for havbruksnæringen.

Innen industri og marked har Nofima bl.a. gjennomført en kartlegging av fiskeredskapers betydning for råstoffkvalitet, forsket på holdbarhet ved ulike lagringstemperaturer, etablert et verktøy for kvalitetsvurdering av råstoff og bidratt til teknologiutvikling av utstyr for avliving og bløgging. Videre har det vært arbeidet med markedstrender og viktige markeder for norsk hvitfisk som markedet for klippfiskprodukter i Brasil, markedsutvikling for fersk torsk og innenlandsmarkedet for nye typer av ferske filetprodukter.

Nofima gjennomfører årlig driftsundersøkelser i fiskeindustrien og har utviklet en database over lønnsomheten i fiskeindustrien. Nofima har også arbeidet med å utvikle en database for fangststatistikk.

Nasjonalt senter for fangstbasert akvakultur har bl.a. utviklet kunnskap om hvordan ulike redskapsformer påvirker fisken som fanges og hvordan kvaliteten på råstoffet kan bedres gjennom kort tids levendelagring. Videre er det arbeidet for å etablere partsuavhengige «levendefiskhotell» hvor fiskere kan levere sin fangst uavhengig av inngåtte avtaler med landindustrien.

Nofima AS har vært sekretariat for det offentlige utvalget som skal vurdere sjømatindustriens rammevilkår.

Nofima har utarbeidet rapporter til Nærings- og fiskeridepartementet hver 14. dag om status i torskefisket vinteren 2013.

Nofimas arbeid med sporbarhet har i 2013 konsentrert seg rundt de organisatoriske og økonomiske utfordringene som må løses for å sikre sporbarhet. Sporbarhet er spesielt viktig når bærekraft skal dokumenteres.

Produksjonen i torskeavlsprogrammet i 2013 resulterte i 83 torskefamilier. Det er gjennomført studier på fôr, stamfiskkvalitet, immunologi, vannkvalitet og inkuberingstemperatur.

Nofima har arbeidet med videreutvikling av fôr til nye arter (f.eks. tilapia) i samarbeid med næringsaktører.

Prioriteringer 2015

Levendelagring av torsk, en kostnadseffektiv drift av selskapets forskningsinfrastruktur og en tilpasning av torskeavlsprogrammet utgjør hovedprioriteringene for tilskuddet til Nofima i 2015. Bevilgningen til Senter for fangstbasert akvakultur foreslås økt med 1 mill. kroner.

Regjeringens strategi for levendelagring av fisk ble lansert i juni 2014. Strategien har som mål å bidra til høyere priser og økt verdiskaping i torskesektoren gjennom utjevning av tilbudet av fersk torsk, kvalitetsøkning på råstoffet, teknologiutvikling og kunnskapsbygging. Nofima skal innenfor tilskuddet prioritere FoU-innsats innenfor levendelagring av torsk for å nå målet om økt satsing og økte volumer av levendelagret fisk.

Nofimas vanskelige økonomiske situasjon skyldes i stor grad en kostbar forskningsinfrastruktur. Selskapet vil arbeide videre med å utvikle en kostnadseffektiv drift av selskapets forskningsinfrastruktur, med særlig fokus på forskningsstasjonen på Sunndalsøra og avlsstasjonen for torsk.

Torskeavlsprogrammet ble i 2014 justert ned til et nivå tilpasset situasjonen i næringen. En tilpasning av torskeavlsprogrammet til behovet for yngel i torskeoppdrettsnæringen vil være et prioritert område for Nofima i 2015.

Budsjettforslag 2015

Tilskuddet skal dekke de nasjonale oppgavene som Nofima er gitt av Nærings- og fiskeridepartementet.

Det fremmes forslag om å bevilge 97,5 mill. kroner på posten i 2015, en økning på 12,4 mill. kroner i forhold til saldert budsjett 2014. Av denne økningen er 4 mill. kroner ekstraordinær støtte til drift av infrastruktur, og 1 mill. kroner økt bevilgning til senter for fangstbasert akvakultur. Den øvrige økningen skyldes tekniske justeringer som bl.a. består av flytting av tilskudd til Nofimas anlegg for marin bioprosessering fra kap. 928, post 74 og tilskudd til senter for fangstbasert akvakultur fra kap. 928, post 71.

Post 74 Tilskudd til marin bioteknologi mv., kan overføres

Formålet med posten var å bidra til utnyttelse av marine biologiske og genetiske ressurser ved bruk av bioteknologi.

Tilskuddsordningen foreslås avviklet som egen ordning fra 2015. Tilskuddene til Biotek2021 og MABIT-programmet foreslås flyttet til kap. 920, post 50, tilskuddet til Innovasjon Norges bioøkonomiprogram foreslås flyttet til kap. 2421, post 50 og tilskuddet til Nasjonalt anlegg for marin bioprosessering foreslås flyttet til kap. 928, post 72.

Rapport 2013

Tabell 5.17 Oversikt over tilskuddsmottakere i 2013

(i 1 000 kr)

Norges forskningsråd: Biotek 2021-programmet

14 300

Norges forskningsråd: MABIT-programmet

6 000

Marbank

5 000

Nofima AS: Nasjonalt anlegg for marin bioprosessering

3 500

Fiskeri- og havbruksnæringens landsforening: Konferanse om marine ingredienser

100

Sum

28 900

Det ble gitt et tilskudd på 14,3 mill. kroner til Norges forskningsråd til oppfølging av marin bioteknologi og bioprospektering gjennom programmet Biotek2021. Programmet skal bidra til å utvikle nyskapende bioteknologi og fremme kommersiell anvendelse av bioteknologi. Departementet har lagt vekt på betydningen av næringsutvikling og internasjonalisering. Forskningsrådet fikk i 2013 rollen som koordinator for et ERA-nett (European Research Area) innen marin bioteknologi. ERA-nettet ses som en viktig internasjonaliseringsfaktor for å bygge kompetanse og utnytte våre marine biologiske ressurser.

Det ble gitt et tilskudd på 6 mill. kroner til MABIT-programmet (Marin bioteknologi i Tromsø), kanalisert gjennom Norges forskningsråd. Satsingsområdene til MABIT er bioprospektering, produkter for akvakultur og fiskehelse og utnyttelse av marint restråstoff. Den gjennomsnittlige brukerfinansieringen i prosjekter støttet av MABIT er på 54 pst., og den høyeste brukerfinansieringen oppnås innen områdene akvakultur og fiskehelse og restråstoff.

Det ble gitt et tilskudd til Nofima AS på 3,5 mill. kroner til etablering og drift av et nasjonalt anlegg for marin bioprosessering i Kaldfjord i Troms. Anlegget ble åpnet 27. august 2013, og tilbyr pilot- og prosesskalautstyr til aktører som har behov for å teste ut eller oppskalere produksjonsprosesser.

Kap. 3928 Annen marin forskning og utvikling

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

90

Tilbakebetaling lån fra Nofima

4 284

4 284

4 300

Sum kap. 3928

4 284

4 284

4 300

Vedrørende 2013:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 3928, ble bevilget på kap. 4023 i 2013.

Post 90 Tilbakebetaling av lån Nofima

Nofima fikk i 2007, som en del av etableringen av selskapet, et mellomfinansieringslån fra staten på 42,842 mill. kroner. I tråd med vedtak i revidert budsjett 2010 for Fiskeri- og kystdepartementet ble tilbakebetalingstiden på lånet til Nofima i 2010 forlenget med inntil 10 år, men slik at minimum 1/10 av lånestolen og påløpte renter tilbakebetales årlig. Det foreslås å bevilge 4,3 mill. kroner på posten i 2015.

Kap. 5574 Sektoravgifter under Nærings- og fiskeridepartementet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

74

Fiskeriforskningsavgift

151 000

151 000

Sum kap. 5574, post 74

151 000

151 000

Det foreslås en bevilgningen på 151 mill. kroner på posten. Posten gjelder inntekter fra fiskeriforskningsavgiften som ble innført i 2014 som følge av omleggingen av ordningen med kvoter til forskningsformål. Inntektsposten motsvares av utgifter på kap. 928, post 21, jf. omtale under kap. 928, post 21 og forslag til vedtak II, 1.

Størrelsen på fiskeriforskningsavgiften samsvarer med gjennomsnittlig førstehåndsverdi av forskningsfangsten for årene 2010–2012, fratrukket verdien av de forskningskvotene som fortsatt må forventes avsatt, beregnet til 151 mill. kroner.

Avgiftssatsen foreslås videreført på samme nivå som i 2014, dvs. 1,2 pst. Avgiften foreslås innkrevd av fiskesalgslagene i forbindelse med avregning til fisker av oppgjør for levering.

Kap. 929 Norsk Designråd

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Tilskudd

38 000

Sum kap. 0929

38 000

Oppgaver og mål

Formålet til stiftelsen Norsk Designråd var å fremme bruk av design som et strategisk innovasjonsverktøy i norsk næringsliv. Stiftelsen hadde i 2013 18 ansatte og var lokalisert i Oslo.

Stiftelsen Norsk design- og arkitektursenter ble opprettet 2. mai 2014 og er en omdanning av Norsk Designråd og Norsk Form. Det statlige tilskuddet til den nye stiftelsen bevilges over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett, jf. nærmere omtalt under kap. 930 Norsk design- og arkitektursenter.

Resultater 2013

Norsk Designråd hadde i 2013 driftsinntekter på 43 mill. kroner. Av dette ble 38 mill. kroner bevilget over Nærings- og handelsdepartementets budsjett. Resten var tilskudd fra andre og noe egeninntjening. Driftsresultatet var på 17 628 kroner.

Et av hovedmålene til Norsk Designråd var å drive markedsføring av design overfor næringslivet for å synliggjøre betydningen av design som et innovasjonsverktøy for økt konkurranseevne i norsk næringsliv. Digitale masseutsendelser, Facebook og Twitter blir stadig viktigere kanaler i kommunikasjonsarbeidet, og antall registrerte presseklipp på nett økte med 6 pst. (totalt 411). Designdagen med Merket for god design er et viktig arrangement som er godt innarbeidet, med stor deltakelse og med høyeste søkertall på fem år i 2013. Arrangementet ga også gode oppslag i NRK og TV2. Norsk Designråd arrangerte kurs i designledelse (GROW) i samarbeid med nederlandske Park design management.

Gjennom designrådgiving og veiledning har Norsk Designråd i 2013 spredd kompetanse til norsk næringsliv om hvordan design kan benyttes i forretningsutvikling og innovasjon. Ut fra dette har Norsk Designråd tatt strategiske valg, hvor de har prioritert de prosjektene som bidrar til å sette ny standard for bruk av design innenfor en bransje. Reiseliv og maritim sektor trekkes i 2013 spesielt fram i denne sammenheng. I perioden jobbet Norsk Designråd med totalt 56 rådgivningsoppdrag (bl.a. Tine og Stortingets grunnlovsjubileum). Sentralt i rådgivingsarbeidet var samarbeidet med Innovasjon Norge, Norges forskningsråd, Patentstyret, Center for Service Innovation (CSI), iStyrelsen og NHO.

Norsk Designråds FoU- og innovasjonsprogrammer hadde i 2013 som mål å stimulere til verdiskaping i norsk næringsliv. Designdrevet innovasjonsprogram (DIP) hadde som mål å spre kunnskap om at designdrevet innovasjon kan bidra til å øke innovasjonsgraden og lønnsomheten i næringslivet. Norsk Designråd trekker spesielt fram prosjekter fra maritim bransje og helsesektoren. I 2013 kom det inn 145 søknader, igangsatte prosjekter var 15, og åtte prosjekter ble lansert (bl.a. Roxar Fields Measurement AS, Sogn Aqua, Polyform og Oslo Universitetssykehus). I arbeidet med å spre kompetanse og nytteverdi til øvrig næringsliv ble 30 nye prosjekter lagt ut på Norsk Designråds hjemmesider. Norsk Designråd arrangerte ulike seminarer, foredrag og workshops om DIP-prosjekter og deltok på arenaer som AquaNor og Forskningsrådets næringslivsdag.

Samlet sett mener departementet at Norsk Designråd nådde sine mål i 2013.

Kap. 930 Norsk design- og arkitektursenter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Tilskudd

75 200

73 900

Sum kap. 0930

75 200

73 900

Oppgaver og mål

Stiftelsen Norsk design- og arkitektursenter ble opprettet 2. mai 2014 ved en omdanning av Norsk Designråd og Norsk Form. Hensikten med etableringen av senteret har vært å sikre en bedre utnyttelse av de statlige midlene på arkitektur- og designfeltet gjennom etablering av en mer slagkraftig og tydelig organisasjon. Det statlige tilskuddet til den nye stiftelsen bevilges i sin helhet over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett.

Norsk design- og arkitektursenter har 44 ansatte og er lokalisert i Oslo.

Stiftelsen har til formål å fremme forståelse, kunnskap og bruk av design og arkitektur fra et næringsmessig og samfunnsmessig perspektiv. Stiftelsen skal fremme kvalitet og nytenkning ved bruk av design og arkitektur i utviklingen av omgivelser, produkter og tjenester i næringslivet og samfunnet ellers. Stiftelsen skal stimulere til innovasjon, effektivisering og økt verdiskaping ved bruk av design og arkitektur i norsk næringsliv og offentlig sektor.

Den faglige aktiviteten i Norsk design- og arkitektursenter skal støtte opp under følgende mål:

formidle verdien av arkitektur og design i relevante sammenhenger og til ulike målgrupper

utøve rådgivning og spre anvendt kompetanse om arkitektur og design som bidrar til gode løsninger

være en drivkraft for FoU og innovasjon innenfor arkitektur og design

Resultater 2013

Resultater for Norsk Designråd er omtalt under kap. 929. Resultater for Norsk Form er omtalt under kap. 322 i Prop. 1 S (2014–2015) for Kulturdepartementet.

Prioriteringer 2015

Stiftelsen og departementet skal i fellesskap gjennomføre prosesser som fører til et omforent mål- og resultatstyringssystem i løpet av 2015, på grunnlag av et strategiarbeid hos stiftelsen. Strategiarbeidet skal også identifisere faglige retninger, områder og egnede måter organisasjonen skal utøve sine faglige aktiviteter på i tiden framover for å utløse gevinster for næringslivet og i samfunnet for øvrig.

Departementet forventer utover dette at stiftelsens aktiviteter i 2015 best mulig skal støtte opp under de målene som er fastsatt for den nye organisasjonen.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås et tilskudd på 73,9 mill. kroner i 2015.

Kap. 935 Patentstyret

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

249 092

242 800

233 400

Sum kap. 0935

249 092

242 800

233 400

Vedrørende 2013 og 2014:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 935, ble bevilget på kap. 901 i 2013 og 2014.

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 9,9 mill. kroner for 2015. Beløpet er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 1,2 mill. kroner for post 01.

Oppgaver og mål

Patentstyret er nasjonal myndighet for behandling av søknader om patent, varemerke og design. Etaten er også nasjonalt kompetansesenter for immaterielle rettigheter.

Patentstyret skal hjelpe næringslivet og samfunnet med å skape verdier gjennom utøvelse av sin myndighetsrolle og gjennom å levere veilednings-, rådgivnings- og oppdragstjenester.

I dag konkurrerer norsk næringsliv i stor grad med utgangspunkt i verdier som avhenger av kunnskap og kompetanse. Dette innebærer at en stor andel av virksomhetenes verdier kan betegnes som immaterielle. Patent, varemerke og designrettigheter vil bidra til at den som påtar seg utviklingskostnadene ved å skape noe nytt, også er den som høster gevinstene. Patentstyret er på denne måten et redskap i regjeringens innovasjonspolitikk ved å legge til rette for at norske bedrifter kan sikres inntjening på egen nyskaping, strategisk markedsføring og design. Gjennom forvaltning og spredning av kunnskap om industrielle og immaterielle rettigheter er etaten en del av det norske innovasjonssystemet.

Med registrering av en industriell rettighet vil samtidig kunnskapen om denne innovasjonen bli offentliggjort. Dette vil på lengre sikt legge til rette for nye innovasjoner. Et velfungerende immaterialrettssystem er et nødvendig fundament for at virksomheter skal basere nyskapende virksomhet i Norge. Patentstyret ivaretar også nasjonale og internasjonale forpliktelser som følge av norsk medlemskap i Det europeiske patentverket.

Patentstyret er lokalisert i Oslo og utførte 254,6 årsverk per 1. mars 2014.

Patentstyret skal fremme innovasjon og verdiskaping i næringsliv og samfunn. I den sammenheng vil Patentstyret fra 2015 ha to nye hovedmål. De nye målene fokuserer på resultatene av det etaten reelt skal oppnå, samtidig som de legger færre føringer for hvordan målene oppnås. De nye målene er:

Flere gode rettigheter

Bedre bruk av immaterielle verdier

Disse målene er et resultat av arbeidet med et nytt mål- og resultatstyringssystem og arbeidet med videreutvikling av etaten.

Resultater 2013

Oppfølgingen av Meld. St. 28 (2012–2013) Unike idear, store verdiar – om immaterielle verdiar og rettar har vært sentralt for Patentstyret i 2013. Det ble i løpet av året etablert et felles prosjekt med Innovasjon Norge om en ny veiledningstjeneste innen immaterielle rettigheter for små og mellomstore bedrifter. Patentstyret har også sammen med NTNU i Trondheim og Center for Intellectual Property ved Universitetet i Göteborg, etablert Intellectual Property Institute of Norway (IPIN) for å styrke opplæringen innen immaterielle rettigheter ved NTNU og i norsk næringsliv for øvrig.

For 2013 var det fastsatt mål for etatens søknadsbehandling og for arbeidet med å spre kunnskap om industrielle rettigheter.

Søknadsbehandling

Målsetting: Patentstyret skal behandle søknader om patent, varemerke og design med riktig kvalitet og behandlingstid.

Kvalitet

For å vurdere kvaliteten i søknadsbehandlingen gjennomfører Patentstyret årlige kundeundersøkelser. I 2013 viste disse undersøkelsene gode resultater for kundenes tilfredshet med søknadsbehandlingen innenfor alle områder, og det var en positiv utvikling sammenlignet med 2012. Søknadsbehandlingen på områdene varemerke, design, patent og forundersøkelser er ISO-sertifiserte og skal bidra til å sikre rett kvalitet og likebehandling. Kvalitetskontroller som Patentstyret har gjennomført, viser at dette er oppnådd, herunder at saksbehandlingen på patentområdet i stor grad er harmonisert med Det europeiske patentverket.

Behandlingstider

I 2013 var den totale søknadsinngangen ca. 10 pst. høyere enn i 2012.

På varemerke- og designområdet var målsettingen i 2013 at behandlingstiden skulle være på nivå med resultatene i 2012, forutsatt at antall nye saker i 2013 var på samme nivå som året før. Antall søknader fra norsk næringsliv var det nest høyeste antallet noensinne, en økning på 5 pst. fra året før. Patentstyret ferdigbehandlet 5 pst. flere varemerkesøknader enn i 2012.

Saksbehandlingstiden for designsøknader var også i 2013 på et tilfredsstillende nivå.

Saksbehandlingstiden for patentsøknader er vesentlig lengre enn for varemerke- og designsøknader. Dette skyldes dels tidkrevende undersøkelser av om oppfinnelsen oppfyller kravet om å være ny for verden før undersøkelse av innfrielse av øvrige krav til patentbarhet. For å få en sak tilstrekkelig belyst er det også ofte nødvendig for Patentstyret å innhente tilleggsopplysninger fra patentsøker. Det er derfor i praksis grenser for hvor kort en forsvarlig behandlingstid for patentsøknader kan være. Patentstyret prioriterer behandlingen av patentsøknader som ikke tidligere har vært innlevert i andre land (førstesøknader) av hensyn til mulig patentering utenlands. Hovedtyngden av søknader innlevert av norske søkere faller innenfor denne kategorien, og Patentstyret har gjennom flere år hatt god måloppnåelse i denne kategorien.

For patentsøknader som bygger på søknader tidligere innlevert i andre land (øvrige søknader), er gjennomsnittlig behandlingstid, som i andre land, lengre enn for førstesøknader. Patentstyret utarbeidet i 2009 i samråd med daværende Nærings- og handelsdepartementet en plan for nedarbeiding av restansene for denne typen patentsøknader. I henhold til denne nedarbeidingsplanen skal gjennomsnittlig saksbehandlingstid være om lag tre år i løpet av 2017. Nedarbeidingsplanen for patentsøknader tar også høyde for at Patentstyret utfører oppgaver for Nordisk Patentinstitutt (NPI), og at andelen NPI-oppdrag som Patentstyret påtar seg, gradvis vil øke.

Kjernen i Patentstyrets avgjørelser består i enten å gi patent eller avslå patentsøknaden. I 2013 økte produktiviteten med ca. 10 pst. Antall avgjorte patentsøknader omfatter imidlertid også søknader som søkeren av ulike årsaker velger å trekke eller lar bli henlagt. Patentsøkerne har i 2013 trukket/henlagt 7 pst. færre søknader enn i 2012, slik at samlet antall avgjorte patentsøknader var noe lavere i 2013 enn i 2012. Patentstyret klarte derfor ikke å holde planen i 2013, men har iverksatt tiltak i 2014 slik at nedarbeidingsplanen fram mot 2017 følges.

Kunnskap om industrielle rettigheter

Målsetting: Patentstyret skal bidra til å øke kunnskapen om industrielle rettigheter i Norge.

De viktigste aktivitetene er kurs, foredrag, forundersøkelser og veiledning. I 2013 var det 840 deltakere på kurs hos Patentstyret. Kurs og arrangementer som ble avholdt i 2013, dekket hele spekteret fra grunnkurs for nybegynnere til avanserte temakurs for eksperter. Sammenlignet med 2012 var det i 2013 en nedgang i antall forundersøkelser på patenter. Nedgangen har vært størst på varemerkeområdet. Dette kan ha sammenheng med at saksbehandlingstiden for varemerke er lavere enn for noen år tilbake.

Patentstyrets hjemmesider er en viktig informasjonskanal, og i 2013 var det en økning på 14 pst i antall eksterne besøk på nettsidene. Mange får også veiledning pr. telefon og ved besøk.

Patentstyret har i 2013 videreutviklet kunderettede elektroniske tjenester. Gjennom etatens søketjeneste gjøres data i patent, varemerke og designregistre tilgjengelig for publikum. Bruk av denne søketjenesten økte med 20 pst. i forhold til 2012. I 2013 er Patentstyrets søknads- og rettighetsdata også gjort tilgjengelig gjennom flere internasjonale kanaler til nytte både for kunder i utlandet og Norge. Over 85 pst. av søknadene til Patentstyret om industrielle rettigheter innleveres nå via Altinn.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener departementet at Patentstyret nådde sine mål i 2013 uten nevneverdige avvik.

Prioriteringer 2015

Patentstyret skal i 2015 styrke muligheter for å håndtere immaterielle rettigheter i næringslivet og i forskningsinstitusjonene.

Forbedre søknadsbehandlingen så den blir mer effektiv og tilpasset kundenes behov. Videreutvikling av elektroniske tjenester som dekker kundenes og samfunnets behov og av veiledningstjeneste rettet mot små og mellomstore bedrifter i samarbeid med Innovasjon Norge, inngår i dette arbeidet.

Arbeide for at Nordisk Patentinstitutt kan bli den foretrukne PCT-myndighet for norske søkere og effektivisere Patentstyrets arbeid med NPI. PCT er en verdensomfattende ordning for forenklet innlevering og behandling av patentsøknader.

Styrke omfanget og innholdet av veiledning og opplæring av immaterielle rettigheter i næringslivet og i utdanningssektoren, en videreutvikling av samarbeidet med NTNU og Center for Intellectual Property Göteborg om Intellectual Property Institute of Norway skal inngå i dette arbeidet.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke lønn og andre driftsutgifter og mindre investeringer.

Det foreslås en bevilgning på 233,4 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 1,7 mill. kroner. Dette innebærer en reell reduksjon som har sammenheng med reduserte pensjonsutgifter.

Det foreslås at bevilgningen kan overskrides mot tilsvarende merinntekter under kap. 3935, postene 01, 02 og 03, jf. forslag til vedtak II, 1.

Kap. 3935 Patentstyret

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Inntekt av informasjonstjenester

6 761

7 250

7 500

02

Inntekter knyttet til NPI

3 197

5 200

5 300

03

Gebyrer immaterielle rettigheter

42 455

41 100

42 200

15

Refusjon av arbeidsmarkedstiltak

3

16

Refusjon av foreldrepenger

3 840

18

Refusjon av sykepenger

4 625

Sum kap. 3935

60 881

53 550

55 000

Vedrørende 2013 og 2014:

Bevilgningene som er foreslått på kap. 3935, postene 01, 02 og 03 for 2015, ble bevilget på kap. 3901, postene 05, 07 og 08 i 2013 og 2014.

Patentstyret har både inntektsgivende og ikke inntektsgivende aktiviteter. De inntektsgivende aktivitetene blir finansiert gjennom gebyrer og avgifter og er i hovedsak knyttet til søknadsbehandlingen. De ikke inntektsgivende aktivitetene er i hovedsak knyttet til målet om å bidra til større kunnskap om industrielle rettigheter i Norge og ta vare på andre lovpålagte myndighetsroller. Eksempler på ikke inntektsgivende aktiviteter kan være veiledning av søkere, bistand til offentlige myndigheter og store deler av informasjonsformidlerrollen. Det er et mål at Patentstyrets utgifter og inntekter for inntektsgivende aktiviteter skal gå i balanse over tid. Derfor ble bl.a. de norske gebyr- og avgiftssatsene justert fra 1. april 2014, og de vil bli justert jevnlig framover som et av flere bidrag til målet om balanse.

Inntektene for Patentstyrets gebyrbelagte tjenester føres under kap. 3935. Det foreslås en merinntektsfullmakt knyttet til postene 01, 02 og 03, jf. omtale under kap. 935, post 01 og forslag til vedtak II, 1.

Tjenester som er avgiftsbelagt, føres under kap. 5574 Sektoravgifter under Nærings- og fiskeridepartementet, post 71 Avgifter immaterielle rettigheter. Patentstyrets samlede inntekter er i budsjettforslaget for 2015 anslått til 205 mill. kroner.

Kap. 5574 Sektoravgifter under Nærings- og fiskeridepartementet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

71

Avgifter immaterielle rettigheter

149 228

150 000

150 000

Sum kap. 5574, post 71

149 228

150 000

150 000

På posten føres inntekter fra avgifter knyttet til Patentstyrets søknadsbehandling. Dette omfatter bl.a. søknadsavgifter, årsavgifter og fornyelsesavgifter. Inntekter fra gebyrer knyttet til Patentstyrets søknadsbehandling føres på kap. 3935. Det foreslås bevilget 150 mill. kroner på posten i 2015. Det vises til nærmere omtale under kap. 935 og 3935 Patentstyret.

Kap. 936 Klagenemnda for industrielle rettigheter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Driftsutgifter

3 369

5 800

5 900

Sum kap. 0936

3 369

5 800

5 900

Vedrørende 2013 og 2014:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 936, ble bevilget på kap. 914 i 2013 og 2014.

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 01 redusert med 128 000 kroner for 2015. Beløpet er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 29 000 kroner for post 01.

Oppgaver og mål

Klagenemnda for industrielle rettigheter er et uavhengig administrativt statlig klageorgan som behandler klager på vedtak fattet av Patentstyret, som er den nasjonale registreringsmyndigheten for patent, varemerke og design i Norge. Nemnda er klageinstans for vedtak fattet i henhold til særlovene om typiske industrielle rettigheter som patent, varemerke og design, men også planteforedlerrettigheter, og i tillegg klager etter foretaksnavneloven og edelmetalloven.

Klagenemnda ble etablert 1. april 2013. Den er lokalisert i Oslo og disponerte 4 årsverk per 1. mars 2014. De fleste klagesakene behandles av paneler på tre til fem eksperter som settes sammen av ledelsen i nemnda.

Hovedmålet for virksomheten er å tilby brukerne, først og fremst norsk næringsliv, effektiv og brukervennlig tilgang til rettssikkerhet på området industrielle rettigheter, i form av høy kvalitetsmessig behandling av klager på områdene nevnt over.

Resultater 2013

Klagenemnda har på kort tid etter oppstart etablert en forsvarlig og effektiv virksomhet. Den avgjorde seks patentsaker, 55 varemerkesaker og seks foretaksnavnesaker i 2013. Nemnda overtok en restanse på ca. 140 klagesaker fra Patentstyret og mottok 102 nye saker i 2013. Av dette var 85 saker innen varemerke, 16 saker innen patent og én sak innen foretaksnavn.

Prioriteringer 2015

Nemnda skal behandle saker på en effektiv og brukervennlig måte, og med så høy kvalitet at nemnda framstår som attraktiv for brukerne.

Budsjettforslag 2015

Post 01 Driftsutgifter

Bevilgningen skal dekke lønnsutgifter, andre løpende driftsutgifter og investeringer i utstyr.

Det foreslås en bevilgning på 5,9 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell økning på 257 000 kroner.

Kap. 3936 Klagenemnda for industrielle rettigheter

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

01

Gebyrer

404

500

500

Sum kap. 3936

404

500

500

Vedrørende 2013 og 2014:

Midlene som er foreslått på kap. 3936 i 2015, ble bevilget på kap. 3914 i 2013 og 2014.

Post 01 Gebyrer

Posten omfatter gebyrer fra bedrifter og personer som finner grunnlag for å klage på Patentstyrets avgjørelser ved behandling av søknader om patent, varemerke, design og etter edelmetallloven, samt klager på avgjørelser om planteforedlerrettigheter og foretaksnavn. Det legges til grunn at klagegebyrer bare i begrenset grad vil kunne dekke nemndas utgifter. Dette er nødvendig for at kostnadene ved å klage ikke skal bli for høye for nemndas brukere.

Det foreslås en bevilgning på 0,5 mill. kroner for 2015.

Kap. 2421 Innovasjon Norge

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

50

Innovasjon – prosjekter, fond

273 200

235 200

345 100

70

Basiskostnader

339 500

351 650

165 400

71

Innovative næringsmiljøer, kan overføres

438 974

405 000

89 000

72

Forsknings- og utviklingskontrakter, kan overføres

313 112

285 000

291 100

73

Tilskudd til innkjøpskonsortium for kjøp av kraft, kan overføres

7 803

74

Reiseliv, profilering og kompetanse, kan overføres

455 200

75

Marint verdiskapingsprogram, kan overføres

20 000

76

Miljøteknologi, kan overføres

89 616

173 400

230 000

78

Administrasjonsstøtte for distriktsrettede såkornfond

4 000

4 200

4 300

90

Lån fra statskassen til utlånsvirksomhet, overslagsbevilgning

45 650 000

41 750 000

41 100 000

Sum kap. 2421

47 116 205

43 224 450

42 680 100

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble det gjort følgende bevilgningsendringer, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014):

post 50 ble økt med 15 mill. kroner

ny post 51 Tapsfond, såkornkapitalfond, ble bevilget med 381,1 mill. kroner

post 70 ble økt med 5 mill. kroner

post 75 ble økt med 2 mill. kroner

Vedrørende 2015:

På bakgrunn av innføringen av et nytt system for mål- og resultatstyring for Innovasjon Norge er det foreslått endringer i poststrukturen under kap. 2421. Omleggingen innebærer at det som i tidligere budsjetter har vært post 70 og 71 fordeles på tre poster, post 70, 71 og 74.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 1,76 mill. kroner for post 70.

Oppgaver og mål

Innovasjon Norge er statens og fylkeskommunenes viktigste verktøy for å realisere verdiskapende næringsutvikling i hele landet. Innovasjon Norge forvalter virkemidler innenfor finansiering, kompetanse, profilering, nettverk og rådgivning. Selskapet skal kombinere virkemidler ut fra den enkelte kundes behov og har frihet til å utforme og prioritere virkemidlene innenfor gitte budsjettrammer. I tillegg skal selskapet forvalte virkemidlene i overensstemmelse med EØS-regelverket og føringer som er lagt for selskapets virksomhet i Lov om Innovasjon Norge, årlige budsjettproposisjoner og øvrige føringer fra oppdragsgiverne. Det vises til nærmere beskrivelse av selskapets virkemidler i boks 5.5.

Boks Virkemidler i Innovasjon Norge over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett

Etablerertilskuddsordningen skal støtte gründere som har nye ideer med stort vekstpotensial. Tilskuddet kan brukes til å utvikle egen kompetanse, kjøpe kompetansetjenester av andre, tilpasse produktet eller tjenesten til markedet eller som sikkerhet for å innhente mer kapital.

Landsdekkende innovasjonstilskudd kan gis til prosjekter som bidrar til å fremme oppfinnelser, produktutvikling, nyetableringer, omstillinger eller kompetanseheving. Midlene skal tildeles slik at de realiserer måloppnåelsen best mulig. Midlene kan brukes til mobiliseringsaktiviteter innenfor postens formål.

Forsknings- og utviklingskontrakter (FoU-kontrakter) er tilskudd til et forpliktende og målrettet samarbeid mellom to eller flere parter innen næringslivet (IFU) eller mellom næringslivet og det offentlige (OFU). Målgruppen er normalt små og mellomstore leverandørbedrifter med kompetanse til å løse utviklingsbehov hos kundepartnere.

Miljøteknologiordningen gir investeringstilskudd til pilot- og demonstrasjonsprosjekter. Ordningen skal fremme norsk industris konkurranseevne på lengre sikt og over tid bidra til å realisere Norges miljømålsettinger.

Lavrisikolån gis i hovedsak til prosjekter sammen med lån fra private banker på markedsmessige vilkår. Lavrisikolån brukes til delfinansiering av investeringer i bygninger, driftsutstyr, fiskefartøyer og til investeringer i landbruket og bidrar til å utløse annen finansiering.

Risikolån/innovasjonslån kan benyttes til delfinansiering av investeringsprosjekter som handler om nyetablering, nyskaping, omstilling, internasjonalisering og utvikling, hvor det er vanskelig å finne tilstrekkelig risikovilje for gjennomføring i det private kredittmarkedet.

Landsdekkende garanti kan tilbys i forbindelse med driftskreditt eller investeringslån, primært til små og mellomstore bedrifter.

Såkornfondsordninger skal bidra til å utløse privat kapital til investeringer i tidlig fase. Fondene skal tilby risikovillig kapital og relevant kompetanse. Fondene er privat eid og drevet, og staten bidrar gjennom ansvarlige lån (tidligere fond) eller egenkapital (fond opprettet i 2014) og risikoavlastning.

Fond for Nordvest-Russland og Øst-Europa omfatter henholdsvis to investeringsfond som bidrar til å delfinansiere investeringer som norske selskap gjør i Nordvest-Russland og Øst Europa og et tilskuddsfond som bidrar til å tilrettelegge kommersielle prosjekter av stor betydning for næringssamarbeidet med Nordvest-Russland.

Bedriftsnettverk er et tilbud til små og mellomstore bedrifter som ønsker å etablere forpliktende samarbeid. Etter et vellykket forprosjekt kan deltakerbedriftene i et bedriftsnettverk gå videre til andre tjenester som omfattes av Program for klyngeutvikling.

Program for klyngeutvikling skal bidra til å forsterke innovasjons- og fornyelsesevnen i regionale innovasjonsmiljøer gjennom økt samspill og samarbeid innenfor næringslivet, og mellom næringsliv, kunnskapsmiljøer og offentlige utviklingsaktører. Programmet har tre nivåer: Arena omfatter klynger med nyetablerte og/eller umodne samarbeidsinitiativ. Norwegian Centres of Expertise (NCE) omfatter klynger med en etablert organisasjon med velutviklede tjenester, partnere og oppnådde resultater fra samarbeidsprosjekter. Global Centres of Expertise (GCE) skal bidra til økt verdiskaping og forsterket attraktivitet og posisjon innenfor globale verdikjeder gjennom strategiske samarbeidsprosjekter.

Kompetanse og rådgivning: Innovasjon Norge tilbyr ulike kompetansetiltakfor etablerere, ansatte og ledere i bedrifter, styremedlemmer eller ulike aktører og interessenter i regionale næringsutviklingstiltak. Selskapet tilbyr også rådgivning til enkeltvirksomheter og grupper av bedrifter.

Profilering: Innovasjon Norge skal bidra til å markedsføre Norge som reisemål og stimulere til positiv utvikling av reiselivsnæringen. Selskapet skal også profilere norsk næringsliv og Norge som et attraktivt land å gjøre investeringer i.

Internasjonalisering: Innovasjon Norge tilbyr kursing rettet mot internasjonal forretningsutvikling for tidligfasebedrifter. Internasjonaliseringsarbeidet er konsentrert rundt formidling av informasjon og kunnskap om internasjonale markeds- og konkurranseforhold, utnyttelse av internasjonale markedsmuligheter og utveksling av teknologi og kunnskap.

Boks Nytt mål- og resultatstyringssystem

Nærings- og handelsdepartementet har i 2013, i samarbeid med øvrige eiere, oppdragsgivere og Innovasjon Norge, ferdigstilt et helhetlig mål- og resultatstyringssystem for Innovasjon Norge. Systemet skal vurdere selskapets måloppnåelse og være et verktøy for utvikling av bedre og mer treffsikre virkemidler.

Metode

Det nye mål- og resultatstyringssystemet konkretiserer selskapets delmål gjennom styringsindikatorer på to ulike nivåer: resultater og effekter som skal gjøre det mulig å måle eller beskrive i hvilken grad målene nås. Med resultater menes her de virkninger som søkes oppnådd overfor den aktøren selskapet ønsker å påvirke direkte, mens effekter sikter til virkninger på et mer overordnet nivå og som oftest kommer senere i tid.

Styringsindikatorer knyttet til delmålene

Delmål

1 Flere gode gründere

2 Flere vekstkraftige bedrifter

3 Flere innovative næringsmiljøer

Effekter

OverlevelsesrateOmsetningsvekst

OmsetningsvekstProduktivitetsvekstVekst i lønnsomhet

OmsetningsvekstVekst i lønnsomhet

Resultater

Utvikling i addisjonalitetUtvikling i Innovasjon Norges bidrag til kompetanseInnovasjonshøyde i prosjekteneRisikovurdering i prosjektene

Utvikling i addisjonalitetKundetilfredshet med kompetanse- og rådgivningstjenesterInnovasjonshøyde i prosjekteneDriftsrisiko i bedriftene

Samarbeid innad i næringsmiljøet og med eksterne kunnskapsmiljøerMobiliserte deltakere i næringsmiljøer

Statistisk sentralbyrå (SSB) har satt sammen sammenligningsgrupper av likeartede foretak som skal matche Innovasjon Norges kunder på faktorer som alder, størrelse og næring. SSB har så beregnet indikatorene for både Innovasjon Norges kunder og sammenligningsgruppene, og estimert effekten av bidraget fra Innovasjon Norge ved å se på forskjellen mellom de to likeartede gruppene.

Resultatindikatorene i mål- og resultatstyringssystemet er utløsningsgrad, kompetanseheving, innovasjonshøyde og risikovurdering i prosjektene og bedriftene. De to første baserer seg på en ekstern analyse fra analysebyrået Pöyry av måloppnåelse basert på kundeeffektundersøkelser. Resultatene som måloppnåelsen baserer seg på for 2013, kommer fra førundersøkelsen gjort for bedrifter som mottok støtte i 2011 og 2012, og etterundersøkelsen for bedrifter som mottok midler fra 2007 til 2009. Vurderingen av risiko og innovasjonshøyde i prosjektene og bedriftene gjøres av Innovasjon Norges saksbehandlere.

Rapporteringen for 2013 er den første rapporteringen med det nye mål- og resultatstyringssystemet. Det er en viss usikkerhet knyttet til resultatene fra det nye systemet og fra enkeltindikatorene. Systemet har imidlertid ført til en vesentlig bedring i kvaliteten på resultat- og effektmålingene av Innovasjon Norges innsats. Det kan være behov for endringer eller justeringer av ulik art etter en utprøving av systemet. Det legges opp til at rapporteringen suppleres med støttende analyser og jevnlige evalueringer.

Innovasjon Norge er organisert som et særlovsselskap hvor selskapets styre har et selvstendig ansvar for selskapets virksomhet og resultatene som oppnås. Staten, ved Nærings- og fiskeridepartementet, eier 51 pst. av selskapet, mens fylkeskommunene til sammen, og likt fordelt, eier 49 pst. I tillegg til hovedkontoret i Oslo hadde Innovasjon Norge per 31. desember 2013 15 distriktskontorer og i tillegg seks lokalkontorer. Selskapet har også 34 utekontorer i 29 land. Ved utgangen av 2013 disponerte selskapet om lag 758 årsverk, fordelt med 319 ved distriktskontorene, 190 ved utekontorene og 249 ved hovedkontoret.

Innovasjon Norges hovedmål er å utløse bedrifts- og samfunnsøkonomisk lønnsom næringsutvikling, og utløse regionenes næringsmessige muligheter. Av hovedmålet er det utledet tre delmål:

Delmål 1: Flere gode gründere

Delmål 2: Flere vekstkraftige bedrifter

Delmål 3: Flere innovative næringsmiljøer

Resultater 2013

Effekter for hele selskapet

Med utgangspunkt i oppdragene gitt fra Storting og fylkesting har Innovasjon Norge utviklet et bredt tjenestetilbud. Ved å arbeide på tvers av ulike næringer, regioner og klynger ivaretar Innovasjon Norge et helhetlig perspektiv på verdiskapende næringsutvikling hos et bredt spekter av norske bedrifter. I 2013 ble til sammen 3,1 mrd. kroner i tilskudd tildelt Innovasjon Norge. I tillegg disponerte Innovasjon Norge en ramme for nye utlån på 3 mrd. kroner, hvorav 2,5 mrd. kroner gikk til landsdekkende lavrisikolån og 500 mill. kroner til landsdekkende innovasjonslån. Selskapet ga også tilsagn om distriktsrettede risikolån på oppdrag fra fylkeskommunene. Den etterfølgende resultatrapporteringen er basert på nytt mål- og resultatstyringssystem for selskapet, jf. nærmere beskrivelse i boks 5.6.

Selv om det er usikkerhet knyttet til resultatene, vil analysen kunne gi indikasjoner på effekten av Innovasjon Norges tjenester. De beregnede indikatorene for alle kunder som inngår i analysen, viser bedre resultater for bedrifter som har mottatt støtte fra Innovasjon Norge enn for sammenligningsgruppen:

Høyere omsetningsvekst: Bedrifter som har fått støtte fra Innovasjon Norge, har i gjennomsnitt nær 10 prosentpoeng høyere vekst i omsetning per år i treårsperioden enn sammenligningsgruppen som ikke har fått støtte. Dette indikerer at bidrag fra Innovasjon Norge øker bedriftenes evne til å skape vekst.

Høyere produktivitetsvekst: Bedrifter som har fått støtte fra Innovasjon Norge, har i gjennomsnitt hatt over 3 prosentpoeng høyere vekst i produktivitet per år i treårsperioden enn sammenligningsgruppen som ikke har fått støtte. Dette indikerer at bidrag fra Innovasjon Norge styrker bedriftenes evne til å øke sin produktivitet.

Noe høyere lønnsomhet: Bedrifter som har fått støtte fra Innovasjon Norge har i gjennomsnitt 0,5 prosentpoeng høyere vekst i lønnsomhet per år i treårsperioden enn sammenligningsgruppen som ikke har fått støtte.

Effekter og resultater for oppdrag fra Nærings- og handelsdepartementet (NHD) og Fiskeri- og kystdepartementet (FKD), dagens Nærings- og fiskeridepartement (NFD)

Rapporteringen nedenfor omfatter bevilgningene over tidligere Nærings- og handelsdepartementets og Fiskeri- og kystdepartementets budsjetter for 2013. Innovasjon Norge har i 2013 gitt lånetilsagn og påtatt seg garantiansvar for rundt 3 mrd. kroner og tilskudd for 1,6 mrd. kroner over disse departementenes budsjetter.

Effekter og resultater knyttet til hovedmål og delmål

Tabell 5.19 Målte effekter for delmål 1 Flere gode gründere og 2 Flere vekstkraftige bedrifter for 2013

Differanse ift. sammenlignbar gruppe bedrifter (2000–2012)

Virkemidler (under tidligere NHD og FKD¹)

Lavrisikolån

Gründere som mottok lavrisikolån

Etablerte bedrifter som mottok lavrisikolån

Alle INs kunder – alle virkemidler

Omsetningsvekst

19,2²

11,8²

23,5²

10,7²

9,7²

Produktivitetsvekst

2,5

3,4

4,2

3,3²

Lønnsomhetsvekst

-1,0

0,6³

6,4²

0,5²

¹ Kap. 2421, post 50, 71, 72, 73 og 75 og kap. 2415, post 50 og 75.

² Signifikant på 1 pst. nivå.

³ Signifikant på 5 pst. nivå.

Tall uten fotnote indikerer ikke signifikante tall.

Tabellen viser i prosentpoeng hvor mye høyere vekst bedrifter som mottok støtte fra Innovasjon Norge oppnådde, sammenlignet med lignende bedrifter som ikke mottok støtte (sammenligningsgruppen).

Resultatene indikerer at virkemidlene har bidratt til vekst i omsetning og er for denne indikatoren høyere enn gjennomsnittet for Innovasjon Norges kunder. Indikatoren for kunder som har mottatt lavrisikolån viser at denne gruppen har høyere lønnsomhet enn sammenligningsgruppen. Dette kan gi en indikasjon på at lavrisikolån har positiv effekt på lønnsomhet, og er viktig for å nå målet om flere vekstkraftige bedrifter. Den beregnede effekten er langt høyere enn den beregnede effekten for alle Innovasjon Norges kunder. Samlet sett for virkemidlene er indikatoren for bedriftenes lønnsomhet negativ, men ikke statistisk signifikant.

Analysene gir indikasjon på at virkemidlene finansiert av Nærings- og fiskeridepartementet samlet sett har bidratt til en effekt på omsetning for bedrifter som har mottatt støtte fra Innovasjon Norge, og denne er betydelig høyere enn for Innovasjon Norge som helhet. Samtidig som resultatene fra denne første undersøkelsen er positive, er det verdt å merke seg at det er usikkerhet knyttet til målingene av effekter og resultater, og at resultatene kommer som følge av tiltak som ble gjennomført en tid tilbake.

Hovedmål: Innovasjon Norge skal utløse bedrifts- og samfunnsøkonomisk lønnsom næringsutvikling og utløse regionenes næringsmessige muligheter.

Delmål 1: Flere gode gründere

Innovasjon Norge skal stimulere gründere og oppstartsbedrifter til å utnytte sine muligheter for vekst. Målet er ikke å etablere flest mulig bedrifter, men at flest mulig lovende nyetableringer overlever og utnytter sitt vekstpotensial. Selskapet prioriterer tre innsatsområder:

Flere globale gründere

Flere levedyktige oppstartsbedrifter

Mer attraktivt å være gründer.

Innovasjon Norge har over flere år gjennomført vesentlige endringer i arbeidet med entreprenørskap og gründere på bakgrunn av nye innsikter i fagfeltet både nasjonalt og internasjonalt. I 2013 har selskapet utviklet og implementert nye kompetanse- og rådgivningstilbud for gründere og styrket innsatsen for bedrifter i tidlig fase, gjennom økt satsing på ordningen med landsdekkende etablerertilskudd og etablering av nye landsdekkende såkornfond.

Resultatene viser at overlevelsesgraden er noe høyere for gründere som har fått støtte fra Innovasjon Norge. Etter fem år er det aktivitet i 82 pst. av de nyetablerte foretakene som har mottatt støtte, mens det for sammenligningsgruppen av likeartede foretak som ikke har mottatt støtte, er aktivitet i 68 pst. av foretakene.

Analysen viser at lavrisikolån gitt til bedrifter i gruppene industri, tjenesteyting og fiskeflåten har 23,5 prosentpoeng høyere vekst per år i løpet av treårsperioden enn sammenligningsgruppen. Analysene indikerer dermed at gründere som mottar lavrisikolån, har bedre overlevelsesevne. Innovasjon Norges støtte er utløsende dersom prosjektet eller aktiviteten ikke ville blitt gjennomført uten støtten. Støtten bidrar dermed til å korrigere for en markedssvikt. Utløsningsgraden blant gründerne har vært stabilt høy de siste årene, og dette indikerer at støtte fra Innovasjon Norge bidrar til å utløse prosjekter som ellers ikke ville blitt realisert.

Selskapet har i 2013 implementert nye kompetanse- og rådgivningstilbud, og resultatindikatorene for kompetanse er økende. Innovasjonshøyden for innvilgede tilskudd er stabilt høy. Resultater fra Innovasjon Norges siste kundeeffektmålinger viser at 82 pst. av gründerprosjektene har bidratt til en eller flere innovasjoner, og at andelen har vært stabil på dette nivået de siste årene. 74 pst. av gründerprosjektene som mottar støtte, bidrar til innovasjon på internasjonalt nivå. Samlet indikerer dette at innovasjonshøyden blant gründerne som har fått støtte fra Innovasjon Norge, er høy.

Prosjektrisikoen skal normalt være høy, men risikoen er i gjennomsnitt noe lavere i prosjektene som har fått tilsagn i 2013. Innovasjon Norge ser prosjektenes risikoprofil i sammenheng med at det i 2013 generelt var økt grad av forsiktighet og usikkerhet i næringslivet knyttet til markeds- og konjunkturutviklingen. Dette kan forklare hvorfor de prosjektene som ble realisert, kan ha noe lavere risiko.

Etablerertilskudd

I 2013 styrket Innovasjon Norge sin innsats for flere gode gründere. Det ble stilt ca. 80 mill. kroner til disposisjon til etablerertilskudd, som representerte en vesentlig økt ramme i forhold til foregående år. Det ble videre lagt opp til at Innovasjon Norge skulle finansiere flere oppstartsbedrifter med mindre beløp enn tidligere, slik at flere ville få mulighet til å utvikle sine prosjekter til et nivå der de vil være interessante for private investorer.

Det har for øvrig vært en ambisjon å redusere saksbehandlingstiden, spesielt på etablerertilskudd. Selskapet har ikke lyktes å redusere den mer enn til ca. 50 dager og vil intensivere arbeidet med å redusere den ytterligere for denne typen saker.

Internasjonalisering

Innovasjon Norge introduserte i 2013 et nytt tilbud til tidligfasebedrifter gjennom et to dagers kurs rettet mot internasjonal forretningsutvikling for gründere og unge bedrifter, på åtte steder i Norge. Videre har selskapet en pilotsatsing for norske teknologibedrifter og har som målsetting å knytte slike bedrifter opp mot miljøet og ressurspersonene i London og Tech City – Europas raskest voksende innovasjons- og teknologisenter.

Delmål 2: Flere vekstkraftige bedrifter

Innovasjon Norge skal bistå både de nyskapende bedriftene med internasjonale ambisjoner og bredden av norsk næringsliv som arbeider for å sikre sin konkurransekraft og lønnsomhet. Selskapet prioriterer tre områder:

Flere internasjonale vekstbedrifter

Flere nyskapende bedrifter

Økt produktivitet og lønnsomhet i bedrifter

Det var ikke mulig å beregne indikatorer for effekter av andre enkeltvirkemidler enn lavrisikolån under dette delmålet for 2013. Resultatene fra den første målingen av indikatoren for omsetningsvekst viser at bedrifter som har fått lavrisikolån fra Innovasjon Norge, har 10,7 prosentpoeng høyere gjennomsnittlig omsetningsvekst per år i treårsperioden enn i sammenligningsgruppen i samme periode. Indikatorene viser at etablerte bedrifter som har fått støtte innenfor virkemidler for innovasjon og utlån, har 4,2 prosentpoeng høyere produktivitetsvekst per år i en treårsperiode enn sammenligningsgruppen (ikke statistisk signifikant). Det er verdt å merke seg at Innovasjon Norges kunder innenfor innovasjonsfremmende virkemidler kan vise til høyere produktivitetsvekst enn i andre virkemidler og målt opp mot sammenligningsgruppen. Resultatene fra den første målingen av indikatoren for vekst i lønnsomhet viser at bedrifter som har fått støtte fra Innovasjon Norge, har 6,4 prosentpoeng mer vekst i lønnsomheten per år i en treårsperiode etter å ha fått støtte målt opp mot sammenligningsgruppen.

For å oppnå størst mulig samfunnsøkonomisk uttelling, må ressursinnsatsen prioriteres på de bedriftene som både har stort vekstpotensial og der Innovasjon Norge kan utløse sterkere vekst. Andelen vekstkraftige bedrifter blant Innovasjon Norges kunder de siste ti årene samlet er 15 pst., mens andelen i sammenligningsgruppen er 5 pst. Dette indikerer at Innovasjon Norge er med på å få fram flere norske vekstbedrifter. I arbeidet med kompetanseheving har selskapet gått fra å vurdere kvalitet på prosjektet til å vurdere bedriftens mulighet for å utvikle ny lønnsom forretning, bl.a. gjennom å identifisere og følge opp prioriterte kunder mer systematisk og ved å styrke forretningskompetansen hos Innovasjon Norges egne kunderådgivere.

Innovasjon Norge støtter bedrifter og prosjekter som representerer ulik grad av risiko. Selskapet gjør en vurdering av risikoen til bedriftene som får støtte fra låneordningene. Risikoprofilen til lavrisikolånene viser at driftsrisikoen i bedriftene Innovasjon Norge har støttet, har gått ned for de mest risikofylte, mens andel av bedrifter med middels driftsrisiko har økt tilsvarende. Innovasjon Norge forklarer dette ved å vise til forhold i markedet der det har vært vanskelig for de mest risikofylte å realisere nye prosjekter.

Låneordningene

Effektmålingene for delmål 2 Flere vekstkraftige bedrifter, indikerer at lavrisikolån er et effektivt virkemiddel. Ordningens resultat i 2013 var 143,7 mill. kroner. Menon Business Economics har evaluert låneordningene Innovasjon Norge forvalter[11] på vegne av Nærings- og fiskeridepartementet og fylkeskommunene (midler stilt til disposisjon over Kommunal og moderniseringsdepartementets budsjett). Evalueringen viser at lavrisikolåneordningen i all hovedsak fungerer godt. Innovasjon Norge gir i stor grad lån til bedrifter som ikke får lån i private banker, uten å ta større tap enn private banker. Videre drives ordningen effektivt, noe som gjør den samfunnsøkonomisk lønnsom. Lånene som gis til landbruksnæringen, er i mindre grad dekket av evalueringen som følge av manglende datagrunnlag. Menon Business Economics anbefaler at Innovasjon Norge dreier ordningen over til i større grad å rette seg mot andre næringer, særlig industri og tjenesteyting. Innovasjon Norge har en ambisjon om å få til en slik dreining, men oppnådde ikke det i 2013. Andelen som er disponert til landbruk og fiskefartøyfinansiering, ble derfor høyere enn planlagt. Dette har sammenheng med søknadsinngangen.

I evalueringen vises det at den distriktsrettede risikolåneordning er samfunnsøkonomisk lønnsom, mens den landsdekkende innovasjonslåneordningen skårer dårligere. Dette skyldes i stor grad at den landsdekkende ordningen er rettet mot unge bedrifter med høyere risiko og mindre gjeldsbetjeningsevne.

Departementet følger opp evalueringen.

Miljøteknologiordningen

Miljøteknologiordningen har i 2013 blitt evaluert av Menon Business Economics. Evaluator slår fast at ordningen er relevant, siden det er klare og påviselige markedsimperfeksjoner og en tydelig mangel på kapital til miljøteknologiprosjekter i Norge. Ordningen har en utløsningsgrad på 83 pst. Evaluator påpeker imidlertid at ordningen bør ha tydeligere målformuleringer, med mål som lettere kan måles for å vurdere effekt. Det trekkes også fram at ordningen i større grad bør unngå finansiering av prosjekter med marginalt kommersialiseringspotensial. Det er også utfordringer knyttet til at det velges prosjekter med for høy risiko. Innovasjon Norge følger opp evalueringen.

Internasjonalisering

Innovasjon Norge har tilstedeværelse ved 34 utekontorer i 29 land. Internasjonaliseringsarbeidet er konsentrert rundt formidling av informasjon og kunnskap om internasjonale markeds- og konkurranseforhold, utnyttelse av internasjonale markedsmuligheter og utveksling av teknologi og kunnskap. I selskapets kundeserviceundersøkelse for 2013 vurderes kvaliteten på det som leveres av utekontorene som høy, og høyere enn for andre deler av selskapet.

Innovasjon Norge ble i 2013 tildelt 8 mill. kroner for åstyrke satsingen på internasjonalisering med vekt på tilstedeværelse i vekstmarkeder. Antall årsverk ved utekontorene har økt, hovedsakelig som følge av opprettelse av kontorer i Jakarta og Nairobi.

Selskapet ble også bedt om å styrke egen kompetanse om internasjonale markedsmuligheter og samarbeidet med andre aktører, bl.a. utenriksstasjonene og Norges forskningsråd. Som en del av dette har selskapet igangsatt et pilotprosjekt med tre utenriksstasjoner, i Daar es Salaam, Santiago og Guangzhou. Pilotprosjektet vil etablere en arbeidsmodell og teste ut verktøy for hvordan samarbeidet mellom selskapet og utenrikstjenesten kan styrkes. Selskapet inngikk høsten 2013 en avtale med Norges forskningsråd og Siva hvor samordning av det internasjonale arbeidet er ett av fire samarbeidsområder.

Innovasjon Norge har i 2013 engasjert BI til å analysere SSBs eksportdata for å øke sin kunnskap om norsk eksport. Når det gjelder samarbeidet om internasjonaliseringstiltak mellom de ulike kontorene, framkommer det at selskapet selv vurderer sin måloppnåelse som lav, tross i systematisk oppfølging.

Det er gjennomført færre internasjonale prosjekter i 2013 etter en oppgang i 2012.

Reiseliv

Med bakgrunn i Innovasjon Norges kunnskap om reiselivsmarkedet, sentrale trender og tilpasning til prioriterte målgrupper er det gjennom 2013 gitt støtte til rådgivning til reisemålsutvikling, finansiering av bedriftsnettverk og en rekke kompetansehevende kurs til reiselivsnæringen i hele landet. I 2013 gjennomførte Innovasjon Norge en ny type landsdekkende spørreundersøkelse for å få bedre informasjon om turisters forbruk i Norge. Undersøkelsen viser at turistene hadde et samlet forbruk på ca. 25 mrd. kroner sommeren 2013.

Sjømat

Marint verdiskapingsprogram skal bidra til å realisere verdiskapingspotensialet i sjømatnæringen og bidra til at sjømatbedrifter omsetter markedskunnskap til økt lønnsomhet.

I 2013 ble programmet spisset mot bedrifter i sjømatnæringen som hadde størst vekstpotensial i tre definerte målgrupper: sjømatprodusenter, bedrifter innen marine restråvarer og leverandører av teknologi og tjenester til sjømatnæringen. Aktivitetene i Marint verdiskapingsprogram er på et høyt innovasjonsnivå både nasjonalt (45 pst.) og internasjonalt (43 pst.).

Regjeringen foreslår en sterkere prioritering av generelle virkemidler framfor bransjespesifikke programmer i 2015. Som følge av dette foreslås det at Marint verdiskapingsprogram legges ned fra og med 2015. Den marine næringen kan fortsatt benytte seg av Innovasjon Norges generelle ordninger

Som følge av finansuro og usikkerhet i viktige sjømatmarkeder vedtok Stortinget i 2009 en midlertidig garantiordning for førstehåndsomsetning av fisk mellom Innovasjon Norge og Norges Råfisklag. Denne har blitt forlenget, og fullmakten til å benytte garantiordningen ble også brukt i 2013 og 2014. I 2013 var det 88 bedrifter som benyttet seg av tilbudet. Tapene knyttet til ordningen var forholdsvis lave i 2013. Ordningen videreføres ikke i regjeringens budsjettforslag for 2015.

Delmål 3: Flere innovative næringsmiljøer

Innovasjon Norge skal stimulere bedrifter, kunnskapsmiljøer og offentlige aktører til samhandling for å forsterke evnen til innovasjon og omstilling. Selskapet skal forsterke samarbeidsrelasjonene i slike miljøer og initiere aktivitet som øker aktørenes nasjonale og internasjonale konkurransekraft. Disse tre innsatsområdene prioriteres:

Mer innovative, dynamiske og internasjonalt orienterte næringsmiljøer

Mer samarbeidsorienterte bedrifter

Mer innovative og vekstkraftige regioner

Delmålet omfatter tjenestene Bedriftsnettverk, Arena og Norwegian Centers of Expertice (NCE), med en samlet ramme for 2013 på 145 mill. kroner. Nærings- og handelsdepartementets andel av rammen var nærmere 50 pst. (67,9 mill. kroner).

Innovasjon Norges arbeid for å utvikle og forbedre effektive tjenester har i 2013 resultert i et nytt, helhetlig program for støtte til klynger. Klyngeprogrammene (12 NCE- og 23 Arena-prosjekter) har i 2013 mobilisert bedrifter og kunnskapsaktører til samarbeid på områder som er strategisk viktige for bedriftene. Samarbeidet genererer et økende antall samarbeidsbaserte prosjekter, hvor innovasjon, internasjonalisering og kompetanseutvikling er de viktigste siktemålene. Det er også et økende antall samarbeidsprosjekter mellom klynger, delvis på tvers av teknologier og verdikjeder. Målet med disse er å stimulere til utvikling av nytt næringsliv.

En evaluering av tjenesten Bedriftsnettverk ble gjennomført i 2013 og konkluderte med at tjenesten har hatt god måloppnåelse i form av tilgang til nye markeder, bidrag til innovasjon og endret adferd gjennom økt samhandling. Effekter kan ennå ikke spores i bedriftenes omsetning og resultater, men svar fra bedriftene tyder på en positiv økonomisk effekt.

Effekt- og resultatindikatorene for delmål 3 vil bli introdusert fra og med rapporteringsåret 2014. Siden det ikke er rapportert på de nye indikatorene for 2013, kan det ikke sies noe om måloppnåelsen.

Økonomiske resultater

Innovasjon Norge har ikke noe økonomisk formål utover effektiv drift, men det er knyttet avkastingsmål og krav om egenkapital til enkelte av låne- og fondsordningene. Eierne er ansvarlige for selskapets forpliktelser. Selskapets hadde samlede driftskostnader på 1 274,4 mill. kroner i 2013. Dette er en nominell økning fra året før på 45,2 mill. kroner eller 3,5 pst. Driftskostnadene består hovedsakelig av administrasjonskostnadene til selskapet, administrasjon av ordningene og kostnadene ved produksjon av de ulike tjenestene selskapet leverer til kunder. Utbetalinger av tilskudd og liknende inngår ikke i driftskostnadene. Selskapets inntekter kommer i all hovedsak fra renteinntekter på låneordningene og offentlige bevilgninger.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener Nærings- og fiskeridepartementet Innovasjon Norge nådde sine mål i 2013.

Selv om det er usikkerhet knyttet til målingene av effekter og resultater, gir resultatene fra rapporteringen en indikasjon på at oppdraget fra departementet i stor grad har bidratt til vekst i omsetning og overlevelse og ligger for disse indikatorene høyere enn gjennomsnittet for Innovasjon Norges kunder.

For delmål 1 Flere gode gründere, viser resultatene at overlevelsesgraden er noe høyere for gründere som har mottatt støtte fra Innovasjon Norge enn sammenligningsgruppen, og resultatene for omsetningsvekst viser at bedrifter innen industri, tjenesteyting og fiskeflåten som har fått lavrisikolån, har hatt en høyere vekst enn sammenligningsgruppen.

For delmål 2 Flere vekstkraftige bedrifter, var det ikke mulig å beregne effekter av andre enkeltvirkemidler enn lavrisikolån for 2013, noe som ikke gir et helhetlig bilde av måloppnåelsen. Resultatene for delmål 2 indikerer imidlertid at lavrisikolån innenfor delmålet om flere vekstkraftige bedrifter, gitt til industri, tjenesteyting og fiskeflåten hadde en positiv effekt på omsetning, produktivitet og lønnsomhet.

Effekter av lavrisikolån til landbruk er analysert sammen med andre virkemidler til landbruket. Innovasjon Norge har ikke klart å finne signifikante effekter på indikatorene av landbruksoppdraget, noe departementet er opptatt av å følge videre.

Effekt- og resultatindikatorene for delmål 3 Flere innovative næringsmiljøer, vil bli introdusert fra og med rapporteringsåret 2014. Siden det ikke er rapportert på de nye indikatorene for 2013, kan det ikke sies noe om måloppnåelsen. I 2013 har selskapet utviklet og forbedret tjenestene, noe som vil kunne måles i neste års resultater.

Det kan ikke slås fast at departementets oppdrag har bidratt til økt lønnsomhet eller produktivitet. Dette kan være forbundet med at disse indikatorene kan ligge lenger fram i tid og vil gi positivt utslag over tid. Departementet følger denne utviklingen nøye.

Prioriteringer 2015

I 2015 foreslår regjeringen en kraftig satsing på enkelte landsdekkende virkemidler innenfor virkemiddelapparatet, gjennom betydelig styrking av Nærings- og fiskeridepartementets budsjett til virkemidler som Brukerstyrt innovasjonsarena (BIA) og Forny2020 i Norges forskningsråd og etablerertilskudds- og miljøteknologiordningene i Innovasjon Norge. Disse virkemidlene har høy innovasjonseffekt, er etablerte og godt kjent i næringslivet. Regjeringen vurderer det generelt som hensiktsmessig med bredt innrettede programmer uten tematiske begrensninger, med betydelig konkurranse om midlene. Dette skal bidra til at støtten går til de kvalitativt beste prosjektene, med størst verdiskapingspotensial og samfunnsøkonomisk effekt. Få føringer vil sikre at midlene disponeres til de prosjektene som har størst potensial for verdiskaping, uavhengig av bransje og lokalisering.

Dette innebærer på samme tid forslag om reduksjon av midlene til Innovasjon Norges bransjespesifikke virkemidler på Nærings- og fiskeridepartementets budsjett for 2015, som dem rettet mot marin og maritim sektor og reiselivsnæringen. Prosjekter fra disse bransjene kan fortsatt få støtte gjennom virkemiddelapparatets generelle ordninger på lik linje med andre bransjer.

For 2015 skal selskapet spesielt prioritere følgende områder:

Kommersialisering

For å få fram flere gode gründere og flere vekstkraftige bedrifter i norsk næringsliv foreslår regjeringen å styrke Innovasjon Norges kommersialiseringsinnsats. Rammen til den landsdekkende etablerertilskuddsordningen foreslås økt med 110 mill. kroner, og miljøteknologiordningen foreslås styrket med 50 mill. kroner. Disse ordningene er etablerte og velfungerende virkemidler i selskapets portefølje.

Det er vanskelig for private investorer å vurdere innovative prosjekter og oppstartsbedrifter uten sikkerhet eller tidligere erfaring å vise til. Som en følge av dette er interessen fra private investorer i de aller tidligste fasene lav, fordi risikoen vurderes som svært høy. Etablerertilskuddsordningen skal bidra til at gründere og bedrifter kan verifisere teknologi, utarbeide forretningsplaner og markedsanalyser og bidra til at bedriftene får sine første kunder, for å vise at det er et marked for produktene. Miljøteknologiordningen skal bidra til å kommersialisere forskningsprosjekter innen miljøteknologi, ved å delfinansiere pilot- og demonstrasjonsanlegg i alle typer bedrifter. Ordningen skal både bidra til at nasjonale miljømålsettinger nås på lang sikt, og at norsk industri styrker sin konkurranseevne. Prosjektstøtten tildelt gjennom ordningene skal bidra til at prosjektene blir investorklare.

Helhetlig klyngeprogram

Gjennom 2013 har Innovasjon Norge arbeidet med å få på plass et nytt helhetlig klyngeprogram som også introduserer et tredje nivå; Global Centers of Expertise (GCE). Programmet ble iverksatt i 2014. Den norske økonomiens sterke og økende eksponering innenfor de petroleumsrelaterte næringene gir en sårbarhet som gjør det nødvendig å få fram flere konkurransedyktige næringer og klynger. Det må derfor bygges videre på de områdene som har et etablert fundament og som har potensial for videre vekst.

Kompetanse

Innovasjon Norge er trolig den mest sentrale aktøren når det gjelder bred kompetanseutvikling i næringslivet med særlig sikte på innovasjon. Effekten av lån og tilskudd fra Innovasjon Norge er større når den kombineres med rådgivning og kompetanse. Det kan være økt kompetanse om forretningsutvikling, internasjonalisering eller markedsforståelse.

Videreutvikling av det bedriftsrettede virkemiddelapparatet

Regjeringen vil videreutvikle virkemidlene med høyest innovasjonseffekt og Innovasjon Norge som organisasjon. Basert på foreliggende kunnskap foreslår regjeringen enkelte endringer for å følge opp dette, jf. omtale ovenfor. Nærings- og fiskeridepartementet har videre igangsatt en ekstern kartlegging av bedriftsrettede virkemidler og en vurdering av innovasjonseffekten av utvalgte virkemidler. Resultater fra disse utredningene vil bl.a. inngå som grunnlag for den videre utviklingen av det bedriftsrettede virkemiddelapparatet.

Departementet har i den forbindelse også startet en gjennomgang av føringene og oppdragene for Innovasjon Norge for å legge til rette for en høyere grad av måloppnåelse og effektiv drift.

Dagens kontorstruktur i Innovasjon Norge er ikke fastsatt av myndighetene. I henhold til lov om Innovasjon Norge skal selskapet ha en organisering som er tilpasset ulike behov i regionene. Forarbeidene til loven sier at kontorstrukturen i hovedsak skal følge fylkesstrukturen. Samtidig er det viktig at selskapet har en kontor- og beslutningsstruktur som bidrar til å nå målene som er satt for selskapet på en effektiv måte. Hovedstyret i selskapet har ansvaret for en effektiv organisering og avgjør endringer i kontorstrukturen og antall regionale styrer.

Budsjettforslag 2015

Låne- og garantirammer

Innovasjon Norges låne- og garantirammer foreslås videreført i 2015. Rammen for lavrisikolåneordningen foreslås videreført med 2,5 mrd. kroner, rammen for den landsdekkende innovasjonslåneordningen foreslås videreført med 500 mill. kroner, mens rammen for landsdekkende garantier foreslås videreført med 40 mill. kroner.

Post 50 Innovasjon – prosjekter, fond

Innovasjon Norge skal prioritere bruken av midlene på posten slik at selskapet i størst mulig grad bidrar til å nå delmålene flere gode gründere og flere vekstkraftige bedrifter.

Midlene skal i hovedsak disponeres til den landsdekkende etablerertilskuddsordningen og til avsetning av tapsfond knyttet til innovasjonslåneordningen og den landsdekkende garantiordningen. En begrenset andel kan benyttes til landsdekkende innovasjonstilskudd.

I tillegg til de etablerte virkemidlene finansieres Bioøkonomisatsingen av posten. Målet er at flere norske bedrifter skal ta markedsposisjoner innen avansert foredling av fornybare råvarer. Programmet gir bl.a. støtte til utvikling av nye produksjonsprosesser og internasjonalt samarbeid. Det foreslås avsatt 5 mill. kroner til dette innenfor rammen av bevilgningen. For 2015 er det foreslått å avvikle ordningen med særskilte midler til maritime prosjekter over posten. Dvs. at bevilgningen på posten er foreslått redusert med 12,5 mill. kroner som følge av dette. Prosjekter fra maritim sektor kan fortsatt få støtte gjennom virkemiddelapparatets generelle ordninger på lik linje med andre bransjer.

Det foreslås en bevilgning på 345,1 mill. kroner på posten for 2015. Dette er en økning på 110 mill. kroner i forhold til saldert budsjett 2014. Administrasjonskostnader for ordningene forutsettes belastet innenfor rammen av posten.

Post 70 Basiskostnader

Formålet med dette tilskuddet er å sette Innovasjon Norge i stand til å oppfylle rollen som en samarbeidspartner og premissleverandør for næringslivet og offentlige myndigheter. Innovasjon Norge skal bidra med kunnskap og faglige innspill til nasjonale og regionale myndigheter på bakgrunn av sitt nettverk og kunnskap om næringslivet og bedriftenes utfordringer og rammebetingelser. Innovasjon Norge skal bruke sin kompetanse til å gi bedrifter i Norge og norske bedrifter i utlandet et godt og effektivt tilbud som bidrar til å oppfylle selskapets mål. Innovasjon Norges administrasjons- og gjennomføringskostnader skal dekkes av den enkelte oppdragsgiver med unntak av selskapets basiskostnader og kostnader spesifisert i budsjettforslaget for 2015. Basiskostnadene omfatter:

direkte personalkostnader for administrerende direktør, lederne ved distriktskontorene og lederne ved utekontorene, med unntak av utekontorer som er dedikert særskilte ordninger

honorar til hovedstyret, regionstyrene og valgkomiteene

en grunnkapasitet til å ta imot henvendelser ved distriktskontorene

strategiarbeid og virksomhetsstyring som ikke er relatert til særskilte oppdrag

styringsdialog med eierne

innspill til nasjonal og regional politikkutforming

deltakelse i utviklingsprosesser på nasjonalt og regionalt plan

fysisk og digital infrastruktur knyttet til funksjoner som dekkes av basiskostnadene

Det foreslås en bevilgning på 165,4 mill. kroner til basiskostnader for 2015. Når det tas høyde for tekniske forhold, først og fremst omleggingen av poststrukturen og overføring av midler til ny post 74, innebærer forslaget en reduksjon på 35 mill. kroner sammenlignet med saldert budsjett 2014. Dette vil medføre behov for organisasjonsmessige tilpasninger.

Post 71 Innovative næringsmiljøer, kan overføres

Innovasjon Norge skal prioritere bruken av midlene på posten slik at selskapet i størst mulig grad bidrar til å nå delmål 3, flere innovative næringsmiljøer.

Posten skal finansiere Innovasjon Norges klyngeprogram Norwegian Innovation Clusters som omfatter klyngenivåene Arena, Norwegian Centers of Expertise (NCE) og Global Centers of Expertise (GCE). Klyngeprogrammet samfinansieres med midler over Kommunal- og moderniseringsdepartementets budsjett. Innovasjon Norge skal videre gjennom nettverksprogrammene utvikle og tilrettelegge læringsarenaer og møteplasser og tilby rådgivning og veiledning for oppstartsbedrifter og etablerte bedrifter. Bedrifter med stort eksportpotensial skal stimuleres til å utnytte muligheter som finnes utenfor Norge gjennom programmer som bidrar til å fremme eksport, internasjonalisering og internasjonalt teknologisamarbeid. Innovasjon Norge har frihet til å prioritere de programmene som i størst grad bidrar til selskapets måloppnåelse.

Det foreslås en bevilgning på 89 mill. kroner til klynge- og nettverksprogrammer for 2015. Administrasjonskostnader for ordningen forutsettes belastet innenfor rammen av posten.

Post 72 Forsknings- og utviklingskontrakter, kan overføres

Formålet med forsknings- og utviklingskontrakter (FoU-kontrakter) er å bidra til å oppfylle Innovasjon Norges delmål om flere gode gründere og flere vekstkraftige bedrifter.

Det foreslås en bevilgning på 291,1 mill. kroner til forsknings- og utviklingskontrakter for 2015, en økning på 6,1 mill. kroner i forhold til saldert budsjett 2014. Det forutsettes at en nødvendig del av bevilgningen benyttes til å dekke tilsagnsfullmakten for 2014. Det foreslås at tilsagnsfullmakten på 100 mill. kroner under ordningen videreføres i 2015, jf. forslag til vedtak VI, 1. Administrasjonskostnader for ordningen forutsettes belastet innenfor rammen av posten.

Post 73 Tilskudd til innkjøpskonsortium for kjøp av kraft, kan overføres

Tilskudd til innkjøpskonsortium for kjøp av kraft er et tiltak for å bedre industriens langsiktige kraftvilkår. Formålet med tilskuddsordningen er å bidra til at kraftintensiv industri går sammen og etablerer ett eller flere innkjøpskonsortier for kjøp av kraft på langsiktige vilkår. Det foreslås at ordningen legges ned fra og med 2015.

Post 74 Reiseliv, profilering og kompetanse

Innovasjon Norge skal prioritere bruken av midlene på posten slik at selskapet i størst mulig grad bidrar til å nå delmål 1, 2 og 3, flere gode gründere, flere vekstkraftige bedrifter og flere innovative næringsmiljøer.

205 mill. kroner av midlene foreslås benyttet til reiselivsformål og skal bidra til delmålene flere vekstkraftige bedrifter og flere innovative næringsmiljøer i reiselivsnæringen. Dette er en reduksjon på 40 mill. kroner sammenlignet med saldert budsjett 2014. Midlene skal bidra til økt lønnsomhet i næringen og utvikling av produkttilbudet i næringen gjennom rådgivning, bedriftsnettverk og kursvirksomhet. Markedsmulighetene for norske reiselivsaktører skal styrkes gjennom langsiktig merkevarebygging, profilering, operative markedstiltak og tilrettelegging for salg.

250,2 mill. kroner foreslås benyttet til Innovasjon Norges kompetansetjenester og annen profilering i 2015. Posten finansierer en stor del av Innovasjon Norges internasjonale virksomhet. Bedrifter med stort eksportpotensial skal stimuleres til å utnytte muligheter som finnes utenfor Norge gjennom programmer som bidrar til å fremme eksport, internasjonalisering og internasjonalt teknologisamarbeid. Programmer for profilering og omdømmebygging skal bidra til å gjøre norsk næringsliv og teknologi bedre kjent i utlandet og bidra til at utenlandsk næringsliv investerer og etablerer ny virksomhet i Norge. Midlene skal også finansiere tjenester som ikke inngår i basiskostnadene og som tidligere ble finansiert over post 70, og arbeidet med Innovasjon Norges gründerportal. Målet med disse midlene er å få fram flere gode gründere og flere vekstkraftige bedrifter.

Det foreslås en bevilgning på til sammen 455,2 mill. kroner for 2015. Administrasjonskostnader for ordningene forutsettes belastet innenfor rammen av posten.

Post 75 Marint verdiskapingsprogram, kan overføres

Formålet med Marint verdiskapingsprogram er å øke lønnsomheten til norske sjømatbedrifter, bl.a. ved å bidra til økt kompetanse til å bygge produktfortrinn. Det foreslås at ordningen legges ned fra og med 2015, som innebærer en reduksjon på 20 mill. kroner i forhold til saldert budsjett 2014. Den marine næringen kan fortsatt benytte seg av Innovasjon Norges generelle ordninger, dersom prosjektene når opp i konkurransen med andre næringer.

Post 76 Miljøteknologi, kan overføres

Formålet med Innovasjon Norges miljøteknologiordning er å oppfylle delmål 2, flere vekstkraftige bedrifter.

Målgruppen er små, mellomstore og store bedrifter i hele landet som skal igangsette pilot- og demonstrasjonsprosjekter. Det kan gis tilskudd til pilotprosjekter innenfor miljøteknologi og investeringstøtte til pilot- og demonstrasjonsanlegg innenfor fornybar energi, medregnet andregenerasjons biodrivstoff. Prosjektene skal være bedrifts- og samfunnsøkonomisk lønnsomme, og bidraget fra Innovasjon Norge skal være utløsende for prosjektet.

Det foreslås en bevilgning på 230 mill. kroner til miljøteknologi i 2015, som er en styrking av ordningen med 50 mill. kroner sammenlignet med saldert budsjett 2014. Administrasjonskostnader for ordningen forutsettes belastet innenfor rammen av posten.

Post 78 Administrasjonsstøtte for distriktsrettede såkornfond

Formålet med ordningen er å dekke deler av administrasjonskostnadene i de distriktsrettede såkornfondene og på den måten redusere kostnadene for de private investorene. Støtten skal bidra til oppbygging av regionale forvaltermiljøer med kompetanse innen såkorninvesteringer. Den utbetales fra det tidspunktet fondene er operative og skal ikke utgjøre mer enn 50 pst. av fondets totale forvaltningskostnader på årsbasis. Midlene skal fordeles likt mellom de operative fondene. Støttemottaker er fondet og ikke forvaltningsselskapet.

Det foreslås bevilget 4,3 mill. kroner til administrasjonsstøtte til distriktsrettede såkornfond for 2015.

Post 90 Lån fra statskassen til utlånsvirksomhet, overslagsbevilgning

For å finansiere egen utlånsvirksomhet foretar Innovasjon Norge innlån i statskassen til valgfri løpetid og med en rentesats som tilsvarer rente på statspapirer med tilsvarende løpetid. Innlån fra statskassen budsjetteres under kap. 2421, mens avdrag/tilbakebetaling og låneprovisjon til staten på 0,4 pst. p.a. budsjetteres under kap. 5325. Innlån og avdrag bruttoføres, dvs. at beløpene utgifts- og inntektsføres hver gang selskapet tar opp eller tilbakebetaler et lån. Bevilgningene vil variere mer som følge av hvor hyppig innlånene refinansieres enn som følge av endringer i utlånsvolumet. Løpetiden på innlånene kan variere fra to måneder til flere år. Rentene som Innovasjon Norge betaler på innlån, inntektsføres under kap. 5625. Selv om det er felles poster i statsbudsjettet for finansiering av Innovasjon Norges ulike låneordninger, er det en forutsetning at ordningene holdes regnskapsmessig og rapporteringsmessig atskilt.

Innovasjon Norges utlånsportefølje

Tabellen nedenfor viser Innovasjon Norges utlånsportefølje ved utgangen av 2013 og per 30. juni 2014.

(i mill. kroner)

Låneordning

31. desember 2013

30. juni 2014

Innovasjonslåneordningen:

Landsdekkende innovasjonslån

1 384,9

1 348,0

Distriktsrettede risikolån

1 304,2

1 292,7

Miljøfondslån

24,2

23,0

Distriktsrettet låneordning

20,5

17,4

Likviditetslån til fiskerinæringen

14,0

2,7

Sum innovasjonslåneordningen

2 747,8

2 683,8

Lavrisikolåneordningen:

Ordinære lavrisikolån inklusiv gamle grunnfinansieringslån

4 238,8

4 229,7

Grunnfinansieringslån til fiskeriformål

4 462,9

4 900,7

Lavrisikolån til landbruksformål

4 135,9

4 418,7

Lån til landbruksformål gitt før 2001

603,3

544,5

Sum lavrisikoordningen

13 440,9

14 093,6

Sum utlån

16 188,7

16 777,4

De sentrale låneordningene til Innovasjon Norge er lavrisikolån og innovasjonslån.

Innovasjonslån

Innovasjonslåneordningen skal bidra til måloppnåelse for delmålene om flere gode gründere og om flere vekstkraftige bedrifter. Denne kategorien lån omfatter distriktsrettede risikolån og landsdekkende innovasjonslån, hvor sistnevnte inngår i Nærings- og fiskeridepartementets ansvarsområde. De øvrige ordningene i tabellen er under utfasing, og det gis ikke nye lån til dem.

Den landsdekkende innovasjonslåneordningen omfatter ansvarlige lån, gjeldsbrevslån og pantelån. Risikoprofilen bestemmes av størrelsen på tapsfond og ordningens tilhørende bevilgning til tapsavsetninger. Det foreslås at rammen på nye innovasjonslån videreføres på samme nivå i 2015 som i 2014, dvs. med 500 mill. kroner.

Tapsfondet skal dekke konstaterte tap gjennom spesifiserte og uspesifiserte tapsavsetninger. Innovasjon Norge har ansvar for å fylle opp tapsfondet for landsdekkende innovasjonslån med midler fra bevilgningen under post 50 slik at det til enhver tid gjenspeiler den reelle risikoen i porteføljen. Dersom tapsfondet avviker negativt fra vurdert risiko med mer enn 10 prosentpoeng, skal tapsfondet fylles opp inntil avviket er innenfor denne grensen. Som følge av at det har påløpt mindre tap enn forventet for innovasjonslåneordningen og den landsdekkende garantiordningen de siste årene, er det bygd opp en solid overdekning i tapsfondet for ordningene. I 2014 ble det derfor tilbakeført 100 mill. kroner under kap. 5325 Innovasjon Norge, post 52 Tilbakeføring av tapsfondsmidler. Per 30. juni 2014 hadde Innovasjon Norge fortsatt en overdekning i tapsfondet sett i forhold til kalkulert porteføljerisiko.

Lavrisikolån

Lavrisikolåneordningen skal primært bidra til måloppnåelse for delmålet om flere vekstkraftige bedrifter, men også bidra til delmålet om flere gode gründere.

Det foreslås at rammen for nye lavrisikolån videreføres på samme nivå i 2015 som i 2014, dvs. med 2,5 mrd. kroner. Administrasjonskostnadene knyttet til ordningen dekkes av rentemarginen.

Bevilgningen skal dekke Innovasjon Norges brutto innlån for samtlige lånetyper under innovasjons- og lavrisikolåneordningene i 2015. Bevilgningen dekker også refinansiering av tidligere opptatte innlån for ordningene. Det foreslås en total innlånsbevilgning på 41,1 mrd. kroner for 2015. Anslaget på brutto innlånsvolum er usikkert, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Kap. 5325 Innovasjon Norge

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

50

Tilbakeføring fra landsdekkende innovasjonsordning

12 535

5 000

5 000

52

Tilbakeføring av tapsfondsmidler

100 000

53

Tilbakeføring av tapsfondsmidler garantiordning fiskesalgslag

70 000

70

Låneprovisjoner

55 258

57 200

65 000

90

Avdrag på utestående fordringer

44 955 000

42 200 000

40 900 000

91

Tilbakeført kapital, såkornfond

1 207

10 000

10 000

Sum kap. 5325

45 024 000

42 372 200

41 050 000

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble det gjort følgende bevilgningsendringer, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014):

post 50 ble økt med 44,9 mill. kroner

post 91 ble økt med 302,8 mill. kroner

Post 50 Tilbakeføring fra landsdekkende innovasjonsordning

Midlene på posten blir overført til en særskilt fondskonto i Norges Bank og samtidig belastet i statsregnskapet. Midler som ikke bindes opp ved tilsagn i løpet av året, skal tilbakeføres i påfølgende budsjettermin.

Det foreslås bevilget 5 mill. kroner til tilbakeføring for 2015. Anslaget er usikkert, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren 2015.

Post 53 Tilbakeføring av tapsfondsmidler garantiordning fiskesalgslag

Regjeringen foreslår at den midlertidige garantiordningen for førstehåndsomsetning av fisk ikke videreføres for 2015. Som følge av dette foreslås det å tilbakeføre 70 mill. kroner av tapsfondet som er bevilget til ordningen.

Post 70 Låneprovisjoner

Det vises til omtale av innlånssystemet for Innovasjon Norge under kap. 2421, post 90. Provisjonen beregnes og innbetales etter utgangen av året. Selskapet skal betale en låneprovisjon på 0,4 pst. p.a. for innlån fra statskassen. Det foreslås en bevilgning på 65 mill. kroner for 2015. Anslaget er usikkert, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren 2015.

Post 90 Avdrag på utestående fordringer

Posten omfatter avdrag på de innlånene Innovasjon Norge har tatt opp i statskassen. Det vises til nærmere omtale av innlånssystemet under kap. 2421, post 90. Det foreslås en bevilgning på 40,9 mrd. kroner. Anslaget er usikkert og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Post 91 Tilbakeført kapital, såkornfond

Det er i utgangspunktet forutsatt at lånene til såkornfondene skal tilbakebetales etter 15 år, men det kan betales tilbake avdrag på tidligere tidspunkt. Tilbakebetalingene kommer som følge av avhendinger av porteføljeselskaper. Når midlene blir tilbakebetalt til Innovasjon Norge, blir de plassert på en ikke rentebærende konto i Norges Bank. Det er lagt opp til at midlene tilbakeføres til statskassen året etter at de er tilbakebetalt til Innovasjon Norge.

Fondene som ble opprettet i perioden 1998–2000, er avviklet og gjort opp gjennom behandlingen av revidert nasjonalbudsjett 2014. For fondene som er etablert i perioden 2006–2009, hadde Innovasjon Norge ved utgangen av 2013 fått tilbakeført til sammen 10 mill. kroner. I 2014 venter Innovasjon Norge å motta ytterligere forskuddsinnbetalinger. På denne bakgrunn foreslås en bevilgning på 10 mill. kroner. Anslaget er usikkert, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren 2015.

Kap. 5625 Renter og utbytte fra Innovasjon Norge

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

80

Renter på lån fra statskassen

246 012

320 000

300 000

81

Rentemargin, innovasjonslåneordningen

24 099

5 000

5 000

85

Utbytte, lavrisikolåneordningen

10 722

17 400

86

Utbytte fra investeringsfond for Nordvest-Russland og Øst-Europa

171

500

500

Sum kap. 5625

281 004

342 900

305 500

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble det gjort følgende bevilgningsendringer, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014):

post 80 ble redusert med 55 mill. kroner

post 81 ble økt med 11 mill. kroner

ny post 83 Tilbakeføring av renter fra såkornkapitalfond, ble bevilget med 221 mill. kroner

post 85 ble redusert med 6,3 mill. kroner

post 86 ble redusert med 500 000 kroner

Post 80 Renter på lån fra statskassen

Innovasjon Norge foretar innlån fra statskassen til valgfri løpetid og en rentesats som tilsvarer renten på statspapirer med samme løpetid for å finansiere sine utlån. Det vises til nærmere omtale av innlånssystemet under kap. 2421, post 90. Det foreslås en bevilgning på 300 mill. kroner for 2015. Bevilgningsanslaget er usikkert, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Post 81 Rentemargin, innovasjonslåneordningen

Renten på innlån fra statskassen for å finansiere Innovasjon Norges utlån under innovasjonslåneordningen følger renten på statspapirer med tilsvarende løpetid. Ordningens administrasjonskostnader dekkes innenfor rentemarginen. Nettobeløpet, etter at administrasjonskostnadene er dekket, skal tilbakeføres til statskassen. Netto rentemargin for regnskapsåret 2014 foreslås budsjettert med 5 mill. kroner i 2015. Bevilgningsanslaget er usikkert, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren 2015.

Post 85 Utbytte, lavrisikolåneordningen

Staten tar utbytte fra ordningen da den drives på kommersielle vilkår. Utbyttet fastsettes til 75 pst. av årsresultatet, begrenset oppad til statens gjennomsnittlige innlånsrente for året, multiplisert med ordningens innskuddskapital på 619,8 mill. kroner. Innlånsrenten beregnes på bakgrunn av renten på femårs statsobligasjoner. Siden Innovasjon Norges lavrisikolåneordning skal drives kommersielt, har departementet hatt den oppfatning at det bør stilles krav om egenkapital som for ordinære banker, selv om verken Innovasjon Norge eller ordningen er underlagt Finanstilsynets krav til egenkapitaldekning. Kravet til ordningens egenkapitaldekning har ligget fast på 8 pst. gjennom flere år basert på minstekrav fra Kredittilsynet (nåværende Finanstilsynet). Basert på en ny vurdering av nye egenkapitaldekningskrav finner departementet det rimelig at det settes et nytt mål for Innovasjon Norges egenkapitalandel på minimum 10,5 pst.

Ved utgangen av 2013 hadde lavrisikolåneordningen en egenkapitalandel på 9,2 pst. Inntil egenkapitalandelen har nådd det nye kravet på 10,5 pst. foreslås det at staten ikke tar utbytte fra ordningen. Tilsvarende anvendelse av ordningens overskudd ble benyttet for årene 2004–2006 for å bygge opp egenkapitalandelen til 8 pst. På dette grunnlag foreslås det ingen bevilgning på posten for 2015.

Post 86 Utbytte fra investeringsfond for Nordvest-Russland og Øst-Europa

Det forventes ikke utbytte til staten fra Investeringsfond for Nordvest-Russland for 2015. Fra Investeringsfond for Øst-Europa forventes et utbytte på 500 000 kroner. Regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren 2015.

Kap. 2426 Siva SF

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Tilskudd

48 000

54 800

46 000

90

Lån , overslagsbevilgning

260 000

100 000

165 000

95

Egenkapital

250 000

Sum kap. 2426

558 000

154 800

211 000

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 270 000 kroner for post 70.

Oppgaver og mål

Siva – Selskapet for industrivekst SF – er statens virkemiddel for tilretteleggende eierskap og utvikling av bedrifter og nærings- og kunnskapsmiljøer i hele landet. Siva har et særlig ansvar for å fremme vekstkraften i distriktene.

Virksomheten er organisert i hovedområdene eiendom og innovasjon. Sivas eiendomsinvesteringer skal senke barrierer for etablering der markedsmekanismer gjør dette spesielt krevende, også for større industrielle eiendomsprosjekter. Selskapet står for oppføring og utleie av bygg og fysisk infrastruktur for industribedrifter og innovasjonsmiljøer. Innovasjonsaktivitetene skal tilrettelegge for etablering og utvikling av bedrifter i nærings- og kunnskapsmiljøer, og koble disse sammen i regionale, nasjonale og internasjonale nettverk. Siva har en pådriverrolle gjennom programarbeid, nettverksbygging og medeierskap i innovasjonsselskaper. Innovasjonsaktivitetene omfatter også et engasjement i Nordvest-Russland. Siva forvalter dessuten statens eierinteresser i Koksa Eiendom AS på Fornebu (tidligere IT Fornebu Properties AS).

Siva er morselskap i et konsern med datterselskaper, tilknyttede selskaper og minoritetsaksjeposter. Ved utgangen av 2013 hadde Siva eierskap i 104 innovasjonsselskaper og 41 eiendomsselskaper over hele landet. Innovasjonsselskapene omfatter bl.a. forsknings- og kunnskapsparker, inkubatorer og næringshageselskaper. Eiendomsselskapene står for utbygging av fysisk eiendom for industribedrifter og innovasjonsmiljøer som forsknings- og kunnskapsparker.

Siva er et statsforetak eid av Nærings- og fiskeridepartementet og mottar bevilgninger over budsjettene til Nærings- og fiskeridepartementet, Kommunal- og moderniseringsdepartementet og Landbruks- og matdepartementet. Selskapet er lokalisert i Trondheim og hadde 51 ansatte pr. 1. mars 2014.

Hovedmål for virksomheten

Siva skal utløse lønnsom næringsutvikling i bedrifter og regionale nærings- og kunnskapsmiljøer.

Delmål eiendom

Siva skal gjennom sine eiendomsinvesteringer senke barrierer for etablering der markedsmekanismer gjør dette spesielt krevende, også for større industrielle eiendomsprosjekter.

Delmål innovasjon

Sivas innovasjonsaktiviteter skal tilrettelegge for etablering og utvikling av bedrifter i nærings- og kunnskapsmiljøer, og koble disse sammen i regionale, nasjonale og internasjonale nettverk.

Resultater 2013

Siva har i 2013 brukt totalt om lag 141 mill. kroner til innovasjonsaktiviteter, inkludert egne kostnader. Dette fordeler seg på følgende aktiviteter:

Figur 5.17 Ressursbruk Siva i 2013 (beløp i mill. kroner)

Midlene ble bevilget over budsjettene til Nærings- og handelsdepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet og Landbruks- og matdepartementet med følgende fordeling:

Figur 5.18 Finansieringskilder Siva i 2013 (beløp i mill. kroner)

Midlene over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett gikk hovedsakelig til inkubasjonsprogrammet, aktiviteten i Nordvest-Russland, nettverksaktiviteter og selskapets basiskostnader. Midlene over Kommunal- og regionaldepartementets budsjett ble hovedsakelig benyttet til næringshageprogrammet og inkubasjonsprogrammet. Midlene over Landbruks- og matdepartementets budsjett gikk til inkubasjonsprogrammet.

Nærings- og handelsdepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet og Siva ferdigstilte i 2013 et nytt mål- og resultatstyringssystem for Siva. For noen av indikatorene var ikke datagrunnlaget klart for 2013-rapporteringen, og de gjennomførte resultatmålingene gir derfor ikke grunnlag for tilstrekkelige analyser av måloppnåelse.

Eiendomsvirksomheten

Resultater måles gjennom utleiegrad i Sivas bygg og et «medinvestorbarometer» i form av en survey til Sivas medinvestorer[12] . Effekter måles gjennom omsetningsvekst hos leietakerne (kun i enkeltbygg)[13] og avkastning på eiendomsinvesteringene. Det er definert et avkastningskrav til virksomheten. Det forventes at selskapets egenkapitalrentabilitet før skatt over en femårs periode skal være minst lik avkastningskravet.

Utleiegraden har økt fra 80 pst. i 2012 til 83 pst. i 2013. Dette viser en positiv utvikling når det gjelder å skaffe nye leietakere til tomme lokaler, noe som kan være krevende når det dreier seg om spesialtilpassede bygg i mindre sentrale områder. I 2013 er det gjennomført nyinvesteringer der det forventes en høy utleiegrad, og der Siva ifølge selskapets rapportering har vært utløsende for realiseringen. Dette bidrar til oppnåelse av delmålet om å senke barrierer for etablering der markedsmekanismer gjør dette spesielt krevende. Av 76 pst. annen kapital i eiendomsporteføljen er andelen privat kapital 50 pst. Siva legger vekt på å utløse privat kapital gjennom sin deltakelse i investeringsprosjekter.

Avkastningen (egenkapitalrentabiliteten) var i 2013 på 0,5 pst., mot kravet på 5,1 pst. Avviket har sammenheng med ekstraordinære nedskrivninger av eiendomsverdier som ble gjort i 2011 og 2012, hovedsakelig på eiendommer relatert til aktører innen solcelleindustrien. Bygg for enkeltbedrifter er spesielt risikofylte investeringer for Siva, da disse som regel er spesialtilpasset for virksomheten. Det kan være vanskelig og kostnadskrevende å skaffe nye leietakere dersom bedriften får betalingsproblemer eller går konkurs. Av Sivas portefølje er i dag 15 pst. bygg for enkeltbedrifter. Eiendommer knyttet til innovasjonsmiljø med flere leietakere viser en stabil og forventet avkastning, og reduserer risikoen i porteføljen.

Innovasjonsvirksomheten

Virksomheten omfatter eierskap i de enkelte innovasjonsselskapene, samt pådriver-, nettverks- og programaktivitet. Resultater skal måles gjennom en spørreundersøkelse rettet mot innovasjonsselskaper og målbedrifter i inkubatorer og næringshager[14] . Effekter skal måles gjennom omsetningsvekst i målbedriftene i inkubatorer og næringshager. Datagrunnlaget for 2013 kan foreløpig ikke brukes til å si noe om måloppnåelse, da dette forutsetter lengre tidsserier. Siva og de oppdragsgivende departementene har i 2013 lagt ned mye arbeid i å forberede gode data for senere vurdering av måloppnåelse i form av resultater og effekter. Dette vil gi en basis for videre analyser og bedre målretting av innsatsen.

Siva har dessuten lagt opp til et klart skille mellom sin støtte til programvirksomheten som drives av innovasjonsselskapene og sitt eierskap i noen av disse selskapene, og statsforetaket har redusert sin direkte styrerepresentasjon i selskapene. Disse endringene skal bl.a. legge grunnlag for å bruke mer ressurser på analyser og resultatmåling, med sikte på å spre beste praksis og prioritere innsatsen mot best mulig måloppnåelse.

Økonomiske resultater

Årsregnskapet for Siva-konsernet viste i 2013 et overskudd etter skatt og minoritetsinteresser på 3,7 mill. kroner, mot et underskudd på 85,8 mill. kroner året før. Underskuddet i 2012 skyldtes i hovedsak nedskrivning av eiendommer oppført for aktører innen solcelleindustrien. Eierandeler i innovasjonsselskaper påvirket regnskapet med en negativ effekt på 2,3 mill. kroner i 2013. Resultateffekten fra investeringen i Koksa Eiendom AS var 35 mill. kroner, mot 202 mill. kroner i 2012. Totalkapitalen i Siva-konsernet var ved utgangen av 2013 3,1 mrd. kroner, mot 2,97 mrd. året før. Siva fikk tilført 250 mill. kroner i egenkapital i 2013, forbeholdt eiendomsvirksomheten. Eiendomsområdet utgjør om lag 90 pst. av Siva-konsernets balanse. Egenkapitalandelen i Siva-konsernet var i 2013 38 pst., mot 31 pst. året før.

Samarbeid med andre aktører

Siva har et tett samarbeid med andre virkemiddelaktører, spesielt Innovasjon Norge og Norges forskningsråd. Det er bl.a. opprettet felles arbeidsgrupper mellom disse tre aktørene innenfor internasjonal satsing og for funksjonen Invest in Norway. Invest in Norway arbeider med en systematisk håndtering av henvendelser fra utenlandske aktører som vurderer etablering i Norge. Videre er klyngeprogrammet en samarbeidssatsing mellom Innovasjon Norge, Siva og Norges forskningsråd.

Siva har også et tett samarbeid med fylkeskommunene, basert på partnerskapsavtaler. Fylkeskommunene og Siva samarbeider bl.a. om inkubasjons- og næringshageprogrammene, og ulike andre lokale og regionale initiativ.

Internasjonal virksomhet og spesialoppdrag

Sivas aktiviteter utenlands skal knyttes direkte opp mot styrking av selskapets aktiviteter innenlands, og skal skje i nært samarbeid med Innovasjon Norge.

Nordvest-Russland

Siva har vært tilstede i Nordvest-Russland (Murmansk) siden 1992, med eiendomsinvesteringer og innovasjonsaktiviteter. Virksomheten omfatter Siva Næringspark Murmansk, med bl.a. et inkubatortilbud for norske selskaper som vurderer etablering i regionen og for russiske samarbeidspartnere (Polarstjerna Innovasjonssenter), og Technopark NOR, som er et logistikk- og næringssenter nær Murmansk flyplass og eies sammen med Innovasjon Norges fond for Nordvest-Russland. Norske bedrifter som benytter seg av tilbudene er relatert til sektorer som olje- og gass, miljø, maritim, marin og turisme. Siva har i 2013 videreført sine tilbud i området, men opplever mindre pågang fra norske næringsinteresser.

Utviklingsprosjekter

Sivas oppdragsvirksomhet utenlands er hovedsakelig finansiert av ulike tilskuddsordninger under Utenriksdepartementet og omfatter prosjekter i det tidligere Øst-Europa og på Balkan. Hovedhensikten med prosjektene er utvikling og kompetanseheving i mottakerlandet. Siva vurderer selv om selskapet vil prioritere denne type oppdrag, i forhold til best mulig disponering av sine ressurser for oppnåelse av selskapets mål. Det forutsettes at prosjektene har ringvirkninger for norsk næringsliv, og Siva samarbeider som regel med SINTEF og/eller et regionalt innovasjonsselskap om gjennomføring av denne type prosjekter.

Koblinger mellom det norske innovasjonsnettverket og internasjonale miljøer

Innovasjon og nyskaping i Norge kan styrkes gjennom samarbeid med internasjonale innovasjonsmiljø. Derfor legger Siva vekt på å koble aktører og utvikle relasjoner mellom norske og utenlandske miljø innenfor selskapets kjerneområder, der dette forventes å gi gode resultater.

Engasjement i Baltikum

Siva hadde gjennom sitt datterselskap Siva Baltic Holding AS interesser i tre eiendomsselskaper/næringsparker i Latvia og Litauen ved inngangen til 2007. To av engasjementene ble avhendet samme år. Siva arbeidet i 2013 fremdeles med å avhende aksjene i det gjenstående selskapet i Litauen på et best mulig kommersielt grunnlag. Anlegget er fullt utleid, og Siva er i dialog med de norske leietakerne og medeier i selskapet om et snarlig salg av Sivas aksjepost. Bokførte verdier er om lag 3 mill. kroner.

IT Fornebu

Gjennom Siva Eiendom Holding AS eier Siva SF 32,6 pst. i Koksa Eiendom AS (tidligere IT Fornebu Properties AS; ITFP AS). Siva ivaretar statens interesser i selskapet og rapporterer separat for engasjementet. Staten har gjennom Siva i alt tilført IT Fornebu-prosjektet om lag 403 mill. kroner. Kostprisen ble i 2012 redusert med 40,8 mill. kroner gjennom en kapitalnedsettelse i ITFP AS. Disse midlene ble tilbakeført til staten gjennom revidert nasjonalbudsjett 2012, og medførte en tilsvarende reduksjon av innskuddskapitalen i Siva SF. Bokført verdi av investeringene i Koksa Eiendom var per 31. desember 2013 427 mill. kroner, mot om lag 392 mill. kroner foregående år. Av balanseverdien er 279 mill. kroner likviditet fra utbytte utbetalt i 2013, som følge av salg av eiendommer.

Høsten 2013 solgte daværende IT Fornebu Properties deler av porteføljen knyttet til de ferdigstilte kunnskapsbyggene til det finske børsnoterte selskapet Technopolis Plc. Dette resulterte i at selskapet i desember 2013 ble delt i to; Koksa Eiendom og Technopolis Fornebu AS. Koksa Eiendom vil videre framover konsentrere seg om utvikling av Koksa-området på Fornebu, med hovedvekt på boligutvikling. Technopolis Fornebu AS vil videreføre satsingen på kunnskapssenteret på Fornebu, i samarbeid med Koksa Eiendom som fremdeles har en eierandel på 30 pst. Utviklingen i selskapet tilsier at statens engasjement på Fornebu vil bli vurdert nærmere.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett mener departementet at Siva nådde sine mål i 2013. Vurderingen er gjort på grunnlag av selskapets rapportering. Rapporteringen er noe preget av at enkelte av de nye indikatorene ikke var operative for 2013 grunnet manglende datagrunnlag, men det er lagt et godt grunnlag for en mer resultatbasert rapportering videre framover. 2013 var et omstillingsår for Siva, med ansettelse av ny administrerende direktør, utskiftninger i styret og utvikling av ny strategi. Siva vil framover legge større vekt på analyser av ulike virkemidlers effekt for å bli mer treffsikre med hensyn til bruk av ressurser.

En ekstern evaluering av eiendomsvirksomheten, som skal ferdigstilles innen utgangen av 2014, vil gi et godt kunnskapsgrunnlag for å vurdere innretningen av eiendomsvirksomheten framover, og også et grunnlag for å vurdere målsettingene for virksomheten. Videre har departementet bedt om at rapporteringen inneholder større grad av analyser av oppnådde resultater, og hvordan de bidrar til læring og kunnskapsutvikling.

Prioriteringer 2015

I 2015 skal Siva legge større vekt på å spisse virkeområdet og konsentrere innsatsen om de områder der det kan dokumenteres best effekt for oppnåelse av selskapets mål.

Innenfor innovasjonsområdet skal Siva videreutvikle og profesjonalisere programmene og innovasjonsmiljøene, og sørge for god tilrettelegging og spredning av beste praksis mellom miljøene.

Innenfor eiendomsområdet skal Siva disponere ressursene i samsvar med gjeldende mål og rammebetingelser, og legge vekt på økt dynamikk og balanse i porteføljen. Utløsende effekt og samfinansiering med privat kapital er viktige forutsetninger.

Budsjettforslag 2015

Post 70 Tilskudd

Det foreslås en bevilgning på 46 mill. kroner til Siva i 2015. Tilskuddet skal benyttes til Sivas innovasjonsvirksomhet. Selskapet skal selv fordele tilskuddet på de ulike aktivitetene på en måte som sikrer best mulig måloppnåelse. Tilskuddet skal også dekke selskapets basiskostnader, som inkluderer de faste kostnadene for selskapets styre og administrerende direktør og kostnader knyttet til rapportering. Videre kan lånekostnader relatert til tidligere lånefinansierte investeringer på innovasjonsområdet dekkes av tilskuddet. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell reduksjon på 8,5 mill. kroner. Reduksjonen vil mest sannsynlig ramme virksomheten i Nordvest-Russland og selskapets eget arbeid med og tilrettelegging for nettverksaktiviteter mellom innovasjonsmiljøer.

Post 90 Lån, overslagsbevilgning

Sivas låneramme er fastsatt til 700 mill. kroner. Lånerammen var pr. 15. september 2014 fullt utnyttet. Siva kan foreta innlån i statskassen og selv velge løpetid på lånene. Det enkelte innlån knyttes til et statspapir, og rentesats på lånet blir satt lik renten på statspapiret og med tilsvarende løpetid. Innlån fra og avdrag til statskassen bruttoføres, dvs. at beløpene utgifts- og inntektsføres hver gang Siva tar opp et nytt eller tilbakebetaler et gammelt lån. Innlån budsjetteres på kap. 2426, post 90, mens avdrag budsjetteres på kap. 5326, post 90, jf. nedenfor. Per i dag er det anslått at Siva vil refinansiere lån på til sammen 165 mill. kroner i løpet av 2015. Dette er et anslag, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Kap. 5326 Siva SF

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Låne- og garantiprovisjoner

6 600

6 600

7 000

90

Avdrag på utestående fordringer

220 000

100 000

165 000

Sum kap. 5326

226 600

106 600

172 000

Post 70 Låne- og garantiprovisjoner

Selskapet betaler en låneprovisjon på 0,4 pst. av årlig gjennomsnittssaldo på innlånsporteføljen til statskassen og en garantiprovisjon på 0,6 pst. av samme beregningsgrunnlag. Sistnevnte skal kompensere for mulig subsidieeffekt ved låneopptak i statskassen, jf. EØS-avtalens regelverk for statsstøtte. Provisjonene innbetales etterskuddsvis. Låne- og garantiprovisjon for 2014, som innbetales i 2015, er budsjettert med 7 mill. kroner. Dette er et anslag, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Post 90 Avdrag på utestående fordringer

Det vises til omtalen under kap. 2426, post 90. Det budsjetteres med et avdrag på Sivas statskasselån i 2015 på 165 mill. kroner. Dette er et anslag, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Kap. 5613 Renter fra Siva SF

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

80

Renter

21 377

21 900

27 500

Sum kap. 5613

21 377

21 900

27 500

Post 80 Renter

Siva foretar sine låneopptak i statskassen med utgangspunkt i eksisterende statspapirer. Selskapet kan dermed ta opp nye lån fra staten til en rente som er lik løpende effektiv rente på tilsvarende statspapir. Det foreslås bevilget 27,5 mill. kroner i renter fra Sivas låneopptak i statskassen for 2015. Dette er et anslag, og regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Programkategori 17.30 Markedsadgang og eksport

Utgifter under programkategori 17.30 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

940

Internasjonaliseringstiltak

369 956

388 000

13 300

-96,6

2429

Eksportkreditt Norge AS

23 472 869

19 605 200

20 107 200

2,6

Sum kategori 17.30

23 842 825

19 993 200

20 120 500

0,6

Vedrørende 2013 og 2014:

Bevilgningene til internasjonaliseringstiltak som foreslås på nytt kap. 940 for 2015, er bevilget på kap. 934 i 2013 og 2014.

Utgifter under programkategori 17.30 fordelt på postgrupper

(i 1 000 kr)

Post-gr.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

01–29

Driftsutgifter

10 617

13 000

13 300

2,3

70–89

Overføringer til andre

595 188

480 200

107 200

-77,7

90–99

Lånetransaksjoner

23 237 020

19 500 000

20 000 000

2,6

Sum kategori 17.30

23 842 825

19 993 200

20 120 500

0,6

Departementets arbeid med markedsadgang og eksport skal legge til rette for at bedrifter skal lykkes i internasjonale markeder. Dette gjøres gjennom å inngå handelsavtaler, delta i bilaterale forhandlinger, legge til rette for konkurransedyktige eksportfinansieringsordninger og gjennom fremme av norsk næringsliv i utlandet.

Utvikling i norsk eksport

Verdien av norsk eksport gikk ned med 2 pst. fra 2008 til 2013. Nedgangen skyldtes i hovedsak et kraftig fall i 2009, etter finanskrisen, da særlig eksporten av olje og gass ble redusert. Siden 2009 har eksporten økt gradvis, med unntak av i 2013. Også fastlandseksporten har økt, og den var i 2013 om lag 8 pst. høyere enn før finanskrisen brøt ut i 2008 (verditall i løpende priser). Eksporten av sjømat har bidratt til oppgangen, både volum og pris har økt klart de siste årene.

Siden 2003 er volumet av norsk eksport blitt redusert. Dette skyldes redusert produksjon på norsk sokkel. Fastlandseksporten har økt med i underkant av 30 pst. i volum siden 2003. Økningen gjelder både varer og tjenester. Etter finanskrisens utbrudd i 2008 falt fastlandseksporten markant. Siden 2009 har eksportmengden økt, særlig for tjenester.

Figur 5.19 Norsk eksport – utvikling fra 2008 til 2013, målt i løpende priser

Kilde: SSB Nasjonalregnskap

Figur 5.20 Norsk eksport målt i volum – utvikling 2003–2013 (indeksert på 2003-nivå = 100)

Kilde: SSB Nasjonalregnskap

Norsk eksport var i 2013 på 1 171 mrd. kroner. Av dette var halvparten råolje/naturgass, 28 pst. fastlandsvarer og 22 pst. tjenester. Industrivarer utgjorde 85 pst. av fastlandseksporten og 24 pst. av total eksportverdi. Metaller og verkstedsprodukter som maskiner, er hovedgrupper. Fra fastlandet er finans- og forretningstjenester den største kategorien eksporterte tjenester (40 pst.). Om lag 34 pst. av tjenesteeksporten er utenriks skipsfrakt.

Sjømateksporten utgjorde 17 pst. av fastlandseksporten. I 2013 ble det eksportert sjømat til 136 land, til en samlet verdi på over 61 mrd. kroner, hvorav havbruk sto for 42,2 mrd. kroner. Dette er en oppgang på hele 18,1 pst. fra 2012 og høyeste eksportverdi for norsk sjømat noensinne. EU er Norges klart viktigste sjømatmarked. Målt i verdi utgjorde eksporten til EU 59,6 pst. av den totale sjømateksporten i 2013. Russland og Frankrike var Norges største enkeltmarkeder i 2013.

Figur 5.21 Norsk eksport i 2013 – oversikt eksportprodukter

Kilde: SSB Nasjonalregnskap

Maritim næring er ikke en egen kategori i nasjonalregnskapet, men analyser fra Menon Business Economics viser at samlet estimert verdi av eksport fra maritim næring i 2012 var på 220 mrd. kroner, en økning på 10,5 pst. fra året før. Det gjør maritim næring til den største eksportøren etter petroleumsnæringen. Rederiene står for om lag 60 pst. av eksporten, mens de resterende 40 pst. fordeler seg på utstyrsleverandører, skipsverft og maritime tjenester.

Europa er vår hovedhandelspartner. Europa mottar mer enn 2/3 av norsk fastlandseksport av varer. Inkludert salg av olje og gass er andelen hele 84 pst. Mye av norsk samhandel med Europa gjøres i Norden. Norden mottar 19 pst. av norsk vareeksport fra fastlandet og forsyner oss med 23 pst. av vår import. Sverige er norsk fastlandsøkonomis største handelspartner. Asia er et voksende marked for norsk eksport og mottar nå en nesten like stor andel som Norden av fastlandsvarene, 18 pst.

Figur 5.22 Markeder for norsk fastlandseksport av varer i 2013

Kilde: SSB – Utenrikshandel med varer

Figur 5.23 Samhandel av varer med utvalgte handelspartnere – utvikling siden 2000 (indeksert på 2000-nivå = 100)

Kilde: Basert på verditall i utenrikshandelsstatistikken

Norges handel med Asia er den som har økt raskest det siste tiåret sammenlignet med de andre kontinentene. Samhandelen av varer er mer enn doblet siden 2003, særlig pga. raskt økende import fra Kina. Også handelen med tjenester øker, men manglende statistikk gjør at den ikke kan tas med. Norges samhandel med BRICS-landene (samlebetegnelse på Brasil, Russland, India, Kina og republikken Sør-Afrika) er nesten tredoblet siste tiår. BRICS mottar nå om lag 9 pst. av norsk fastlandseksport av varer, mot 3 pst. i 2000 (verditall). Handelen med Europa har også økt siden 2000. Økningen var sterkest i perioden etter utvidelsen av det indre marked østover i 2004. I verdi er handelen med Europa nesten 80 pst. større enn for ti år siden.

Handelsavtaler og WTO

Oppgaver og mål

Norge inngår frihandelsavtaler for å sikre norske bedrifter best mulig markedsadgang i framvoksende økonomier og hos viktige handelspartnere. Det er også sentralt å sikre at rammebetingelsene for norsk næringsliv i utenlandske markeder er minst like gode som for konkurrenter i EU og andre land. Bilaterale frihandelsavtaler med land utenfor EØS-området er et viktig næringspolitisk virkemiddel. Avtalene har fått økende betydning for norsk næringsliv som følge av at handelen er blitt mer globalisert.

Regjeringen prioriterer frihandelsavtaler med land der en avtale kan gi det største bidraget til økt samlet handel og verdiskaping. I tillegg legges det, ved prioritering av land, vekt på utenriks- og utviklingspolitiske hensyn. Viktige eksportprodukter for Norge er bl.a. sjømat, maskiner, metaller og kunstgjødsel. Prioriterte tjenestesektorer er skipsfart og relaterte tjenester som sjøforsikring, ingeniørtjenester, telekommunikasjonstjenester og energirelaterte tjenester som eksempelvis leting etter petroleumsforekomster og brønnboring.

Gjennom Verdens handelsorganisasjon (WTO) er det skapt et multilateralt regelverksbasert handelsregime som er viktig for små, åpne økonomier som den norske. Departementet har et ansvar for å følge opp WTO-prosesser som berører norsk næringsliv og medvirke til at hensynet til norsk verdiskaping blir tilstrekkelig ivaretatt.

Det løpende arbeidet i WTOs komiteer for veterinære og plantesanitære forhold (SPS-komiteen) og tekniske handelshindre (TBT-komiteen) er viktig for sjømathandelen. Nærings- og fiskeridepartementet legger også stor vekt på arbeidet med å etablere internasjonale standarder, for å beskytte forbrukernes og dyrenes helse, og samtidig sikre redelig praksis i internasjonal handel med dyr og næringsmidler. Dette arbeidet foregår i internasjonale standardsettende organisasjoner som Codex Alimentarius (mattrygghet) og Verdens dyrehelseorganisasjon (OIE).

Status og resultater

Det økonomiske tyngdepunktet i verden forskyves fra vest og nord til øst og sør. Fortsatt høy vekst i Asia, Latin-Amerika og Afrika vil føre til økt etterspørsel etter norske varer og tjenester. Disse regionene blir stadig viktigere for norsk utenrikshandel. Det kan bli aktuelt å vurdere å innlede forhandlinger med flere land i disse regionene i tiden framover.

Departementet har i 2013 og 2014 prioritert arbeidet med EFTA-forhandlinger med India, Indonesia, Vietnam, Malaysia og tollunionen mellom Russland, Hviterussland og Kasakhstan. EFTA intensiverte forhandlingene med India høsten 2013 og våren 2014 i håp om å avslutte forhandlingene og undertegne frihandelsavtalen før det indiske parlamentsvalget. Dette lyktes ikke, og det legges derfor opp til å gjenoppta forhandlingene så snart som mulig med den nye indiske regjeringen. Grunnet presidentvalg i Indonesia vil forhandlingene med landet gå inn i en mindre aktiv fase, og det forventes et opphold i forhandlingene fram til våren 2015. Forhandlingene med landene i tollunionen mellom Russland, Hviterussland og Kasakhstan ble i mars 2014 stilt i bero.

Arbeidet med reforhandling av avtalen med Tyrkia startet i juni 2014. Det er gjennomført møter med Canada og Mexico med sikte på en bred reforhandling av disse avtalene. For Norges del er særlig forbedring av handelsavtalenes behandling av handel med tjenester en prioritet.

EFTA og Myanmar undertegnet en samarbeidserklæring i juni 2013. En samarbeidserklæring med Filippinene ble undertegnet i juni 2014. EFTA og Filippinene ble i den forbindelse enige om å gjennomgå ambisjonene for en framtidig frihandelsavtale med sikte på oppstart av forhandlinger våren 2015. Det thailandske parlamentet ga mandat for gjenopptakelse av forhandlinger med EFTA i oktober 2013. Militærkuppet gjennomført i mai 2014 gjør at den videre prosessen er usikker. Det har ikke blitt avholdt forhandlingsrunder mellom Norge og Kina siden september 2010.

Norge har tatt initiativ til at EFTA-statene etablerer tettere kontakt med ASEAN[15] og EAC[16] . Norge ratifiserte frihandelsavtalene mellom EFTA-statene og Bosnia-Hercegovina, mellom EFTA-statene og Colombia og mellom EFTA-statene og Costa Rica og Panama i juni 2014. Frihandelsavtalen med Bosnia-Hercegovina vil tre i kraft etter at Bosnia-Hercegovina har deponert sine ratifikasjonsinstrumenter. Frihandelsavtalen med Colombia trådte i kraft 1. september 2014 og frihandelsavtalen med Costa Rica og Panama trådte i kraft 19. august 2014. Frihandelsavtalen mellom EFTA-statene og Samarbeidsrådet for golfstatene (bestående av Bahrain, De forente arabiske emirater, Kuwait, Oman, Qatar og Saudi-Arabia) trådte i kraft 1. juli 2014.

I forhandlingene om en ny WTO-avtale (Doha-runden) legger departementet vekt på å bidra til at næringslivets behov er reflektert i norske posisjoner. Under WTOs 9. ministermøte på Bali i desember 2013 ble det oppnådd prinsippenighet om en avtale om handelsforenkling og om å gjenoppta forhandlingene på de sentrale forhandlingsområdene i Doha-runden. Det har imidlertid vist seg vanskelig å oppnå en felles plattform for sluttføring av Doha-runden etter at WTO-medlemmene ikke ble enige om iverksettelse av avtalen om handelsforenkling.

I 2013 og 2014 var det betydelig arbeid med forhandlinger om en flerstatlig tjenesteavtale, «Trade in Services Agreement – TiSA». I tillegg til at Norge fører an i forhandlingene på det maritime området, har Nærings- og fiskeridepartementet prioritert arbeidet med gode horisontale regler for all handel med tjenester.

Nærings- og fiskeridepartementet har fulgt forhandlingene mellom EU og USA om et transatlantisk handels- og investeringspartnerskap tett. Det er sammen med de andre EFTA-statene etablert en handelspolitisk dialog med USA.

Viktige norske sjømatprodukter nyter ikke godt av EØS-avtalens regler om fri bevegelighet for varer. Flere tidsavgrensede frie kvoter for norsk sjømat i EU utløp 30. april 2014. Dette har negative konsekvenser for norsk sjømatnæring. Parallelt med forhandlingene om Norges bidrag til økonomisk og sosial utjevning i Europa forhandles det om videreføring og forbedring av tollfrie importkvoter for norsk sjømat i EU.

De siste årene har det blitt økte krav til dokumentasjon av at produktene som eksporteres, er trygge. For sjømateksporten er det avgjørende at Norge kan dokumentere mattrygghet, god fiskehelse og kvalitet gjennom hele produksjonskjeden. Importlandene krever i økende grad egne sertifikater med informasjon knyttet til både mattrygghet og fiskehelse. De ønsker også egne inspeksjoner. Mattilsynets rolle som tilsynsmyndighet og deres kommunikasjon med myndighetene i importlandene er derfor svært avgjørende for tilliten. Russland har tidligere vært et av de viktigste markedene for norske sjømateksportører. Russland har med virkning fra 7. august 2014 innført importforbud for all fisk under kapittel 3 i tolltariffen. I samarbeid med sjømatnæringen har departementet iverksatt tiltak for å begrense skadevirkningene av forbudet. Tiltakene knytter seg bl.a. til større fleksibilitet i sildefisket og i lakse- og ørretproduksjonen. I tillegg vil det bli økt markedsføring i avlastningsmarkeder gjennom Norges sjømatråd.

Sjømateksporten til Ukraina har vært utfordrende. Nærings- og fiskeridepartementet har i samarbeid med Utenriksdepartementet tatt initiativ til et tettere samarbeid mellom Mattilsynet og Ukrainas veterinærtjeneste.

EU innførte i 2010 krav til fangstsertifikater for importert villfanget fisk. I kjølvannet av dette vurderer også andre viktige importland å stille liknende krav. For å unngå framvekst av ulike fangstsertifikatregimer har Norge arbeidet for å få etablert en felles, global standard for fangstsertifikater gjennom Verdens matvareorganisasjon (FAO). En slik standard vil gi markedet trygghet for at sjømaten er bærekraftig forvaltet og sikre et forutsigbart og enhetlig regime for eksportørene.

Frihandelsavtaler gjennom EFTA, forhandlinger i WTO, forhandlinger om en flernasjonal tjenesteavtale (TISA) og bilaterale maritime samarbeidsavtaler er viktige verktøy i arbeidet med å fremme maritime bedrifters eksport av varer og tjenester og næringens verdiskaping. Viktige vekstmarkeder for den maritime næringen er Brasil, Russland, Korea, India og Kina. Samarbeid om industri- og teknologiutvikling, miljøvennlig skipsfart, bruk av flytende naturgass (LNG), skipsfart i Arktis og skipsbygging var noen av temaene som ble prioritert i 2013. Det ble også lagt vekt på å oppnå gode forpliktelser på det maritime området i forbindelse med EFTA-forhandlinger med Indonesia, Vietnam, India, Costa Rica og Panama, samt tollunionen Russland, Hviterussland og Kasakhstan.

Prioriteringer 2015

Departementet vil arbeide for at Norge gjennom EFTA inngår nye handelsavtaler med prioriterte land. I 2015 vil ferdigstilling av forhandlingene med India, Indonesia, Malaysia og Vietnam, samt oppstart av forhandlinger med Filippinene bli prioritert. Reforhandling av avtalen med Tyrkia, og eventuelt også av avtalene med Canada og Mexico, vil stå sentralt i 2015. Departementet vil prioritere å følge opp arbeidet med TISA og videreføre arbeidet med å ivareta norske næringslivsinteresser i forbindelse med forhandlingene mellom EU og USA (TTIP). Dersom det blir reelle forhandlinger om kjernespørsmål som toll på industrivarer, landbruk og tjenester, vil det være en prioritert oppgave for Nærings- og fiskeridepartementet å delta i disse for å ivareta interessene til norsk næringsliv.

På sjømatområdet vil departementet prioritere arbeidet for å forbedre markedsadgangen til EU for norske sjømatprodukter og arbeidet for å redusere veterinære handelshindre for sjømat. Departementet vil videre bidra til utviklingen av et globalt fangstsertifikat innenfor rammen av FAO. På det maritime området vil arbeidet med en skipsfartsavtale med Brasil ha høy prioritet.

EØS og indre marked

Oppgaver og mål

EU er verdens største økonomi og Norges viktigste handelspartner. Gjennom EØS-avtalen er Norge integrert i EUs indre marked. Et velfungerende indre marked er viktig for norsk verdiskaping. EØS-avtalens bestemmelser om fri bevegelighet for varer, tjenester, personer og kapital åpner for mer effektiv utnyttelse av ressursene og bidrar til vekst, sysselsetting og konkurranseevne. Et felles regelverk skaper forutsigbarhet og likeverdige konkurransevilkår for alle som opererer i det indre marked.

Departementet administrerer flere ordninger som har som formål å fjerne ulovlige restriksjoner i det indre marked og motvirke etablering av nye handelshindringer. Departementet koordinerer EØS-høring av forslag til tekniske regler i henhold til EØS-høringsloven, som gjennomfører et EU-direktiv. Det følger av loven at alle forslag til nasjonale tekniske regler skal sendes på høring i alle EØS-statene, og at regler som omfattes av meldeplikten, først kan vedtas tre måneder etter at melding er sendt EFTAs overvåkningsorgan. Videre drifter departementet et varekontaktpunkt hvor næringsdrivende fra andre EØS-stater kan henvende seg for informasjon om hvilke regler som gjelder for omsetning av varer i Norge. Departementet er nasjonalt kontaktpunkt for EØS-problemløsningsnettverket SOLVIT. SOLVIT er en gratis tjeneste som hjelper bedrifter og personer med å løse problemer som skyldes at nasjonale myndigheter i en annen EØS-stat ikke anvender EØS-retten korrekt. Det finnes et SOLVIT-senter i alle EØS-statene.

Internasjonalt regelverk er avgjørende for en global næring som skipsfart. Det er et omfattende og godt samarbeid med Europakommisjonen, det europeiske sjøfartsdirektoratet EMSA og EUs medlemsland i skipsfartsspørsmål gjennom deltakelse i det indre marked. På sikkerhets- og miljøområdet vektlegger regjeringen at arbeidet med EØS-regelverket er i tråd med relevant regelverk i IMO.

Også for sjømatnæringa er EØS-regelverket svært viktig. Matområdet utgjør den største andelen av rettsaktene i EØS-avtalen. Regelverket skal sikre et høyt beskyttelsesnivå for menneskers helse og for forbrukerinteresser når det gjelder næringsmidler, samtidig som det sikres at det indre marked virker på en tilfredsstillende måte. Matmyndighetene legger stor vekt på å påvirke regelverksutviklingen i EU på et tidlig tidspunkt. Mattilsynet har en viktig rolle i dette arbeidet sammen med de tre matdepartementene (LMD, NFD og HOD). Det legges også stor vekt på å innlemme nytt regelverk i EØS-avtalen så snart som mulig etter at det er vedtatt i EU.

Status og resultater

Lov om det frie varebytte i EØS (EØS-vareloven) trådte i kraft 12. april 2013. Loven gjennomfører to EU-forordninger som inneholder regler med formål å lette utvekslingen av varer i EØS. Den inneholder bestemmelser om markedstilsyn, akkreditering, CE-merking og kontroll av varer fra tredjeland. Det er et mål å etablere en effektiv samordning av markedstilsyn med varer i henhold til kravene i dette regelverket. Nærings- og fiskeridepartementet har etablert et Råd for teknisk markedstilsyn med varer (Varetilsynsrådet), hvor elleve departementer er representert. Varetilsynsrådet har i 2013 koordinert arbeidet med å utarbeide norske sektorielle markedstilsynsprogrammer for 2014. EØS-vareloven gjelder også for varer som ikke er omfattet av harmonisert EØS-regelverk, og fastsetter saksbehandlingsregler myndighetene må følge når de treffer eller har til hensikt å treffe vedtak som helt eller delvis forbyr en vare som lovlig omsettes i en annen EØS-stat. Varekontaktpunktet som er opprettet i henhold til EØS-vareloven, mottok 17 henvendelser i 2013.

SOLVIT-nettverket behandlet til sammen 1 156 saker i 2013, og 94 pst. av sakene ble løst. Det norske SOLVIT-senteret fremmet 15 saker mot andre EØS-stater og behandlet ti saker fra andre EØS-stater. Dette er en økning på ti saker sammenlignet med 2012. 21 av sakene ble løst, mens de resterende fire ikke ble det.

Europakommisjonen videreførte høsten 2013 retningslinjene for statsstøtte til skipsfart. Retningslinjene sikrer mulighetene for at norsk og europeisk skipsfartsnæring kan operere på internasjonalt konkurransedyktige betingelser.

Prioriteringer 2015

Departementet vil følge opp Europakommisjonens forslag til en ny forordning om markedstilsyn med varer, som ble lagt fram i 2013. Formålet med det foreslåtte regelverket er å sikre at varer i det indre marked er trygge og i samsvar med gjeldende krav.

Regjeringens arbeid med maritim strategi vil ses i nær sammenheng med prosesser i EU. Departementet vil vurdere samarbeid om «blå vekst», som er del av arbeidet med maritim politikk og det maritime elementet i Europa 2020-prosjektet for smart, bærekraftig og inkluderende vekst. Det er viktig at transport til og fra Norge likebehandles med andre land. Norske myndigheter vil derfor aktivt følge prosessen med å fjerne administrative hindre for europeisk nærskipsfart, særlig knyttet til tollbehandling («Blue belt»).

Eksportfinansiering

Oppgaver og mål

Det offentlige eksportfinansieringssystemet spiller en sentral rolle i finansieringen av norsk eksport, spesielt i tider med uro i finansmarkedene og få alternative finansieringskilder. Det statlige norske systemet for langsiktig eksportfinansiering består av to aktører, Garantiinstituttet for eksportkreditt (GIEK) og Eksportkreditt Norge AS. De to er ofte involvert i finansieringen av de samme eksportkontraktene, men da med ulike roller – Eksportkreditt Norge er långiveren og GIEK garantisten. I praksis ser finansieringspakken slik ut: Eksportkreditt Norge gir et lån til kjøperen av den norske eksportartikkelen. For at selskapet ikke selv skal sitte med risikoen for at låntakerne ikke betaler tilbake lånet, må selskapet få en garanti fra GIEK og/eller en annen bank eller finansinstitusjon med god kredittverdighet. På samme måte som Eksportkreditt Norge kan bruke private aktører til å garantere for sine lån, kan GIEK garantere for lån som er ytt av private banker. Det offentlige eksportfinansieringssystemet skal være et supplement til kommersielle finansinstitusjoner.

Før Eksportkreditt Norge AS ble etablert i 2012, forvaltet Eksportfinans ASA (15 pst. statseid) den norske eksportkredittordningen (108-ordningen). Ettersom lånene under ordningen nedbetales over mange år, forvalter selskapet fortsatt en del lån på vegne av staten.

GIEK og Eksportkreditt Norge (og tidligere Eksportfinans) er kun rettet mot eksport som har et langsiktig finansieringsbehov. Mange produkter kan eksporteres uten at det er behov for låneopptak, f.eks. fisk. Ofte kjøpes denne typen eksportartikler på kreditt. Da vil eksportøren ofte ønske å forsikre seg mot at kjøperen ikke gjør opp for seg i rett tid. Slike kortsiktige kredittforsikringer kan kjøpes på kommersielle vilkår hos statsaksjeselskapet GIEK Kredittforsikring AS (GK) eller hos andre kommersielle forsikringsselskaper.

Formålet med internasjonal regulering og betydningen for Norge

Betingelsene for offentlige langsiktige eksportlån og -garantier (bl.a. minimumpriser og maksimale løpetider) reguleres i dag av en OECD-tilknyttet avtale, Arrangement on Officially Supported Export Credits («Arrangement»). Arrangement er en «gentleman’s agreement» mellom Australia, Canada, EU, Japan, Korea, New Zealand, Norge, Sveits og USA. Avtalen består av en sektornøytral hovedavtale og fem sektoravtaler, henholdsvis for skip, fly, tog, atomkraftverk og klimavennlige prosjekter. Det finnes også tilhørende retningslinjer for håndtering av miljø, samfunnsansvar, korrupsjon, menneskerettigheter og andre elementer.

Formålet med den internasjonale reguleringen er å sikre at konkurranse mellom eksportører er basert på pris og kvalitet og ikke på den offentlige finansieringen som tilbys. I tillegg skal den bidra til å begrense subsidiekonkurranse mellom land. Det er nå startet dialog om å få til en ny internasjonal avtale som også inkluderer ikke OECD-land, bl.a. Brasil, Russland, India, Kina og Sør-Afrika. Det legges opp til først å forhandle to spesifikke sektoravtaler innenfor skip og medisinsk utstyr.

Status og resultater

Etterspørselen etter offentlig eksportfinansiering har økt kraftig siden finanskrisen, jf. figuren nedenfor. Siden 2008 har GIEK opplevd mer enn en dobling i samlet garantiansvar. Det kan nå se ut til at det private finansieringstilbudet har økt, spesielt for store bedrifter med god kredittverdighet. Flere store låntakere har i 2013 førtidsinnfridd de offentlige lånene og garantiene sine for å benytte seg av den bedrede tilgangen til alternativ finansiering. Dette bidro til utflatning av veksten målt i kroner både hos GIEK og Eksportkreditt Norge. Likevel er etterspørselen etter offentlig eksportfinansiering fortsatt stor. Etterspørselen drives særlig av leverandører innenfor bransjene olje- og gass/offshore.

I motsetning til mange store bedrifter opplevde små og mellomstore bedrifter, særlig i Europa, fortsatt en stram kredittpraksis i 2013. Noe av bakgrunnen er innføringen av strengere kapitaldekningskrav etter finanskrisen. I 2013 garanterte GIEK for 124 saker med ansvar under 50 mill. kroner hvor det antas at eksportørene hadde hatt problemer med å få lån dersom GIEK ikke hadde gitt garanti. GIEK Kredittforsikring AS, som har majoriteten av kundene sine i SMB-segmentet, opplevde også at finansiell usikkerhet preget særlig Sør-Europa. En utfordrende kreditt- og likviditetssituasjon hos mange kjøpere i 2013 bidro til økte erstatningskostnader, økte erstatningsavsetninger og et underskudd for GK.

Prioriteringer 2015

Regjeringen prioriterer å videreføre rammene til GIEK for å sikre at det norske eksportfinansieringssystemet er tilpasset behovet til eksportørene i 2015. Videre vil regjeringen av hensyn til eksportnæringene og til effektiv intern ressursbruk ha fokus på at GIEK og Eksportkreditt Norge fortsetter sitt arbeid med å forenkle prosesser overfor kunder og samarbeidspartnere i 2015.

En annen prioritert oppgave i 2015 er arbeidet med den internasjonale reguleringen av eksportfinansiering. Det er nylig satt i gang en revisjon av rentesystemene i dagens OECD-tilknyttede avtale, og arbeidet vil antakelig fortsette inn i 2015. Resultatet av arbeidet vil kunne ha betydning for det norske eksportfinansieringssystemet. Det vil også en eventuell ny skipssektoravtale, og den nyoppstartede eksportfinansieringsdialogen som også inkluderer ikke OECD-land vil dermed også ha høy prioritet i 2015.

Figur 5.24 Utvikling i offentlig eksportfinansiering 1999–2013 (mill. kroner)

Kilde: Eksportkreditt Norge AS. Utlånssaldo representerer lånesaldo Eksportkreditt Norge AS/Eksportfinans ASA. Lånesaldo Eksportfinans ASA inkluderer også annen finansiering enn CIRR-kvalifiserende (med CIRR-kvalifiserende menes lån som kvalifiserer for offentlig støttede fastrentelån iht. den OECD-tilknyttede avtalen, Arrangement).

Fremme av eksport og næringslivets internasjonalisering

Nærings- og fiskeridepartementet er ansvarlig for å fremme eksport og internasjonalisering i norsk næringsliv. Et sentralt virkemiddel i dette arbeidet er Innovasjon Norge, som gjennom sitt internasjonaliseringsarbeid bistår norske selskaper i utlandet, jf. omtale under kap. 2421. På sjømatområdet er Norges sjømatråd en viktig aktør, jf. omtalen under.

Næringslivets samfunnsansvar er prioritert i dialogen med myndigheter og næringsliv ved politiske besøk i utlandet, i økonomiske kommisjoner og i forbindelse med handelsavtaleforhandlinger. Det stilles også krav om at bedrifter skal ivareta sitt samfunnsansvar ved tildeling av offentlig støtte til næringslivet gjennom bl.a. Innovasjon Norge og offentlig finansiering fra Eksportkreditt Norge AS og Garantiinstituttet for eksportkreditt.

Departementet arbeider for å gi norske selskaper markedsadgang til å investere i andre land. Mange selskaper vegrer seg mot å satse i nye vekstmarkeder på grunn av uforutsigbare rammevilkår. Norske myndigheter ønsker å bidra til å redusere denne risikoen gjennom å inngå investeringsavtaler. Hovedformålet med å inngå slike avtaler er å beskytte norske investeringer i utlandet, spesielt i land der det er en politisk og økonomisk ustabil situasjon, og å sikre at norske bedrifter kan konkurrere på lik linje med bedrifter fra andre land. Det er også et viktig hensyn at avtalene skal fremme investeringer i utviklingsland og bidra til økonomisk utvikling i disse landene.

Departementet ivaretar bilateral myndighetsdialog om rammevilkår og enkeltsaker for norske bedrifter i utlandet. I viktige vekstmarkeder, som de framvoksende økonomiene, kan næringslivet trenge drahjelp fra myndighetene til å sikre gode konkurransevilkår. Departementet legger derfor stor vekt på å gjennomføre myndighetsdialog med prioriterte land for norsk næringsliv. Det skjer både gjennom en aktiv besøksvirksomhet til utlandet og ved å invitere viktige beslutningstakere til politiske samtaler i Norge. Slike besøk er med på å sette Norge og norske interesser på agendaen hos myndighetene i andre land og bidrar til å bygge opp gode politiske relasjoner som vil være til nytte for norsk næringsliv.

På sjømatområdet har Norge bilateral dialog med en rekke land, som Kina, Brasil og Sør-Korea. Mattilsynet har en viktig rolle i det bilaterale arbeidet på sjømatområdet. Forholdet til Kina og Russland har vært særlig krevende de siste årene og trenger tett oppfølging. I lys av den overordnede politiske situasjonen som har medført at Russland har innført importforbud for sjømat fra og med 7. august 2014, er det nå ingen bilateral dialog om handel med sjømat med Russland.

Departementet er ansvarlig for næringslivsdelegasjoner ved statsbesøk og offisielle besøk til utlandet. Målet med næringslivsdelegasjonene er at de deltakende bedriftene skal dra nytte av profileringen som følger av tilstedeværelsen av representanter fra det offisielle Norge.

Departementet har ansvar for den økonomiske dimensjonen innenfor regionale fora som Barentsrådet, Nordisk Ministerråd og Østersjørådet. Departementet deltar i embetsmannskomiteen for næring under Nordisk Ministerråd.

Norges sjømatråd

Norges sjømatråd AS er organisert som et aksjeselskap og eies i sin helhet av Nærings- og fiskeridepartementet. Hovedkontoret ligger i Tromsø og selskapet har egne ansatte i 13 markeder.

Selskapets formål er å øke verdiskapingen i fiskeri- og havbruksnæringen gjennom økt etterspørsel og kunnskap om norsk sjømat i inn- og utland. Dette oppnås gjennom generisk (felles) markedsføring, arbeid med markedsinformasjon, markedsadgang og beredskap. Norges sjømatråd skal også søke å utvikle nye og videreutvikle etablerte markeder og fremme og trygge omdømmet til norsk sjømat. Selskapet er rådgiver for Nærings- og fiskeridepartementet i spørsmål tilknyttet eksport, handelshindringer, markedsadgang m.m.

Virksomheten til Norges sjømatråd er finansiert av fiskeri- og havbruksnæringen gjennom en årsavgift for sjømateksportører på 15 000 kroner (det er p.t. registrert 441 eksportører) og en markedsavgift fastsatt i medhold av fiskeeksportloven av mars 1990. Markedsavgiften er for de fleste produkter på 0,75 pst. av eksportverdien. De regnskapsmessige inntektene var i 2013 på 468 mill. kroner.

Menon Business Economics har gjennomført en evaluering av Norges sjømatråds arbeid i perioden 2005–2013. Evalueringen ferdigstilles høsten 2014. Nærings- og fiskeridepartementet vil følge opp funnene på egnet måte.

Prioriteringer 2015

Departementet vil i 2015 prioritere arbeidet med bilaterale investeringsavtaler, bilateralt økonomisk samarbeid, næringslivsdelegasjoner og oppfølgingen av evalueringen av Norges sjømatråd.

Kap. 940 Internasjonaliseringstiltak

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

10 617

13 000

13 300

73

Støtte til kapitalvareeksport

359 339

375 000

Sum kap. 0940

369 956

388 000

13 300

Vedrørende 2014:

Midlene som i 2015 er foreslått på kap. 940, er bevilget på kap. 934 i 2014 og årene før.

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 21 redusert med 36 000 kroner for 2015. Beløpet er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 65 000 kroner for post 21.

Post 21 Spesielle driftsutgifter, kan overføres

Nærings- og fiskeridepartementet stiller årlig midler til disposisjon for næringslivsaktiviteter ved utenriksstasjonene, strategiske internasjonaliseringsprosjekter og til eventuell norsk deltakelse på verdensutstillinger. Målet er å bidra til å samordne og styrke den samlede og langsiktige offentlige innsatsen for å øke norsk eksport og fremme norske næringsinteresser i utlandet. Næringslivet har særlig behov for drahjelp og støtte fra myndighetene i nye og viktige vekstmarkeder. Dette skal være et supplement til den ordinære virksomheten til virkemiddelapparatet, i markeder og innenfor sektorer der norsk næringslivs langsiktige muligheter er spesielt framtredende. Det er særlig behov for tiltak som kan bidra til å forsterke den langsiktige profilerings- og døråpningseffekten i forbindelse med gjennomføringen av politiske besøk og statsbesøk.

Resultater 2013

I 2013 ble det brukt om lag 8,7 mill. kroner til nærings- og profileringsarbeid ved 65 utenriksstasjoner. Midlene ble brukt til å finansiere totalt 148 prosjekter. Ved tildelingen av midler ble det bl.a. lagt vekt på større prosjekter i vekstmarkeder og strategisk viktige markeder for norsk næringsliv. Videre ble det lagt vekt på prosjekter som er relevante i en innovasjons- og forskningssammenheng og prosjekter som er medfinansiert av næringslivet og samordnet med andre deler av virkemiddelapparatet. Hoveddelen av midlene gikk til stasjonene i Asia og Europa. Enkeltlandene som fikk størst tildeling var Kina (Beijing, Guangzhou og Shanghai), USA (Houston, New York, San Francisco og Washington DC), Russland (Moskva, Murmansk og St. Petersburg), India (New Delhi) og Brasil (Brasilia og Rio de Janeiro).

Det ble brukt om lag 2 mill. kroner til arbeidet med strategiske internasjonaliseringsprosjekter i 2013. Midlene ble benyttet til tiltak i samarbeid med næringslivet og virkemiddelapparatet, bl.a. i forbindelse med kongehusets besøk til USA og Tyrkia.

Prioriteringer 2015

Nærings- og fiskeridepartementet vil også i 2015 prioritere næringslivsrettede aktiviteter ved utenriksstasjonene gjennom støtte til konkrete samarbeidsprosjekter mellom stasjonene, virkemiddelapparatet og næringslivet. Departementet vil videre gjennomføre strategiske internasjonaliseringsprosjekter i samarbeid med virkemiddelapparatet, næringslivet og forsknings- og utdanningsinstitusjoner, med særlig fokus på vekstkraftige markeder og sektorer. Spesielt vil departementet arbeide med å videreutvikle «Team Norway» som felles profilerings- og koordineringsplattform for departementer, virkemiddelapparat, utenriksstasjoner og næringsliv for å bidra til bedre og mer enhetlig fremme av norske økonomiske interesser i utlandet. Det er besluttet at Norge ikke skal delta på verdensutstillingen i Milano 2015, grunnet begrenset interesse fra næringslivet. Regjeringen vil i 2015 vurdere om Norge skal delta på verdensutstillingen i Astana i 2017.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås bevilget 13,3 mill. kroner til dekning av utgifter til eksportfremmende tiltak ved utenriksstasjonene og strategiske internasjonaliseringsprosjekter i 2015.

Post 73 Støtte til kapitalvareeksport

Avtalen mellom Eksportfinans ASA og daværende Nærings- og handelsdepartementet om 108-ordningen ble sagt opp med virkning for nye tilsagn fra og med 21. desember 2011. En overgangsordning gjaldt fram til 1. juli 2012. Deretter har Eksportkreditt Norge AS forvaltet statens eksportkredittordning. Det vises til omtale under kap. 2429 Eksportkreditt Norge AS. Eksportfinans ASA forvalter fortsatt sin portefølje av CIRR-lån som er omfattet under 108-ordningen. Det vil derfor i flere år framover kunne være behov for bevilgninger under kap. 940, post 73.

Om ordningen

Ordningen med fastrentelån (CIRR-lån) til utenlandske importører av norske kapitalvarer og norske rederier i internasjonal konkurranse, den såkalte 108-ordningen, ble opprettet i 1978 med utgangspunkt i den OECD-tilknyttede avtalen «Arrangement on Officially Supported Export Credits». Avtalen regulerer på hvilke områder offentlig støttede eksportkreditter kan gis i OECD-landene, herunder rente- og avdragsvilkårene for offentlig støttede lån ved kapitalvareeksport. Formålet med 108-ordningen har vært å fremme norsk eksport. Dette skulle gjøres ved å tilby norske eksportører av kapitalvarer og arbeids- og tjenesteytelser et konkurransedyktig eksportkredittilbud på like gode vilkår som offentlig støttede eksportkreditter i våre konkurrentland. Bevilgningsbehovet over statsbudsjettet framkommer når rentesatsene på utlånene ikke fullt ut dekker innlåns- og forvaltningskostnadene. Bevilgningen vil derved avhenge av rentebetingelser på utlån under ordningen, det samlede volumet av utestående kreditter i ulike valutaer, rentesatsene på innlånene og valutabevegelser. Staten bærer følgelig en risiko knyttet til ordningens økonomiske resultat. Eksportfinans blir kompensert for å forvalte ordningen gjennom marginer på utestående lån. Underskuddet belastes statsbudsjettet to år etter at det er påløpt. I tillegg dekkes rentegodtgjørelse til Eksportfinans for den mellomværende perioden fram til utbetalingstidspunktet.

Resultater 2013

Tabellen under viser årlige utbetalinger av nye lån, saldo ved årsslutt og årlige underskudd i perioden 2008–2013. Det har ikke blitt betalt ut nye lån siden 2012.

2008

2009

2010

2011

2012

2013

Utbetaling av nye lån i løpet av året (mrd. kroner)

14,1

14,4

2,7

6,2

0,1

0

Saldo ved årsslutt (mrd. kroner)

31,6

38,8

35,3

34,6

28,5

21,6

Årlige underskudd på avregningskontoen (inkl. renter, mill. kroner)

366,0

423,0

449,0

358,9

375,0

–

Det er usikkerhet omkring hva resultatet på avregningskontoen for 2013 endelig vil kunne bli. Usikkerheten skyldes at NFD og Eksportfinans ASA er uenige om hvilke prinsipper som skal gjelde ved beregning av oppgjør ved førtidsinnfrielser av lån under 108-ordningen. Det er usikkert når en eventuell avklaring vil kunne foreligge.

Budsjettforslag 2015

Nærings- og fiskeridepartementet og Eksportfinans ASA er uenige om hvilke prinsipper som gjelder for beregning av oppgjør ved førtidsinnfrielser av lån under 108-ordningen, og det er dermed usikkerhet om bevilgningsbehovet i 2015. Det er også usikkerhet om når en avklaring vil foreligge. Grunnet usikkerheten om bevilgningsbehovet foreslås det ikke nå bevilgning til Eksportfinans ASA for gjenværende forvaltning av ordningen med statlig støttede eksportkreditter.

Kap. 3934 Internasjonaliseringstiltak

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

71

Tilbakeføring av tilskudd fra EXPO 2012

512

Sum kap. 3934

512

Norge deltok på Verdensutstillingen EXPO 2012 i Yeosu i Sør-Korea. Ikke benyttet tilskudd til deltakelsen ble tilbakeført i 2013.

Kap. 2429 Eksportkreditt Norge AS

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Tilskudd

105 000

105 000

107 000

71

Viderefakturerte utgifter

200

200

89

Valutatap

130 849

90

Utlån

23 237 020

19 500 000

20 000 000

Sum kap. 2429

23 472 869

19 605 200

20 107 200

Vedrørende 2015:

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 525 000 kroner for post 70.

Oppgaver og mål

Eksportkreditt Norge AS er et 100 pst. statseid selskap som har som eneste oppgave å forvalte den statlige ordningen for finanstjenester til norsk eksport av kapitalvarer og tjenester, dvs. statens eksportkredittordning, jf. boks 5.7. Ordningen skal bidra til at norske eksportører kan konkurrere på like vilkår med andre eksportører med tilgang til nasjonale eksportkredittordninger. Eksportkreditt Norge ivaretar hele prosessen knyttet til markedsføring, salg, behandling av søknader, utbetalinger og oppfølging av lån under eksportkredittordningen. Lånene står på statens balanse, og staten tar all risiko knyttet til utlånsvirksomheten. Siden alle lån under eksportkredittordningen er garantert av solide institusjoner, forventes det i et normalår ikke tap på utlånssiden. Likevel vil det være en viss risiko for tap, f.eks. dersom både låntaker og garantist misligholder sine forpliktelser. Departementet etablerte i 2013 noen overordnede retningslinjer for håndtering av denne risikoen. Det ble bl.a. fastsatt et måltall for maksimal årlig tapsforventning.

Styret i Eksportkreditt Norge har, i likhet med i øvrige aksjeselskaper, ansvar for selskapets virksomhet og resultater. I tillegg til eierskapsdialogen med Eksportkreditt Norge har departementet også en styringsdialog med selskapet knyttet til selskapets oppfølging av eksportkredittordningen og tilskudd til driften av denne.

Eksportkreditt Norge er lokalisert i Oslo. Per 1. mars 2014 disponerte selskapet 42 årsverk.

Hovedmålet for Eksportkreditt Norge er å fremme norsk eksport gjennom konkurransedyktig, tilgjengelig og effektiv eksportfinansiering.

Med konkurransedyktig eksportfinansiering menes det at norske, offentlig støttede, kontraktsutløsende eksportkreditter skal tilbys på like gode vilkår som i våre konkurrentland og i samsvar med internasjonale avtaler. Eksportkreditt Norge skal bidra til å videreutvikle det internasjonale regelverket i samarbeid med departementet og fungere som et fagorgan for departementet i relevante eksportpolitiske spørsmål.

Med tilgjengelig eksportfinansiering menes et kjent tilbud fra et selskap med godt nasjonalt og internasjonalt omdømme. Tilbudet skal omfatte små og mellomstore norske eksportbedrifter og selskaper som utvikler ny kunnskap og teknologi.

Effektiv eksportfinansiering innebærer en effektiv organisering og drifting av selskapet, inkludert søknadsbehandling. Selskapet skal også ha fokus på effektiv risikostyring, bl.a. knyttet til prising, etablering og oppfølging av lån.

Boks 5.7 Statens eksportkredittordning

Eksportkreditt Norge AS forvalter statens eksportkredittordning. Det innebærer at selskapet på vegne av staten tilbyr lån til kjøpere av norske eksportvarer og -tjenester. Ordningen er rettighetsbasert, og vilkårene for å få lån (og vilkårene for selve lånet) reguleres bl.a. i den OECD-tilknyttede eksportfinansieringsavtalen, Arrangement, og i forskrift om eksportkredittordningen. I henhold til forskriften må lånesøknaden leveres til Eksportkreditt Norge før eksportøren og kjøperen har inngått kontrakt om eksport av den varen eller tjenesten som skal finansieres. Dersom eksportkontrakten kvalifiserer for lån etter regelverket, vil Eksportkreditt Norge gi et lånetilsagn. For at tilsagnet senere kan omgjøres til et lån, må eksportør og kjøper tilfredsstille noen kriterier. Kriteriene er bl.a. knyttet til å ivareta samfunnsansvar og til at GIEK og/eller en annen kvalifisert finansinstitusjon kan garantere for at låntaker betaler tilbake lånet sitt. Låntakere kan velge mellom to ulike rentetyper, den offentlig støttede fastrenten CIRR[17] og en flytende markedsrente. Det ble i 2013 innført et nytt system for fastsetting av markedsrenter. Markedsrenten skal, i likhet med tidligere, settes på kommersielle vilkår, men minimumsrentene er tilpasset spesielt for fullt ut garanterte og langsiktige lån, og de justeres hyppigere enn tidligere.

Resultater 2013

Selskapet har i løpet av 2013 kommet i normal drift etter etableringen i 2012.

Undersøkelser som er gjennomført av Oxford Research på oppdrag fra Eksportkreditt Norge, viser at selskapets produkter og tjenester oppfattes å være både konkurransedyktige og godt tilpasset behovene i markedet. Av respondentene i en kundeundersøkelse svarte 73 pst. at deres prosjekter ikke ville blitt realisert, eller realisert i mindre skala, dersom Eksportkreditt Norge ikke hadde bidratt til finansiering. EFTAs overvåkingsorgan (ESA) godkjente i 2013 et system for prising av markedslån som ga Eksportkreditt Norge mer fleksibilitet til å følge markedsutviklingen ved fastsettelse av sine flytende renter. Det har hatt stor betydning for ordningens konkurransedyktighet, se også omtale i boks 5.7. Ved utgangen av 2013 var 62 pst. av utlånsporteføljen målt i norske kroner markedslån og 38 pst. CIRR-lån. Eksportkreditt Norges faglige bistand til departementet var av avgjørende betydning for ESAs godkjenning av det nye systemet. Videre ga selskapet verdifull faglig bistand både i forbindelse med departementets arbeid for å vedlikeholde og videreutvikle den OECD-tilknyttede eksportfinansieringsavtalen, Arrangement, og i forbindelse med det nylig påbegynte arbeidet med å framforhandle en ny internasjonal eksportfinansieringsavtale, jf. omtale i programkategoriomtalen ovenfor.

I 2013 mottok Eksportkreditt Norge til sammen 409 søknader om finansiering av eksportkontrakter til 53 land (mot 302 søknader og 48 land i 2012[18] ). En del av søknadsveksten i 2013 kan ifølge Eksportkreditt Norge spores tilbake til selskapets markedsføringsarbeid som var særlig rettet mot små og mellomstore bedrifter og fastlandsbedrifter. Selskapet arbeidet også aktivt med å gjøre eksportfinansieringstilbudet kjent og tilgjengelig gjennom deltakelse på arrangementer og konferanser m.m.

Eksportkreditt Norge hadde i 2013 svært høy aktivitet på utlånssiden. Det var, som nevnt ovenfor, en vekst i antall søknader, og også antall lån under forvaltning økte i perioden, fra 82 til 142. Verdien av utlånsporteføljen vokste med 58 pst., fra 28,5 mrd. kroner ved utgangen av 2012 til 45 mrd. kroner ved utgangen av 2013. Håndteringen av kredittrisikoen i porteføljen synes effektiv og i tråd med de nye rammene for risikostyring som departementet satte i 2013. Selskapets forventninger til tap under porteføljen ved utgangen av 2013 var svært lave (0,0067 pst.) og godt innenfor måltallet departementet har satt for maksimale årlig tapsforventninger (0,02 pst). Det var ingen faktiske tap relatert til utlån i 2013.

Vurdering av måloppnåelse

Samlet sett og på bakgrunn av resultatene som er omtalt ovenfor, mener departementet Eksportkreditt Norge AS nådde målet sitt i 2013.

Prioriteringer 2015

Eksportkreditt Norge skal i 2015 videreføre virksomheten innenfor sine fastlagte mål. I 2015 skal Eksportkreditt Norge særlig prioritere samarbeidet med Garantiinstituttet for eksportkreditt (GIEK) for å forenkle prosesser overfor kunder og samarbeidspartnere. Videre skal Eksportkreditt Norge prioritere å bistå i arbeidet med internasjonale reguleringer av eksportfinansiering.

Budsjettforslag 2015

Post 70 Tilskudd

Tilskuddet er selskapets eneste inntektskilde. Det skal sikre at selskapet kan betjene sine kunder på en profesjonell og effektiv måte, for å oppfylle sitt hovedmål om å fremme norsk eksport.

Tilskuddet dekker alle utgifter forbundet med administrasjon av selskapet og forvaltningen av utlånsvirksomheten, inklusiv lønn og personalkostnader, husleie, programvarelisenser, IKT-utgifter og eksterne tjenestekjøp. Videre skal tilskuddet dekke selskapets arbeid med rådgiving til departementet.

Det foreslås en bevilgning på 107 mill. kroner for 2015.

Post 71 Viderefakturerte utgifter

Før Eksportkreditt Norge inngår eller endrer låneavtaler på vegne av staten, vil det være behov for å innhente eksterne vurderinger for å sikre at vesentlige forhold ved lånet og lånedokumentasjonen er tilstrekkelig godt ivaretatt. Som oppdragsgiver betaler Eksportkreditt Norge for tjenestene og viderefakturerer utgiftene til låntaker. Et anslag for totalvolum på viderefaktureringer i 2015 er 7–10 mill. kroner. Det er knyttet usikkerhet ved anslaget da det avhenger av antall lånesaker og sakenes kompleksitet. Utleggene vil ikke være garantert av tredjeparter, og det kan påregnes enkelte mindre tap som dekkes over denne posten.

På denne bakgrunn foreslås en nettobevilgning på 200 000 kroner for 2015, til å dekke eventuelle små tap.

Post 90 Utlån

Alle lånesøknader som oppfyller kravene i regelverket for eksportkredittordningen, vil få tilsagn om finansiering, jf. forskrift om eksportkredittordningen § 1 og forslag til vedtak X, 3. I tillegg har selskapet i henhold til Prop. 102 L (2011–2012) anledning til å videreføre hele eller deler av Eksportfinans ASAs lån som kommer til marginreforhandling.

Det er knyttet usikkerhet til utbetalingsbehovet under ordningen i 2015, dvs. til omfanget av tilsagn som omgjøres til lån, videre utbetalinger av lån der de første delutbetalinger allerede har funnet sted og eventuelt overtakelse av ytterligere lån fra Eksportfinans ASA. Beste anslag for utbetalinger i 2015 er 20 mrd. kroner. For å sikre at avgitte tilsagn kan følges opp med låneutbetalinger, foreslås det en fullmakt til å overskride bevilgningen med inntil 30 mrd. kroner, jf. forslag til vedtak IV, 4.

På denne bakgrunn foreslås en bevilgning på 20 mrd. kroner i 2015 og en fullmakt til å kunne overskride bevilgningen, men slik at samlede utbetalinger ikke overstiger 50 mrd. kroner.

Fullmakter til å utgiftsføre uten bevilgning

En stor del av lånene under eksportkredittordningen utbetales i fremmed valuta. Som følge av svingninger i valutakursene kan det realiseres valutatap eller -gevinster ved den enkelte avdragsinnbetaling. I henhold til Prop. 102 L (2011–2012) Lov om Eksportkreditt Norge AS (eksportkredittloven), skal Eksportkreditt Norge ikke foreta sikringstransaksjoner på statens vegne. Valutatap og -gevinster under eksportkredittordningen budsjetteres ikke, men foreslås som tidligere ført direkte i statsregnskapet på kap. 2429, post 89 (valutatap) og kap. 5329, post 89 (valutagevinst), jf. forslag til vedtak V, 2.

Kap. 5329 Eksportkreditt Norge AS

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Gebyrer m.m.

61 985

40 000

60 000

89

Valutagevinst

33 906

90

Avdrag på utestående fordringer

8 701 033

6 350 000

11 900 000

Sum kap. 5329

8 796 924

6 390 000

11 960 000

Post 70 Gebyrer m.m.

Gebyrene for lån under eksportkredittordningen fastsettes i tråd med markedspraksis for tilsvarende lån og varierer bl.a. med kompleksiteten i den enkelte låneavtale og rollen Eksportkreditt Norge har som långiver. Ofte vil Eksportkreditt Norge være en av flere långivere i et låneforhold. I tilfeller hvor Eksportkreditt Norge har rollen som agent, dvs. den som forestår den praktiske oppfølgingen overfor låntaker i låneforholdet, kan f.eks. selskapet ta et agentgebyr. For de indirekte kostnadene ved å binde likviditet til et lån, kan det videre påløpe en såkalt beredskapsprovisjon, og for arbeidet med å skrive ut og sette sammen lånedokumentasjonen kan det påløpe arrangementsgebyrer. Nivå på samlede gebyrinntekter vil, i tillegg til forhold ved den enkelte låneavtale, avhenge av antall lån som utbetales og hvor mange lån som førtidsinnfris. Gebyrnivået skal ikke avhenge av låntakers rentevalg. Beste anslag for gebyrinntekter under eksportkredittordningen for 2015 er 60 mill. kroner.

På denne bakgrunn foreslås en bevilgning på 60 mill. kroner for 2015. Regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Post 90 Avdrag på utestående fordringer

I 2015 forventes 11,9 mrd. kroner i avdrag på lån under eksportkredittordningen. Dette er vesentlig høyere enn tidligere års bevilgninger. Hovedårsaken er at det for 2015 til forskjell fra tidligere år også er budsjettert med førtidsinnfrielser. Beste anslag for førtidsinnfrielser er om lag 4 mrd. kroner, men dette er et anslag det hefter stor usikkerhet ved. Videre knytter en del av de forventede avdragene (om lag 3,1 mrd. kroner) seg til utlån som ennå ikke er utbetalt, noe som også bidrar til å gjøre anslaget usikkert.

For øvrig følger avdragene fastsatte avdragsprofiler som normalt innebærer halvårlige avdrag. For lån i fremmed valuta føres avdrag til historisk kurs, mens valutatap og -gevinster som realiseres på bakgrunn av kurssvingninger, føres på egne poster, jf. omtale under kap. 2429 og forslag til vedtak V, 2.

På denne bakgrunn foreslås en bevilgning på 11,9 mrd. kroner i 2015. Regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Kap. 5629 Renter fra eksportkredittordningen

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

80

Renter

986 844

1 150 000

1 640 000

Sum kap. 5629

986 844

1 150 000

1 640 000

Post 80 Renter

For 2015 er forventede renteinntekter fra statens samlede utlån under den statlige eksportkredittordningen anslått til 1 640 mill. kroner. Anslaget er usikkert fordi inntektene er avhengig av utlånsvolum, valutakurs på innbetalingstidspunktet og renteutviklingen for det enkelte lån. Rentene innbetales til statskassen og inntektsføres i statsregnskapet av Eksportkreditt Norge AS. Som forklart i boks 5.7 ovenfor, kan låntakere i eksportkredittordningen velge mellom to ulike rentesatser, en offentlig støttet fastrente (CIRR) eller en flytende markedsrente.

Det foreslås på dette grunnlag en bevilgning på 1 640 mill. kroner i 2015. Regjeringen vil om nødvendig foreslå bevilgningsendring i forbindelse med endring av budsjettet våren eller høsten 2015.

Kap. 2460 Garantiinstituttet for eksportkreditt (GIEK)

GIEK er en statlig forvaltningsbedrift som har som formål å fremme norsk eksport og investeringer i utlandet gjennom å utstede garantier på vegne av den norske stat. GIEKs virksomhet er lokalisert i Oslo, og organisasjonen disponerte 76,8 årsverk per 1. mars 2014. GIEK ledes av et styre som er oppnevnt av Nærings- og fiskeridepartementet. Organisasjonen tilbyr primært garantier for langsiktige eksportlån. Garantiene gis i hovedsak til virksomheter som gir lån til kjøpere av norske eksportvarer og -tjenester og innebærer at det er GIEK som har risikoen for at kjøper ikke betaler. I tillegg gir GIEK et tilbud av byggelåns- og kraftgarantier og utfører enkelte andre forvaltningsoppgaver.

GIEK har følgende mål:

GIEK skal bidra til eksportkontrakter ved å gi et konkurransedyktig eksportgarantitilbud og være et supplement til markedet

GIEK skal medvirke til at byggelån oppnås på forretningsmessige vilkår

GIEK skal medvirke til at langsiktige kraftavtaler inngås på forretningsmessige vilkår

GIEK skal oppfylle kravet om at den enkelte ordning skal gå i balanse på lang sikt inkludert eventuelle tapsfond

Oversikt over GIEKs garantiordninger

Aktive garantiordninger

Alminnelig garantiordning gir eksportgarantier for risiko knyttet til manglende betaling fra kjøper, enten det skyldes politiske forhold (f.eks. krig) eller kommersielle forhold (f.eks. konkurser eller betalingsuvilje). Garantier for investeringer (f.eks. investeringslån) gis kun for risiko knyttet til politiske forhold. Alminnelig garantiordning bidrar til at norske eksportbedrifter får nye kontrakter og er viktig for verdiskaping og sysselsetting i Norge. Den er spesielt viktig i perioder med ustabilitet i finansmarkedene.

Garantiordning for investeringer i og eksport til utviklingsland (U-landsordningen) brukes for å møte etterspørselen etter garantier som dekker lån til land med høyere risiko enn det som er akseptabelt under Alminnelig garantiordning. Ordningen skal bidra til at norske eksportører deltar i utviklingsfremmende prosjekter.

Garantiordning for byggelån til skip, fartøy og innretninger til havs (Byggelånsgarantiordningen) benyttes til å garantere for byggelån i forbindelse med bygging eller ombygging av skip, fartøy og innretninger til havs. Det kan garanteres for inntil 50 pst. av det enkelte lån eller dellån på like vilkår med en finansinstitusjon.

Garantiordning for kraftintensiv industris kjøp av kraft (Kraftgarantiordningen) benyttes til å garantere for finansiering i forbindelse med kjøp av kraft på langsiktige vilkår. Garantiordningen ble operativ i 2011.

Garantiordninger under avvikling

Gammel alminnelig ordning, dvs. garantier og garantitilsagn gitt til og med 31. desember 1993.

Gamle særordninger, som inneholder fire særordninger som ble slått sammen fra 1999.

Garantiordning for eksport til og investeringer i det tidligere Sovjetunionen og de baltiske land (SUS/Baltikum-ordningen) for vedtak i perioden 1999–2002.

De gamle ordningene søkes avviklet med minst mulig erstatningsutbetaling og størst mulig gjenvinning.

GIEK forvalter også en beredskapsordning for statlig varekrigsforsikring for Nærings- og fiskeridepartementet og en anbudsgarantiordning for Statens investeringsfond for næringsvirksomhet i utviklingsland (Norfund). Beredskapsordningen er nærmere omtalt under kap. 900, post 72. Nærmere omtale av anbudsgarantiordningen gis under kap. 161 Næringsutvikling, på Utenriksdepartementets budsjett.

Resultater 2013

Alminnelig garantiordning

GIEK hadde ved utgangen av 2013 gitt garantier og tilsagn om garanti for i alt ca. 110 mrd. kroner[19] av rammen på 135 mrd. kroner. Av dette utgjorde utestående ansvar over 80 mrd. kroner og garantitilsagn som forplikter GIEK, men ikke låntaker, ca. 29 mrd. kroner. At økningen i garantiansvar er moderat sammenlignet med året før, skyldes at flere større garantier er innfridd tidligere enn planlagt gjennom refinansiering i obligasjonsmarkedet (totalt 9,1 mrd. kroner), i tillegg til ordinær nedbygging av garantiene parallelt med underliggende lån.

Årsresultatet for Alminnelig garantiordning for 2013 viser et overskudd på 1,43 mrd. kroner, mot 1,16 mrd. kroner i 2012. Ordningens egenkapital er styrket som følge av overføring av overskudd og effekten av at GIEK har innført nye prinsipper for nedskrivning og periodisering. Ordningens egenkapital utgjorde ca. 3,9 mrd kroner ved utgangen av 2013, en økning fra 805 mill. kroner ved utgangen av 2012[20] .

Alminnelig garantiordning hadde ved utgangen av 2013 avsetninger for tap på garantiansvar på i overkant av 2,3 mrd. kroner. Antall saker i mislighold var stabilt lavt. De største misligholdte engasjementene var innen maritim sektor. Erstatningsutbetalingene utgjorde 54,7 mill. kroner i 2013 under ordningen. Gjenvinninger beløp seg til ca. 2,9 mill. kroner utenom moratorieavtaler (inklusiv reforsikring av GK).

U-landsordningen

GIEK har ikke hatt noen erstatningssaker eller nye søknader, tilsagn eller utstedte garantier under U-landsordningen i 2013, og ordningen fikk et overskudd på 14,5 mill. kroner dette året. Samlet ansvar ved utgangen av 2013 var 425,9 mill. kroner fordelt på seks gjeldende poliser.

Det er hittil ikke trukket på grunnfondet som opprinnelig var på 450 mill. kroner. Summen av ordningens egenkapital og grunnfond var på 466 mill. kroner ved utgangen av 2013[21] . Grunnfondet er ikke rentebærende.

Byggelånsgarantiordningen

Det ble utstedt fire nye poliser med et garantiansvar på 729 mill. kroner under garantiordningen for byggelån til skip, fartøy og innretninger til havs (byggelånsgarantiordningen) i 2013. Det var to nye søknader dette året, og det ble gitt nye tilsagn på 1,13 mrd. kroner. Samlet ansvar ved utgangen av 2013 var 1,11 mrd. kroner. Ordningen hadde et underskudd på 57,2 mill. kroner i 2013. Underskuddet belastes garantiordningens egenkapital. Etterspørselen etter ordningen har vært lav de siste årene.

Kraftgarantiordningen

GIEK har i 2013 ikke mottatt søknader, gitt tilsagn eller stilt garantier under kraftgarantiordningen og har ikke utestående ansvar under ordningen i 2013. GIEK har for øvrig mottatt to søknader i 2014.

Ordningen hadde et underskudd etter driftskostnader på 123 000 kroner i 2013. Underskuddet belastes ordningens egenkapital. Etablerings- og driftskostnadene for ordningen dekkes av et tilskudd på 10 mill. kroner, som skal tilbakebetales med framtidige garantiinntekter. Ved utgangen av 2013 var det brukt 7,5 mill. kroner av tilskuddet på 10 mill. kroner. Styret i GIEK påpeker at det er en risiko for at omkostningene ved å opprettholde ordningen vil overskride bevilget beløp.

Faglig rådgivning

I 2013 deltok GIEK tungt i det internasjonale arbeidet i OECD og med en mulig ny bred eksportfinansieringsavtale. Sammen med Utenriksdepartementet deltok GIEK i arbeidet med å inndrive eller ettergi GIEKs fordringer på fremmede stater i samordning med andre kreditorland i Parisklubben.

GIEKs garantiordninger skal gå i balanse på lang sikt

GIEKs portefølje reflekterer i stor grad norsk kapitalvareeksport. Målt i garantiansvar står leverandørindustrien til olje- og gassektoren og skipsfartssektoren for ca. 90 pst. av ansvarsbeløpet. Dette gjør GIEK sårbar overfor endringer i oljeprisen og utvinningsaktivitetene. I tillegg til konsentrasjon om bransjer er GIEKs engasjementer også konsentrert om få land og få enkeltselskaper. GIEK har betydelig eksponering mot selskaper med aktivitet i Nordsjøen, Mexico-gulfen, Brasil og Vest-Afrika. Porteføljens konsentrasjon om land, bransjer og enkeltselskaper tilsier at store fall i kundenes inntjeningsgrunnlag vil kunne gi betydelig tap og underskudd for GIEK i perioder. For å dempe porteføljens risiko arbeider GIEK aktivt med å sikre gode kredittbeslutninger og god oppfølging av risikoen i porteføljen. For å få til dette er det viktig at GIEK har tilstrekkelig kompetanse og kapasitet for risikovurdering i den enkelte sak og god risikostyring i porteføljene for de enkelte ordningene. GIEK må i tillegg gjøre hensiktsmessige og forretningsmessig fornuftige tiltak for å sikre verdier ved mislighold og for å begrense endelige tap ved erstatningsutbetalinger. GIEK vurderer sannsynligheten for ikke å oppfylle balansekravet på lang sikt som lav.

Oppsummering av aktive garantiordninger

Tabell 5.22 gir informasjon om omfanget av GIEKs virksomhet og aktiviteten i 2013.

Tabell 5.20 Utnyttelse av garantirammene per 31. desember 2013

(i mill. kroner)

Ordning

Garantiramme

Gjeldende tilsagn

Utestående ansvar

Bundet under rammen

Gjeldende søknader

Nytt garanti-ansvar i 2013

Antall nye poliser i 2013

Alminnelig garantiordning¹

135 000

28 530

80 188²

108 718³

36 890

23 440

(178)

U-landsordningen

3 150

0

426

426

0

0

0

Byggelånsgarantiordningen

5 000

235

1 112

1 347

0

729

(4)

Kraftgarantiordningen

20 000

0

0

0

0

0

0

¹ Inkluderer Gammel alminnelig ordning og ubenyttet bondramme.

² Beløpet avviker noe fra GIEKs årsrapport for 2013. Dettes skyldes at tallene for utestående ansvar ikke lar seg låse på tidspunktet for regnskapsavleggelse. Som følge av betalinger etter rapporteringstidspunktet er de historiske tallene i datasystemet i bevegelse.

³ For totalt bundet under rammen legges det til reforsikring av GIEK Kredittforsikring på 925 mill. kroner.

En stor del av garantiene er i utenlandsk valuta, spesielt dollar, og beløp for søknader og det som er bundet under rammen angitt i norske kroner, vil dermed variere med endringer i vekslingskursene.

Tabell 5.21 Økonomi i aktive garantiordninger med årsresultat 2013

(i 1 000 kr)

Ordning

Premie og andre inntekter

Resultat før avsetning (nedskrivning²)

Tapsavsetning(netto endring nedskrivning)

Overføring til staten

Resultat 2013

Alminnelig garantiordning¹

1 684 145

1 556 711

128 894

984³

1 426 833

U-landsordningen

11 014

10 691

-3 770

0

14 461

Byggelånsgarantiordningen

22 068

20 763

77 976

0

-57 213

Kraftgarantiordningen

60

-123

0

0

-123

¹ Inklusiv overføringer til utbytte fra GIEK Kredittforsikring AS.

² Endret prinsipp for nedskrivning av garantiansvar i 2013.

³ Gjelder utbytte fra GIEK Kredittforsikring AS.

Oppsummering av ordninger som er under avvikling

Tabell 5.22 Økonomi i ordninger under avvikling med årsresultat 2013

(i 1 000 kr)

Ordning

Inntekter

Resultat før avsetning

Tapsavsetning

Overføring til staten

Resultat 2013

SUS-Baltikum-ordningen før 1. januar 1999

37

37

0

2 836

-2 799

SUS/Baltikum-ordningen etter 1. januar 1999

572

521

-4

0

525

Gammel alminnelig ordning

6 645

6 511

-42 585

10 700

38 396

Gamle særordninger

2 876

2 800

-70 475

600

72 675

SUS/Baltikum-ordningene

Den gamle garantiordningen SUS/Baltikum (som gjaldt før 1. januar 1999) ble avviklet i sin helhet i 2013 da den ikke lenger inneholdt forpliktelser i form av garantiansvar eller fordringer etter erstatningsutbetalinger. Gjenværende bankinnskudd fra ordningen på 2,8 mill. kroner ble overført til statskassen tidlig i 2013. Utestående garantiansvar for ny SUS/Baltikum-ordning (etter 1. januar 1999) var per 31. desember 2013 på ca. 2,1 mill. kroner.

Gammel portefølje

Gammel portefølje er en samlebetegnelse på Gammel alminnelig garantiordning og Gamle særordninger. Samlet utestående garantiansvar var ved årsskiftet på 173,9 mill. kroner. Fordringene under Gammel portefølje var per 31. desember 2013 regnskapsført til ca. 153 mill. kroner. Oppfølgingen av porteføljen består i hovedsak av inndriving av utestående krav i moratorieavtaler gjennom Parisklubben. Ordningenes overskuddslikviditet tilbakeføres årlig til statskassen.

Annet

Moratorier og utnyttelse av gjeldsplanen

Gjeldsplanen fra 1998 med utvidelser i 2001 og 2004 opprettholdes som helhetlig strategi på gjeldsområdet. Planen er nærmere omtalt i Utenriksdepartementets budsjettproposisjon. Gjeldsplanen medfører at GIEKs fordringer mot visse land kan ettergis uten nye bevilgninger ved avregning mot et rammebeløp. Et av hovedtiltakene i planen er å ettergi fordringer overfor gjeldstyngede lavinntektsland. Fordringene er i hovedsak knyttet til eksportkredittgarantier gitt på slutten av 1970- og begynnelsen av 1980-tallet og hører hovedsakelig inn under Gammel portefølje. GIEK hadde per 31. desember 2013 til sammen 425 mill. kroner i utestående fordringer i moratorieavtaler.

GIEK Kredittforsikring AS (GK)

GK forsikret kredittsalg på ca. 46 mrd. kroner i 2013, mot 45 mrd. kroner i 2012. Selskapets viktigste kunder eksporterer fisk, metaller og til maritim sektor. Ved utgangen av 2013 var 77 pst. av GKs poliser knyttet til eksport fra små og mellomstore bedrifter, dvs. bedrifter med færre enn 100 ansatte.

Den internasjonale utviklingen i 2013 bar fortsatt preg av finansiell uro og usikkerhet, noe som ga en utfordrende kreditt- og likviditetssituasjon for mange kjøpere, særlig i Sør-Europa. Dette er reflektert gjennom økte erstatningskostnader og erstatningsavsetninger for GK også i 2013. Forfalte brutto premieinntekter ble 120,9 mill. kroner i 2013 og årsresultatet etter avsetninger og skatt ble negativt med 4,5 mill. kroner. Selskapet har god likviditet og en solid kapitalisering i samsvar med norsk regelverk. I tråd med utbyttebestemmelsen fra Nærings- og fiskeridepartementet og selskapets negative resultat vil det ikke bli betalt utbytte til staten for regnskapsåret 2013.

GKs drift i 2013 anses å være i samsvar med de målene som er satt, og selskapets finansielle stilling anses som god og i samsvar med gjeldende lov- og forskriftsmessige krav.

Den usikre situasjonen i Ukraina og det russiske importforbudet har økt risikoen for erstatningsutbetalinger fra GK, hvilket kan påvirke GKs resultat i 2014. GKs eksponering mot Russland og Ukraina blir delvis reforsikret i GIEK.

Vurdering av måloppnåelse

Departementet mener det ikke er noen betydelige avvik mellom målene for GIEK og GIEKs rapporterte virksomhet for 2013. Det har vært liten aktivitet under U-landsordningen de siste årene, men ordningen er viktig for at GIEK skal kunne gi et forutsigbart tilbud også for land med noe høyere risiko. Kraftgarantiordningen har hittil ikke vært benyttet, men er lansert som et langsiktig tiltak da kraftkrevende industri har en lang planleggingshorisont.

Prioriteringer 2015

GIEK skal i 2015 videreføre virksomheten innenfor sine fastlagte mål. I 2015 skal GIEK særlig prioritere samarbeidet med Eksportkreditt Norge AS for å forenkle prosesser overfor kunder og samarbeidspartnere. Videre skal GIEK prioritere å bistå i arbeidet med internasjonale reguleringer av eksportfinansiering.

Budsjettforslag 2015

Garantivedtak

Alminnelig garantiordning

Per 31. juli 2014 var 111,4 mrd. kroner bundet under rammen[22] , og gjeldende søknader for 26,4 mrd. kroner lå til behandling.

Det foreslås en totalramme for nye og gamle tilsagn og garantiansvar i 2015 under Alminnelig ordning og Gammel alminnelig ordning på til sammen 145 mrd. kroner, jf. forslag til vedtak VIII, 2. Rammen foreslås dermed videreført på samme nivå som i 2014.

Garantiordningen for investeringer i og eksport til utviklingsland (U-landsordningen)

Per 31. juli 2014 var 0,4 mrd. kroner bundet under rammen, og det var ingen søknader til behandling.

Det foreslås at ordningen videreføres innenfor en ramme for nye og gamle tilsagn og garantiansvar på 3,15 mrd. kroner i 2015, men likevel slik at rammen ikke overstiger sju ganger det til enhver tid innestående beløp på ordningens grunnfond, jf. forslag til vedtak VIII, 3.

Garantiordning for byggelån til skip, fartøyer og innretninger til havs

Per 31. juli 2014 var 1,6 mrd. kroner bundet under rammen, og gjeldende søknader for 0,9 mrd. kroner lå til behandling.

Det foreslås en totalramme for nye og gamle tilsagn og garantiansvar på til sammen 5 mrd. kroner i 2015, jf. forslag til vedtak VIII, 4. Rammen foreslås dermed videreført på samme nivå som i 2014.

Garantiordning for kraftintensiv industris kjøp av kraft

Rammen for ordningen er i dag 20 mrd. kroner. Per 31. juli 2014 var ingenting bundet under rammen, og gjeldende søknader for 0,5 mrd. kroner lå til behandling. Rammen for ordningen tar høyde for et anslått omfang av nye langsiktige kraftavtaler i kraftintensiv industri de nærmeste årene.

Det foreslås at ordningen videreføres med en totalramme for nye og gamle tilsagn og garantiansvar på til sammen 20 mrd. kroner i 2015, jf. forslag til vedtak VIII, 5.

Trekkfullmakter

Trekkfullmakter innebærer at GIEK kan låne midler fra statskassen dersom erstatningsutbetalinger under en garantiordning overstiger ordningens bankinnskudd.

Dersom GIEK foretar trekk i statskassen, forutsettes midlene tilbakebetalt i etterfølgende år når fordringer som følge av erstatning helt eller delvis gjenvinnes. Trekk i statskassen renteberegnes.

For Alminnelig garantiordning, U-landsordningen og ordningene under avvikling er likviditetssituasjonen god, slik at det ikke forventes behov for trekkfullmakter i 2015.

For Byggelånsgarantiordningen er det liten egenkapital, og likviditeten er begrenset. For å ta høyde for eventuelle nye erstatningsutbetalinger foreslås rammen for trekkfullmakten videreført med 600 mill. kroner i 2015, jf. Forslag til vedtak III.

Andre fullmakter

Fullmakt til forvaltning av eieransvar i garantisaker

Som garantistiller krever GIEK normalt sikkerheter, f.eks. pant i varene som finansieres og pant i aksjer. I saker med mislighold (der kjøper ikke betaler gjelden) kan GIEK realisere et eventuelt pant for å sikre staten verdier. Dette kan også innebære at GIEK selv, for en begrenset periode, overtar aksjer eller etablerer aksjeselskap alene eller sammen med andre for å overta pantsatte aktiva. I noen tilfeller kan det også være aktuelt å ha eller gi en opsjon til å selge eller overta aksjer på et senere tidspunkt. For å gi GIEK handlingsrom til å sikre statens verdier i situasjoner med mislighold, foreslås det at GIEK får fullmakt til midlertidig å kunne erverve og avhende aksjer og opsjoner med formål å få dekning for krav i misligholds- og gjenvinningssaker i 2015, jf. Forslag til vedtak XIII.

Endring i statlig eierpost

På bakgrunn av nye retningslinjer for kortsiktig kredittforsikringsvirksomhet i EU ble det ved behandlingen av St.prp. nr. 1 (2000–2001) avklart at GIEKs forretningsdel skulle skilles ut i det som ble omtalt som et heleid datterselskap av GIEK, GIEK Kredittforsikring AS (GK). Det vises også til omtale i St.prp. nr. 61 og Innst. S. nr. 220 (1999–2000). Selskapet var operativt 1. januar 2001 og skulle drives etter forretningsmessige kriterier. Staten tilførte kapital til selskapets åpningsbalanse slik at selskapet oppfylte lovverkets kapitalkrav.

Statens eierskap har til nå vært forvaltet av GIEK. For å sikre klarhet i ansvarsforholdet og at den som bærer ansvar for eierskapsforvaltningen, også har tilgang til direkte styringsvirkemidler (f.eks. styrevalg og stemme i generalforsamling), foreslås det at oppfølgingen av eierskapet til GK overføres fra GIEK til Nærings- og fiskeridepartementet med virkning fra 1. januar 2015. Forslaget innebærer at aksjene aktiveres som et verdipapir (kontogruppe 62) i statens kapitalregnskap og samtidig slettes fra kategorien Kapital i forvaltningsbedrifter (kontogruppe 68) og GIEKs balanse, jf. Forslag til vedtak XV. Det foreslås ikke å kompensere GIEK for dette, ettersom GIEK ikke selv betalte for aksjene ved opprettelsen av selskapet. Det er i dag aktivert om lag 137 mill. kroner under kontogruppe 68 som foreslås overført til kontogruppe 62 i kapitalregnskapet.

I forbindelse med overføring av eierskapsforvaltningen av GK til departementet må selskapet tilordnes en kategori i henhold til statens mål for eierskapet. Selskapet legges til kategori 3, selskaper med forretningsmessige mål og andre spesifikt definerte mål. Dette vil være i tråd med og en tydeliggjøring av dagens prinsipp om at GK skal drive forretningsmessig med særlig vekt på å opprettholde et stabilt og forsvarlig tilbud av kortsiktig kredittforsikring til små og mellomstore bedrifter (SMBer). SMBer utgjør en stor del av GKs kundegruppe og senest under finanskrisen i 2009–2011 var opprettholdelsen av GKs tilbud særlig viktig for små og mellomstore norske eksportbedrifter. I tider med stor finansiell usikkerhet er det risiko for at det privateide kredittforsikringstilbudet kan tørke ut. Også i ESAs statsstøtteregelverk er det erkjent at det kommersielle tilbudet av kortsiktig eksportkredittforsikring til dette segmentet kan ha midlertidig bortfall.

Post 24 Driftsresultat

(i 1 000 kr)

Underpost

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

24.1

Driftsinntekter

-123 156

-143 000

-160 000

24.2

Driftsutgifter, overslagsbevilgning

123 156

143 000

160 000

Sum post 24

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble underpostene redusert/økt med 11 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S(2013–2014).

GIEKs samlede garantiansvar har mer enn fordoblet seg siden 2008, og GIEKs organisasjon har også økt kraftig de siste årene. Veksten i garantiansvar og økt kompleksitet i sakene har medført behov for at GIEKs administrasjon ikke bare får større kapasitet, men også profesjonaliseres slik at den på en god måte skal kunne foreta risikovurderinger og følge opp porteføljen. GIEK arbeider kontinuerlig med å styrke sin kompetanse og forbedre den interne styringen og kontrollen. I tillegg har arbeidet på det internasjonale feltet økt betydelig det siste året, og intensiteten i det internasjonale arbeidet forventes å være høy framover. GIEK budsjetterer med en økning i antall årsverk i 2015. Økt antall ansatte de siste årene har gjort at GIEK har måttet øke kontorarealene, og det kan bli behov for ytterligere økninger framover. GIEK har også budsjettert med nødvendige investeringer i verktøy for å bedre risikostyringen i form av ratingmodeller, databaser og analysemodeller og videreutvikling av saksbehandlings- og dokumenthåndteringssystemet. Det foreslås en overslagsbevilgning for 2015 på 160 mill. kroner. GIEKs administrasjonsutgifter dekkes inn av premieinntekter fra ordningene.

Kap. 5460 Garantiinstituttet for eksportkreditt

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

50

Tilbakeføring fra risikoavsetningsfond for SUS/Baltikum-ordningen

2 836

71

Tilbakeføring fra Gammel alminnelig ordning

10 700

13 300

5 100

72

Tilbakeføring fra Gammel særordning for utviklingsland

600

4 400

91

Avdrag på lån til byggelånsgarantiordningen

100

Sum kap. 5460

14 136

13 400

9 500

Post 71 Tilbakeføring fra Gammel alminnelig ordning, og post 72 Tilbakeføring fra Gammel særordning for utviklingsland

Ved behandlingen av St.prp. nr. 59 (1983–84) og statsbudsjettframlegget for 2000 ble det avklart at fjorårets overskuddslikviditet utover 25 mill. kroner årlig skal tilbakeføres fra Gammel alminnelig ordning, og at hele fjorårets overskuddslikviditet årlig skal tilbakeføres fra Gammel særordning for utviklingsland. Bevilgningsforslagene for 2015 er i henhold til dette, 5,1 mill. kroner på post 71 og 4,4 mill. kroner på post 72.

Utbytte fra GIEK Kredittforsikring AS

Utbyttebestemmelsen for GIEK Kredittforsikring er fastsatt for fem år (fra og med 2012 til og med 2016). Utbytte beregnes som 75 pst. av selskapets regnskapsmessige årsoverskudd etter avsetninger og skatt, begrenset oppad til innskutt egenkapital på 35 mill. kroner multiplisert med statens gjennomsnittlige innlånsrente for det enkelte år (som fastsatt i rundskriv fra Finansdepartementet lik den gjennomsnittlige renten på 5-års statsobligasjonslån i 12-månedersperioden 1. oktober to år før budsjettåret til 30. september året før budsjettåret). Det er lagt til grunn et utbytte på 0,6 mill. kroner som bevilges under kap. 5656, post 85.

Programkategori 17.40 Statlig eierskap

Utgifter under programkategori 17.40 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

950

Forvaltning av statlig eierskap

2 076 414

25 700

23 800

-7,4

953

Kings Bay AS

19 000

27 500

19 000

-30,9

Sum kategori 17.40

2 095 414

53 200

42 800

-19,5

Utgifter under programkategori 17.40 fordelt på postgrupper

(i 1 000 kr)

Post-gr.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

01–29

Driftsutgifter

14 734

25 700

23 800

-7,4

70–89

Overføringer til andre

19 000

27 500

19 000

-30,9

90–99

Lånetransaksjoner

2 061 680

Sum kategori 17.40

2 095 414

53 200

42 800

-19,5

Oppgaver og mål

Forvaltningen av statens direkte eierskap i rundt 70 selskaper er fordelt på ulike departement. Eierskapet varierer i størrelse, fra store eierposter i flere av landets største børsnoterte selskaper til heleide selskaper med rene sektorpolitiske formål. Nærings- og fiskeridepartementet forvalter statens eierskap i 28 selskaper. Av disse er 19 kommersielle selskaper, mens ni har sektorpolitiske mål.

Rammene for regjeringens eierskapspolitikk de neste årene er presentert i eierskapsmeldingen, som ble lagt fram for Stortinget 20. juni 2014, jf. Meld. St. 27 (2013–2014) – Et mangfoldig og verdiskapende eierskap. Regjeringen vil fortsatt arbeide for ytterligere å forbedre og profesjonalisere statens eierskapsutøvelse.

Å legge til rette for et mangfoldig og verdiskapende eierskap og styrke det private eierskapet er et viktig tiltak i regjeringens arbeid for å styrke konkurransekraften i Norge. Privat eierskap bør være hovedregelen i norsk næringsliv. Regjeringen ønsker derfor over tid å redusere statens direkte eierskap i selskaper hvor det ikke er særskilte grunner til at staten er eier. Vår konkurransekraft og verdiskaping avhenger av at det etableres, videreutvikles og drives lønnsomme virksomheter, og at ulønnsomme virksomheter omstilles eller avvikles. God ledelse og godt eierskap er viktige bidrag til dette. Mangfoldige, velutviklede og kompetente eiermiljøer er en forutsetning for samfunnets konkurransekraft og verdiskaping.

Regjeringen vil at alle skal kunne spare og investere og gjennom eierskap ta direkte del i og høste avkastning av den verdiskapingen som finner sted i Norge. Målet er økt konkurransekraft, verdiskaping og flere trygge og gode arbeidsplasser.

Regjeringen mener det er flere gode grunner til at staten bør være eier i ulike selskaper. Begrunnelsene varierer fra selskap til selskap og tar utgangspunkt i at statlig eierskap kan bidra til at samfunnsøkonomiske og samfunnsmessige hensyn ivaretas. Eierskapet er eksempelvis begrunnet i behovet for korrigering av markedssvikt og nasjonal forankring av viktige selskaper, hovedkontorfunksjoner og nøkkelkompetanse. Norge vil bl.a. på bakgrunn av dette fortsatt ha et betydelig statlig eierskap i overskuelig framtid. Regjeringen mener det er avgjørende at det statlige eierskapet forvaltes på en profesjonell og forutsigbar måte innenfor rammen av norsk selskapslovgivning og annet lovverk, basert på allment aksepterte eierstyringsprinsipper og med bevissthet om skillet mellom rollen som eier og andre roller staten har.

Staten skal være en god, men krevende eier. Det skal fortsatt legges vekt på å styrke den strategiske og økonomiske oppfølgingen av selskapene. Dette vil skje gjennom analytisk oppfølging, videreutvikling av hvordan selskapenes strategiske utfordringer vurderes og klare forventninger til selskapenes resultater. Staten som eier stiller forventninger til selskap med statlig eierandel om deres arbeid med samfunnsansvar, bl.a. utfordringer knyttet til klima og miljø, menneskerettigheter, arbeidstakerrettigheter og antikorrupsjon. Staten vil legge vekt på å være en ledende eier når det gjelder å fremme god eierstyring og selskapsledelse. For staten som eier er det avgjørende at selskapene har kompetente styrer, som kan lede selskapenes strategiske arbeid, føre et effektivt tilsyn med virksomheten og være en premissleverandør og diskusjonspartner for den daglige ledelsen. Sammensetningen av styrene skal være kjennetegnet av kompetanse, kapasitet og relevant mangfold ut fra det enkelte selskaps egenart.

Nærings- og fiskeridepartementet har en rolle som eierfaglig ressurs- og kompetansemiljø overfor de andre eierdepartementene og skal bl.a. ha en koordinerende rolle ved problemstillinger av generell karakter, som f.eks. styrevalg, eierstyring og selskapsledelse.

Status og resultater

De 19 kommersielle selskapene i Nærings- og fiskeridepartementets portefølje opererer i en rekke ulike bransjer, som spenner fra gruve- og industrivirksomhet til energiproduksjon, finansieringsvirksomhet og telekommunikasjon. Samlet verdi av eierinteressene i disse selskapene var 331 mrd. kroner pr. 31. desember 2013, mot 277 mrd. kroner året før. Sterk økning i aksjekursen til Telenor ASA og DNB ASA bidro mest til den samlede verdiøkningen.

Den verdijusterte avkastningen for de sju børsnoterte selskapene med statlige eierandeler var 29,7 pst. i 2013. SAS AB hadde høyeste avkastning på over 110 pst. Nest høyest hadde DNB ASA på 57,6 pst., etterfulgt av Telenor ASA og Cermaq ASA på henholdsvis 34,9 og 30,1 pst. Kongsberg Gruppen ASA hadde i 2013 en avkastning på 6,9 pst. Yara International ASA og Norsk Hydro ASA fikk begge en avkastning på nær null pst. Se tabell 5.25 for nærmere oversikt over selskapene og verdi av statens eiendeler.

Se programkategori 17.20 Forskning og innovasjon for omtale av Andøya Space Center AS og Space Norway AS (kap. 922), Nofima AS (kap. 928), Innovasjon Norge (kap. 2421) og Siva SF (kap. 2426). Norges sjømatråd AS er omtalt i innledningen til programkategori 17.30 Markedsadgang og eksport, mens Eksportkreditt Norge AS er omtalt i samme kategori under kap. 2429.

Regjeringen har satt i gang arbeidet med å legge til rette for en gradvis reduksjon av statens direkte eierskap. Ved behandlingen av statsbudsjettet 2014 fikk Nærings- og fiskeridepartementet fullmakt fra Stortinget til å kunne selge samtlige aksjer i Entra Holding AS og Mesta AS. Arbeidet med å forberede en privatisering av Entra Holding AS ble igangsatt tidlig i 2014, mens det for Mesta AS ble igangsatt sommeren 2014. Nærings- og fiskeridepartementet varslet 17.september at det forbereder en mulig børsnotering av Entra Holding AS på Oslo Børs. Navnet vil bli endret til Entra ASA i tilknytning til en børsnotering.

De siste årene er Nærings- og fiskeridepartementets arbeid med forvaltning av statlig eierskap styrket. Departementet har økt kapasiteten for analyse og oppfølging av selskapenes forretningsmessige strategi, oppfølging av selskapenes arbeid med samfunnsansvar, godtgjørelse til ledende ansatte og arbeidet med rekruttering av styremedlemmer. I tillegg er departementets rolle som et eierfaglig ressurs- og kompetansemiljø i departementsfellesskapet styrket. Departementets oppfølging av kjønnsrepresentasjon i styrer er omtalt i kap. 8 Likestilling i proposisjonens del III Andre saker.

Tabell 5.23 Statens eierandeler forvaltet av Nærings- og fiskeridepartementet (avrundede beløp)

Statens eierandel per 31.12. (pst.)

Verdi av statens eierandel¹ per 31.12. (mill. kroner)

2013

2013

2012

Cermaq ASA

59,2

5 911

3 373

DNB ASA

34,0

60 086

38 987

Kongsberg Gruppen ASA

50,0

7 650

7 470

Norsk Hydro ASA

34,3

19 189

19 763

SAS AB

14,3

733

316

Telenor ASA

54,0

118 348

94 453

Yara International ASA

36,2

26 322

28 178

Sum børsnoterte selskaper

238 239

192 540

Aker Kværner Holding AS

30,0

3 969

1 256

Andøya Space Center AS

90,0

62

59

Argentum Fondsinvesteringer AS

100,0

7 279

6 691

Bjørnøen AS

100,0

4

4

Eksportfinans ASA

15,0

1 811

2 541

Eksportkreditt Norge AS

100,0

39

27

Electronic Chart Centre

100,0

15

16

Entra Holding AS

100,0

7 878

7 823

Flytoget AS

100,0

968

1 005

Innovasjon Norge

51,0

1 252

1 119

Investinor AS

100,0

2 052

2 053

Kings Bay AS

100,0

12

8

Mesta AS

100,0

897

1 050

Nammo AS

50,0

918

802

Nofima AS

56,8

17

11

Norges Sjømatråd AS

100,0

314

295

Norsk Eiendomsinformasjon AS (Ambita AS fra 2014)

100,0

78

43

Siva SF

100,0

1 153

922

Space Norway AS

100,0

65

52

Statkraft SF

100,0

62 849

57 340

Store Norske Spitsbergen Kulkompani AS

99,9

1 492

1 557

Sum unoterte selskaper

93 124

84 674

Sum alle selskaper

331 363

277 214

¹ Beregnet ut fra børsverdi ved årets slutt for børsnoterte selskaper. De unoterte selskapene er verdsatt til bokført egenkapital fratrukket eventuelle minoritetsinteresser, med unntak av Aker Kværner Holding AS, som er verdsatt til børskurs for Aker Solutions ASA og Kværner ASA justert for statens indirekte eierandel i disse selskapene.

Prioriteringer

Rammene for den statlige eierskapspolitikken de neste årene er redegjort for i eierskapsmeldingen, jf. Meld. St. 27 (2013–2014). Viktige prioriteringer for Nærings- og fiskeridepartementets eierskapsoppfølging i 2015 vil være:

Reduksjon av statens direkte eierskap

Regjeringen har varslet at den vil be om fullmakt til helt eller delvis å avhende statens aksjer i samtlige selskap hvor målet med eierskapet er rent forretningsmessig. Videre vil regjeringen be Stortinget om fullmakt til å kunne redusere statens eierskap i Telenor ASA og Kongsberg Gruppen ASA ned mot 34 pst. Nærings- og fiskeridepartementet vil vurdere nærmere hvordan dette kan følges opp på best mulig måte. En eventuell utnyttelse av fullmaktene vil avhenge av forretningsmessige vurderinger bl.a. knyttet til selskaps- og markedsspesifikke forhold.

Arbeide for at selskapene har kompetente og velfungerende styrer

Etter selskapslovgivningen er det styret som har ansvaret for forvaltningen av selskapet. Det er derfor avgjørende, og en av statens viktigste oppgaver som eier, å sørge for kompetente styrer. Hvordan staten arbeider med styrevalg og hvilke forventninger staten stiller til styrene framgår nærmere av den nye eierskapsmeldingen.

Styrke den strategiske og økonomisk oppfølgingen av selskapene der Nærings- og fiskeridepartementet forvalter eierskapet

Regjeringen vil fortsatt legge til rette for å videreutvikle og ytterligere profesjonalisere den statlige eierskapsutøvelsen for å sikre at fellesskapets verdier blir forvaltet på en best mulig måte. Tiltak det er viktig å legge til rette for er å bedre den strategiske og økonomiske oppfølgingen av selskapene og styrke Nærings- og fiskeridepartementet som kompetanse- og ressurssenter for andre eierdepartement.

Følge opp statens retningslinjer for godtgjørelse til ledende ansatte

Regjeringen vil holde fast ved hovedprinsippene i statens holdning til lederlønn i selskaper der staten er eier, jf. dagens retningslinjer. Fastsettelse av godtgjørelse for ledende ansatte er styrets ansvar og lederlønningene skal være konkurransedyktige, men ikke lønnsledende. Videre skal det legges vekt på moderasjon.

Ut fra erfaring og praksis de siste årene varslet regjeringen i Meld. St. 27 (2013–2014) – Et mangfoldig og verdiskapende eierskap, at retningslinjene skulle justeres på tre punkter. Dette knytter seg til hvilke selskaper som skal omfattes, pensjonsvilkår og hvordan heleide selskaper skal forholde seg til statens holdning. I tillegg ble det varslet at det blir en nærmere gjennomgang av hvordan variabel lønn og langtidsinsentivordninger forholder seg til skillet mellom fast og variabel lønn. Regjeringen vil orientere Stortinget om endringene på egnet måte.

Kap. 950 Forvaltning av statlig eierskap

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

21

Spesielle driftsutgifter

14 734

25 700

23 800

96

Aksjer

2 061 680

Sum kap. 0950

2 076 414

25 700

23 800

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble det bevilget 20 mill. kroner under ny post 71 Tap på statens lån til Secora AS, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014).

Vedrørende 2015:

Som følge av at det foreslås nettoføring av merverdiavgift fra og med 2015, er post 21 redusert med 1,8 mill. kroner for 2015. Beløpet er overført til nytt kap. 1633 Nettoordning, statlig betalt merverdiavgift, jf. nærmere omtale av omleggingen i kap. 7 i Gul bok for 2015.

Poster til drift og administrasjon er redusert med 0,5 pst. med bakgrunn i forslag til avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform, jf. nærmere omtale i kap. 7 i Gul bok for 2015. Dette utgjør 129 000 kroner for post 21.

Post 21 Spesielle driftsutgifter

Posten omfatter utgifter til konsulentbistand ved eier- og strukturmessige vurderinger, meglerhonorar (transaksjonskostnader) og faglig bistand ved aksjetransaksjoner i selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning. I tillegg dekker posten årsgebyr til Verdipapirsentralen (VPS) og godtgjørelse til kontofører VPS.

Departementets behov for eksterne rådgivnings- og meglertjenester varierer betydelig fra år til år, og utgiftene til slike tjenester er derfor vanskelig å anslå på forhånd.

Det foreslås en bevilgning på 23,8 mill. kroner på posten. Justert for tekniske endringer innebærer det en nominell reduksjon på 1,9 mill. kroner. Det er knyttet en overskridelsesfullmakt til posten. Fullmakten omfatter dekning av meglerhonorarer og utgifter til faglig bistand ved salg av statlige aksjeposter og andre endringer som kan få betydning for eierstrukturen i selskapene. Det foreslås at gjeldende overskridelsesfullmakt videreføres for 2015, jf. Forslag til vedtak IV, 2. Eventuelle endringer i bevilgningen må foreslås i de faste endringsproposisjonene i vår- eller høstsesjonen.

Kap. 3950 Forvaltning av statlig eierskap

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

71

Gebyrinntekter fra lån til SAS-konsernet

18 213

87

Innbetaling – garantiordning, Eksporfinans ASA

127 848

96

Salg av aksjer

3 142 096

25 000

25 000

97

Salg av EWOS

1 800 000

Sum kap. 3950

3 288 157

1 825 000

25 000

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble det gitt følgende bevilgninger, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014):

24,6 mill. kroner under ny post 71 Gebyrinntekter fra lån til SAS-konsernet

58,8 mill. kroner under ny post 87 Innbetaling – garantiordning, Eksportfinans ASA

50 mill. kroner under ny post 90 Secora AS, salg av fordring og tap på lån

Post 96 Salg av aksjer

Det foreslås en bevilgning på 25 mill. kroner fra mulige statlige aksjesalg i 2015. Endelige og fullstendige inntektsbeløp for de enkelte aksjesalgene må foreslås bevilget i løpet av budsjettåret når transaksjonene er avklart eller gjennomført, enten i egne proposisjoner eller i de faste endringsproposisjonene i vår- og høstsesjonen.

Departementet er avhengig av å bruke meglerforetak og annen faglig bistand for å gjennomføre transaksjoner, jf. omtalen under kap. 950, post 21.

Kap. 923 Kings Bay AS

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Tilskudd

19 000

27 500

19 000

Sum kap. 0923

19 000

27 500

19 000

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 70 redusert med 8,5 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014).

Kings Bay AS eier grunnen og de fleste av bygningene i Ny-Ålesund på Svalbard. Selskapet har ansvaret for drift, vedlikehold og utvikling av infrastrukturen på stedet og ivaretar miljø og kulturminner. Målet med statens eierskap i Kings Bay AS er å sørge for at Ny-Ålesund kan videreutvikles som et norsk senter for internasjonal arktisk naturvitenskapelig forskning på Svalbard. Ny-Ålesund skal være en grønn forskningsstasjon, hvilket forutsetter at Kings Bay sørger for nødvendige tiltak for å redusere miljøpåvirkningen av virksomheten i Ny-Ålesundområdet til et minimum.

Kings Bay AS er pålagt en rekke samfunnsoppgaver og er underlagt restriksjoner med hensyn til hva eiendommene kan benyttes til. Selskapet er derfor avhengig av tilskudd over statsbudsjettet. Målet med statstilskuddet er å sette Kings Bay i stand til å yte tjenester til fremme av forskning og vitenskapelig virksomhet og bidra til ytterligere å utvikle Ny-Ålesund som en arktisk naturvitenskapelig forskningsstasjon. Tilskuddet skal utnyttes effektivt og målrettet. På vegne av Nærings- og fiskeridepartementet ivaretar Kings Bay AS også administrasjon av Bjørnøen AS. En del av tilskuddet til Kings Bay AS går til å dekke driften i Bjørnøen AS. De to selskapene har felles aksjonærvalgte styremedlemmer.

Selskapets inntekter har de siste årene vært under press, dette særlig grunnet nedgang i forskningsaktiviteten i Ny-Ålesund. Den negative utviklingen har delvis vært en normalisering etter særlig høy aktivitet i 2010 i forbindelse med Det Internasjonale Polaråret, men skyldes også en vanskelig økonomisk situasjon i flere av landene som har forskningsaktivitet i Ny-Ålesund. Kings Bay AS har gjennomført en rekke tiltak for å effektivisere driften og redusere kostnadene, i tillegg til å ha en løpende dialog med forskningsmiljøene for å skape økt bevissthet om forskningsmulighetene. Hoveddelen av forskningsaktiviteten i Ny-Ålesund foregår i løpet av sommerhalvåret, og det er ønskelig at kapasiteten utnyttes bedre gjennom hele året. Det siste året har mengden forskningsaktivitet vist en svak positiv utvikling. Dette er positivt for selskapets økonomi, men motveies i noen grad av at cruiseturismen til Ny-Ålesund mest sannsynlig vil avta framover, bl.a. på grunn av innføringen av losplikt og tungoljeforbud.

Enkelte forskningsstasjoner har meldt behov for større eller mer oppdatert bygningsmasse, som følge av at de ønsker å trappe opp sin aktivitet i Ny-Ålesund. Dette vil imidlertid kunne kreve økt ressursbruk fra statens side ettersom Kings Bay AS’ økonomiske rammer i dag gir begrensede muligheter for utvidelse av fasiliteter, inkludert eventuelt nybygg.

Resultater 2013

Antall forskerdøgn i Ny-Ålesund var ca. 12 350 i 2013, som er en svak økning i forhold til 2012, men ca. 10 pst. lavere enn i toppåret 2010. Det marinbiologiske laboratoriet ble utvidet til maksimal kapasitet i 2013. Det er klare indikasjoner på at flere land vil øke sin aktivitet i Ny-Ålesund.

Kings Bay AS forvalter den største samlingen av fredede bygg på Svalbard. I 2013 ble den gamle telegrafstasjonen tilbakeført til opprinnelig stand.

Resultatregnskapet for 2013 viser et årsresultat på 3,9 mill. kroner. Overskuddet skyldes ekstraordinære inntekter fra et entrepriseprosjekt som ble påbegynt sommeren 2013 og ferdigstilt sommeren 2014.

Prioriteringer 2015

Virksomheten til Kings Bay AS skal særlig ha som mål å yte tjenester til og fremme forskning og vitenskaplig virksomhet, og bidra til å utvikle Ny-Ålesund som et norsk senter for internasjonal arktisk naturvitenskapelig forskning. Videre vekst innen forskningsaktiviteten må skje innenfor forsvarlige miljømessige rammer. Selskapet har i 2014 i samarbeid med forskningsmiljøer gjennomført et forprosjekt om tålegrenser for miljøpåvirkning. Arbeidet skal etter planen videreføres i 2015 dersom finansiering kommer på plass. Hovedprosjektet innebærer målinger over flere år og vil være tredelt med tema luft, jord og fugl, som vurderes som tydelige indikatorer med hensyn til forurensning.

Det bør tilrettelegges for å bringe flere forskere til Ny-Ålesund i vinterhalvåret, slik at den eksisterende kapasiteten kan utnyttes bedre. Økt samarbeid og koordinering mellom ulike aktører i forskningsmiljøet i Ny-Ålesund er også et område som bør gis prioritet. Kings Bay AS skal være en tilrettelegger, men også en pådriver for å øke norsk forskningsaktivitet i Ny-Ålesund.

Selskapet skal ha fokus på rasjonell og kostnadseffektiv drift og kostnadsbasert prising av sine tjenester. Nærings- og fiskeridepartementet som eier stiller krav om at driften til Kings Bay AS skal gå i balanse.

Budsjettforslag 2015

Det foreslås bevilget 19 mill. kroner til Kings Bay AS over statsbudsjettet for 2015. Bevilgningen skal gå til investeringer og drift i Kings Bay AS og nødvendige utgifter til administrasjon av Bjørnøen AS.

Saker i tilknytning til enkeltselskaper

Eksportfinans ASA

Med hjemmel i fullmakt fra Stortinget tiltrådte daværende Nærings- og handelsdepartementet i juni 2008 en porteføljegarantiavtale mellom Eksportfinans ASA og selskapets aksjonærer. Garantiavtalen innebærer at selskapet på nærmere angitte vilkår sikres mot verdifall i en definert portefølje av verdipapirer innenfor en totalramme på 5 mrd. kroner. Avtalen bidrar dermed til å beskytte egenkapitalen i selskapet. Staten ved Nærings- og fiskeridepartementet sitt samlede ansvar er begrenset oppad til 750 mill. kroner.

Ifølge garantiavtalen er den enkelte garantist hvert år fra og med 2011 forpliktet til å foreta utbetaling til Eksportfinans ASA av et beløp som tilsvarer garantistens andel av eventuelt verdifall på likviditetsporteføljen per utgangen av februar. På den annen side skal Eksportfinans ASA foreta utbetaling til garantistene dersom det inntreffer verdistigning på porteføljen.

I første halvår 2014 har markedsverdien til den definerte likviditetsporteføljen økt som følge av at risikopremiene i markedet er blitt noe lavere og at gjenværende løpetid for verdipapirene i porteføljen er blitt kortere. Per 31. juli 2014 utgjorde den samlede urealiserte verdistigning som omfattes av garantiavtalen 219,6 mill. kroner. Statens andel av dette var 32,9 mill. kroner. Det knytter seg en høy grad av usikkerhet til hva markedsverdien for likviditetsporteføljen vil være 28. februar 2015, som er neste dato for utveksling av garantibeløp mellom garantistene og Eksportfinans ASA. På denne bakgrunn foreslås det at gjeldende fullmakt til å kunne foreta utgifts-/inntektsføring uten bevilgning av ut-/innbetalinger knyttet til garantiansvar overfor Eksportfinans ASA innenfor gitt garantiramme på 750 mill. kroner, videreføres i 2015, jf. Forslag til vedtak V, 1.

Investinor

Investinors formål er å bidra til økt verdiskaping gjennom å tilby risikovillig kapital til internasjonalt orienterte konkurransedyktige bedrifter, primært nyetableringer. I tillegg til formålet har Stortinget gitt flere føringer for selskapets investeringer herunder investeringsfaser, bransjer, eierandel og geografi. Selskapet har vært i virksomhet i omlag fem år og departementet mener det nå er hensiktsmessig å gi en tilbakerapportering knyttet til de premisser Stortinget har lagt for bevilgningene til Investinor, utover det som framgår av de årlige rapporteringene i Statens eierberetning.

Investinor har siden starten i 2008 fram til sommeren 2014 gjort 36 investeringer, hvor av tolv er avhendet og én av investeringene er gjort så nylig at den ikke er omtalt i rapporteringene fra selskapet. En gjennomgang av Investinors etterlevelse av Stortingets forutsetninger om bransjer, faser, eierandel og geografi viser at Investinor har gjort 14 investeringer i oppstartsfasen, 18 i tidlig vekstfase, to i ekspansjonsfasen og én investering i moden fase. Føringene for investeringsfaser har vært omlag like fra starten. En føring kan anses å være gitt i formuleringer av selskapets formål ved at selskapet skal: «…tilby risikovillig kapital til […] primært nyetableringer.» Videre heter det at: «Investeringsfokus for selskapet skal være bedrifter i tidlig vekstfase, med noe fleksibilitet mot ekspansjonsfasen i tilfeller som er forenlig med formålet. Selskapet kan gjennomføre oppfølgingsinvesteringer i senere faser.»

Leddsetningen «i tilfeller som er forenlig med formålet» kom inn etter Meld. St. 22 (2011–2012) Verktøy for vekst – om Innovasjon Norge og Siva SF, for å skape klarhet når det gjaldt førstegangsinvesteringer i ekspansjonsfasen. De nærmere definisjonene av «tidlig vekst fase» og «ekspansjonsfase» er gjentatt i Investinors årsrapporteringer. Gjennomgangen tyder på at én av investeringene er gjort i en bedrift som synes å være i en modnere fase enn føringene tilsier. De andre 34 investeringene som er gjennomgått synes å være innenfor føringene. I de opprinnelige føringene om Investinor het det om bransjer at: «Det skal fortrinnsvis investeres i bransjer hvor Norge står sterkt, og hvor det er vekstpotensial. Selskapet skal ha et særskilt fokus på følgende fem satsningsområder: Miljø, energi, reiseliv, marin og maritim sektor. I tillegg skal selskapet ha et spesielt fokus på klima- og miljøprosjekter.» I tillegg til denne føringen ble 500 mill. kroner av den opprinnelige kapitalen øremerket investeringer i marin næringsvirksomhet. Fra 2013 ble de bransjemessige føringene endret noe og det heter i dag at: «Selskapet skal prioritere investeringer i sektorer med næringsmiljøer som har potensielt internasjonale konkurransefortrinn, som ivaretar utnyttelse av viktige naturressurser, som utnytter ny teknologi og kompetanse og/eller som bidrar til mindre miljøbelastning og menneskeskapte klimaendringer. Av den opprinnelige innskuddskapitalen skal 500 mill. kroner forbeholdes investeringer i marin næringsvirksomhet.» Etter de opprinnelige føringene er syv investeringer gjort innen miljø, åtte i energi, tre i reiseliv, fire i marin, to i maritim og elleve i andre næringer. Fra og med sommeren 2013 er det også satt av 500 mill. kroner øremerket investeringer i skog- og trenæringene. Selskapet har til nå ikke gjort investeringer med bakgrunn i denne bevilgningen. Investinors eierandeler i porteføljeselskapene varierer fra 7 til 49 pst., noe som er innenfor føringen om høyst 49 pst. eierandel. Selskapet skal ha hele landet som nedslagsfelt og har gjort investeringer i bedrifter med hovedkontor i tolv av landets fylker. Én investering er gjort i et selskap med utenlandsk hovedkontor, samtidig som porteføljeselskapet etablerte forskningsvirksomhet i Norge. Flere andre selskaper i dagens portefølje har også deler av virksomheten i utlandet. Dette kan ses som en naturlig følge av at Investinor skal investere i bedrifter med internasjonalt vekstpotensial. Både det å tiltrekke aktivitet fra selskap til Norge og det at bedrifter etablerer virksomhet internasjonalt kan tjene verdiskapingen i Norge.

Fullmakter knyttet til eierskapsforvaltningen

Med bakgrunn i Meld. St. 27 (2013–2014) – Et mangfoldig og verdiskapende eierskap foreslår regjeringen at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 gjennom salg av aksjer eller gjennom andre transaksjoner kan redusere eierskapet helt eller delvis i følgende selskaper: Ambita AS, Cermaq ASA, Entra Holding ASA, Flytoget AS, Mesta AS og SAS AB. Videre foreslås det at departementet i 2015 gjennom salg av aksjer eller gjennom andre transaksjoner kan redusere eierskapet i Kongsberg Gruppen ASA og Telenor ASA ned mot 34 pst., jf. Forslag til vedtak XIV, 1–8.

Regjeringen vil i sine beslutninger om endringer i statens eierskap vurdere både markedsmessige og selskapsspesifikke forhold. Regjeringen vil ikke gjennomføre endringer i statens eierskap eller støtte transaksjoner med mindre de forventes å være økonomisk gunstig for staten i hvert enkelt tilfelle. Dette innebærer bl.a. at en reduksjon av statens direkte eierskap vil skje over tid.

Nærings- og fiskeridepartementet har siden 2011 hatt fullmakt til, innenfor visse begrensninger, å kunne overskride bevilgningen under kap. 950, post 96 for å opprettholde statens eierandeler i Yara International ASA og Kongsberg Gruppen ASA gjennom deltakelse i egenkapitalutvidelser. Fullmakten foreslås videreført i 2015, jf. Forslag til vedtak IV, 3.

Kap. 3961 Selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Garantiprovisjon, Statkraft SF

2 112

2 112

2 100

71

Garantiprovisjon, Eksportfinans ASA

9 000

9 000

9 000

Sum kap. 3961

11 112

11 112

11 100

Post 70 Garantiprovisjon, Statkraft SF

Per 31. august 2014 hadde Statkraft SF ett gjenværende lån med statsgaranti pålydende 400 mill. kroner. Basert på forfallsstrukturen for dette lånet anslås garantiprovisjonen til 2,1 mill. kroner i 2015.

Post 71 Garantiprovisjon, Eksportfinans ASA

Basert på fullmakt fra Stortinget har Nærings- og fiskeridepartementet tiltrådt en porteføljegarantiavtale med Eksportfinans ASA. Statens andel av garantirammen er begrenset oppad til 750 mill. kroner. Årlig garantiprovisjon skal i henhold til avtalen utgjøre 1,2 pst. av garantirammen. På denne bakgrunn foreslås bevilget 9 mill. kroner i garantiprovisjon fra Eksportfinans ASA i 2015.

Kap. 5650 Renter på lån fra Nærings- og fiskeridepartementet

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

81

Renter på lån til Secora AS

4 000

82

Renter på lån til Nofima AS

1 005

904

800

Sum kap. 5650

1 005

4 904

800

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 81 økt med 1 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014).

Post 82 Renter på lån til Nofima AS

Posten gjelder rente for Nofimas lån fra staten. Det er inngått en avtale om fastrentelån til Nofima for hele låneperioden av mellomfinansieringslånet. Lånerenten er beregnet til 3,35 pst. Det foreslås en bevilgning på 0,8 mill. kroner i 2015.

Kap. 5656 Aksjer i selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

85

Utbytte

12 959 741

11 219 453

14 988 700

Sum kap. 5656

12 959 741

11 219 453

14 988 700

Vedrørende 2014:

Ved St.vedt. 20. juni 2014 ble post 85 økt med 847,8 mill. kroner, jf. Prop. 93 S og Innst. 260 S (2013–2014).

Post 85 Utbytte

Det budsjetteres med 14 988,7 mill. kroner i utbytte fra statens aksjer under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning i 2015. Det vises til den selskapsvise fordelingen av utbytte i tabellen under.

(i mill. kroner)

Forslag 2015

Børsnoterte selskaper:

Norsk Hydro ASA

531,6

Yara International ASA

1 008,5

Telenor ASA

5 729,1

Kongsberg Gruppen ASA

255,0

DNB ASA

1 495,2

Cermaq ASA

98,5

SAS ASA

0

Unoterte selskaper:

Aker Kværner Holding AS

176,1

Statkraft SF

5 185

Eksportfinans ASA

0

Entra Holding AS

0

Argentum Fondsinvesteringer AS

250,0

Mesta AS

100,0

Nammo AS

42,7

Flytoget AS

113,4

Store Norske Spitsbergen Kulkomp. AS

0

GIEK Kredittforsikring AS

0,6

Electronic Chart Centre AS

0

Ambita AS

3,0

Sum

14 988,7

For børsnoterte selskaper har regjeringen ikke beregnet egne anslag på utbytte i 2015, men har teknisk videreført utbetalt utbytte per aksje i 2014. Utbytteanslaget for Cermaq ASA er justert for ekstraordinært utbytte på 1 000 mill. kroner utbetalt i 2014 som følge av gevinst ved salg av datterselskapet EWOS. Videre er utbytteanslaget for Kongsberg Gruppen ASA justert for jubileumsutbytte på kr 1,00 pr. aksje utbetalt i 2014.

Programområde 33

Programkategori 33.40 Arbeidsliv

Utgifter under programkategori 33.40 fordelt på kapitler

(i 1 000 kr)

Kap.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

2540

Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn

100 000

90 000

-10,0

Sum kategori 33.40

100 000

90 000

-10,0

Utgifter under programkategori 33.40 fordelt på postgrupper

(i 1 000 kr)

Post-gr.

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

Pst. endr. 14/15

70-89

Overføringer til andre

100 000

90 000

-10,0

Sum kategori 33.40

100 000

90 000

-10,0

Kap. 2540 Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn

Ordningen administreres for Nærings- og fiskeridepartementet av Garantikassen for fiskere.

Rett til a-trygd for fiskere gjelder i en rekke tilfeller når fartøy blir satt ut av drift. Det kan være som følge av sykdom, havari og ishindringer, eller ved stopp i fisket grunnet reguleringer, sesongavslutning eller leveringsvansker. Ordningen omfatter alle fiskere som står oppført i fiskermanntallets blad B eller som fyller betingelsene for opptak, og som har vært sysselsatt ombord i fartøy innført i merkeregisteret for norske fiskefartøyer på seks meter lengste lengde og over. Ordningen omfatter også fiskere som er blitt oppsagt og som dermed står uten fartøytilknytning.

Etter et initiativ fra Norges Fiskarlag og Norsk Sjømannsforbund i 2009 ble det satt i gang en prosess for å endre arbeidsledighetstrygden for fiskere til å være inntektsbasert, på samme måte som alminnelig a-trygd etter folketrygdloven. Ny ordning for arbeidsledighetstrygd for fiskere trådte i kraft 1. juli 2011.

Som følge av omleggingen økte utbetalingene fra ordningen i 2012 og 2013. Det er vanskelig å forutse hvilket nivå utbetalingene vil stabilisere seg på over tid, da ordningen bare har virket en kort periode. Utbetalingene i første halvår 2014 var på 35,8 mill. kroner, noe som viser en nedgang fra 2013. Det foreslås derfor å redusere bevilgningen til 90 mill. kroner i 2015.

A-trygdordningen blir i sin helhet finansiert innenfor det beløp som fiskere betaler i produktavgift ved førstehåndsomsetning av fisk og fiskevarer.

Kap. 2540 Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn

(i 1 000 kr)

Post

Betegnelse

Regnskap 2013

Saldert budsjett 2014

Forslag 2015

70

Tilskudd, overslagsbevilgning

100 000

90 000

Sum kap. 2540

100 000

90 000

Post 70 Tilskudd, overslagsbevilgning

Det fremmes forslag om å bevilge 90 mill. kroner til a-trygd for fiskere og fangstmenn i statsbudsjettet for 2015.

Del 3
Andre saker

7 Samfunnssikkerhet og beredskap

Nærings- og fiskeridepartementets ansvar for beredskap følger sektoransvaret. Innenfor fagansvaret skal departementet legge til rette slik at næringslivet kan levere de varer og tjenester samfunnet forventer også i kriser. I tillegg til fagansvaret har departementet et koordineringsansvar innenfor beredskap knyttet til matvareforsyning. Dette søkes ivaretatt gjennom et hensiktsmessig hjemmelsgrunnlag og godt samarbeid mellom myndigheter og næringsliv. Departementet har ansvar for å kunne møte alle typer kriser i egen sektor på en effektiv måte og bidra til å løse kriser som berører flere sektorer og viktige funksjoner i samfunnet. Arbeidet med samfunnssikkerhet, beredskap og intern sikkerhet videreføres og utvikles i 2015 med basis i de to tidligere departementene (Fiskeri- og kystdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet).

Status og resultater

I arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap i 2013 har det vært viktig å få kartlagt hvilke systemer og funksjoner som er samfunnskritiske eller er viktige innsatsfaktorer i denne sammenheng. Ut fra de kriterier som foreligger gjelder dette særlig innenfor styringssystemer, matforsyning, lagring av og tilgang til viktig informasjon og satellittnavigasjon. Til grunn for arbeidet med utforming av mål og tilpasning av tiltak ligger bl.a. Nasjonalt risikobilde fra 2013 fra Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap og rapport om samfunnskritisk infrastruktur og kritiske samfunnsfunksjoner fra 2012.

Det er de senere år særlig lagt vekt på god informasjonssikkerhet og objektsikkerhet. Med bakgrunn i sikkerhetsloven og forskrift om objektsikring har departementet meldt inn skjermingsverdige objekter til Nasjonal sikkerhetsmyndighet. Objekteier skal sørge for nødvendige sikringstiltak.

NFDs sektoransvar omfatter krav til og oppfølging av arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap i underlagte virksomheter. Departementet har generelt lagt vekt på at etatene må ha gode krise- og beredskapsplaner, basert på egne risiko- og sårbarhetsanalyser. Departementet har i tillegg hatt særskilt kontakt med etater som har skjermingsverdige objekter.

Lov om næringsberedskap trådte i kraft 1. januar 2012 og erstattet forsyningsloven av 1956. Loven er næringsnøytral og vektlegger styrket samarbeid mellom myndighetene og næringslivet for å sikre tilgang til varer og tjenester under kriser. Loven gir myndighetene hjemmel til å iverksette særskilte tiltak i en situasjon med forsyningssvikt, for å sikre befolkningens behov, militære behov eller internasjonale forpliktelser knyttet til varer og tjenester. Det har i 2013 vært arbeidet med å tilpasse forskrifter, avtaler og regelverk til denne loven og dette arbeidet er i sluttfasen.

På noen områder hvor det er avdekket sårbarhet har departementet etablert særskilte samarbeidsordninger eller forberedte tiltak for å avhjelpe en uforutsett og uønsket situasjon. Departementet har også etablert en kriseorganisasjon for sin interne håndtering av slike situasjoner.

Prioriteringer 2015

På sikkerhets- og beredskapsområdet vil Nærings- og fiskeridepartementet prioritere:

Aktiv medvirkning i arbeidet med revisjon av nasjonalt planverk, med interne tilpasninger

Implementere verktøy for sikker kommunikasjon, i samarbeid med andre aktører

Videreføre innen fastlagte rammer det formelle samarbeidet med næringer av betydning for samfunnskritiske eller samfunnsviktige funksjoner, samt arbeidet med god sikkerhet og krisehåndteringsevne i sektoren

8 Sektorovergripende klima- og miljøpolitikk

Oppgaver og mål

I dette kapittelet presenterer Nærings- og fiskeridepartementet sitt arbeid med å innpasse miljøpolitikken i eget ansvarsområde. Departementets overordnede mål er størst mulig samlet verdiskaping i norsk økonomi, innenfor bærekraftige rammer. Dette innebærer at bærekraftige rammer er et premiss for hele virksomheten til departementet.

Departementet arbeider for at norsk næringsliv kan utnytte mulighetene som ligger i økt vektlegging av klima- og miljømål i politikkutforming og markeder. En aktiv innovasjonspolitikk for å fremme utvikling og kommersialisering av mer miljøvennlige teknologier og tjenester er en viktig del av dette arbeidet.

Selv om Norge på flere områder ligger langt fremme i miljøpolitikken, har også vår næringsvirksomhet og energiproduksjon miljømessige konsekvenser som naturinngrep, påvirkning på naturmangfoldet, forsurning av luft og jord og bidrag til global temperaturøkning. En god nærings- og miljøpolitikk vil søke å begrense miljøkonsekvensene innenfor rammene av en bærekraftig utvikling hvor også hensynet til langsiktig verdiskaping ivaretas. Samtidig er flere næringer, bl.a. reiseliv og sjømatproduksjon, basert på et godt miljø og rikt naturmangfold.

Riktigere prising av miljø- og klimakostnader gjør det dyrere for virksomheter å forurense, gir virksomhetene insentiv til investeringer i miljøvennlig produksjon og bidrar til en bedre ressursbruk i samfunnet. Hvilke miljøpolitiske virkemidler som er mest hensiktsmessige, avhenger bl.a. av miljøskadens art, kostnadene og nytten av det enkelte tiltaket.

Næringslivet har en avgjørende rolle i å utvikle og ta i bruk ny miljøteknologi og utvikle og ta i bruk mer miljøvennlige produkter. Ny teknologi er en nødvendig del av løsningen på miljø- og klimautfordringene. Utviklingen av miljøteknologi vil typisk springe ut av og bygge videre på kunnskap i eksisterende virksomheter og forskningsmiljøer. Den mest miljøvennlige teknologien er ikke nødvendigvis den mest samfunnsøkonomisk lønnsomme. Til gitt miljøeffekt bør vi ta i bruk de rimeligste tiltakene. Teknologi som skal redusere miljøskadelige utslipp bør også utvikles med tanke på kommersialisering og spredning. Formålet med teknologiutvikling er ikke teknologien i seg selv, men de positive effektene den gir når teknologien tas i bruk.

Å løse utfordringen med å utvikle og ta i bruk mer miljøvennlig teknologi er hovedsakelig en oppgave for næringslivet. Myndighetenes oppgave er først og fremst å utforme riktige rammebetingelser som skaper insentiver og etterspørsel etter miljøteknologi.

Klimaendringer er et globalt fellesproblem. I fraværet av en ambisiøs global klimaavtale har flere land satset på nasjonale og regionale tiltak for å redusere klimagassutslippene. Dette kan føre til at bedrifter legger ned eller lokaliserer seg i land med svakere klimaregulering. Regjeringen vil ta hensyn til konsekvensene som særnorske miljøkrav kan ha for konkurranseevnen til norske bedrifter.

Departementets arbeid med miljø- og klimapolitikk i 2013 var bl.a. knyttet til nasjonal lovgivning, avgiftsutredninger og internasjonale miljø- og klimaforhandlinger. Departementet prioriterte arbeidet med utvikling av den norske CO₂-kompensasjonsordningen som trådte i kraft i september 2013. Ordningen forvaltes av Miljødirektoratet og gjelder for perioden 1. juli 2013 – 31. desember 2020. Formålet med ordningen er å motvirke karbonlekkasje som følge av at norsk industri, i likhet med industrien i resten av Europa, står overfor et karboninnslag i kraftprisen som konkurrerende virksomheter i land utenfor Europa i stor grad ikke har. Den norske CO₂-kompensasjonsordningen er tett knyttet opp til EUs regelverk for statstøtte.

Sjømatnæringen er avhengig av et rent og rikt hav. For å sikre en bærekraftig høsting av de viltlevende marine ressursene er det nødvendig med en helhetlig og økosystembasert forvaltning. Det er behov for et godt kunnskapsgrunnlag for å sikre en god fiskeri- og havbruksforvaltning, og den marine forskningen bidrar stadig med ny kunnskap.

Miljøhensyn skal være et grunnleggende premiss for videre utvikling og vekst i havbruksnæringen. Myndighetene skal sikre at havbruksnæringen drives bærekraftig og miljøtilpasset.

God ressursforvaltning i internasjonale farvann er også viktig for Norge. Norge er en stor havnasjon, og har viktige interesser og et medansvar for god forvaltning av verdenshavene. Det er derfor viktig å utvikle en samordnet politikk for det marine og maritime området og målbære politikken effektivt i internasjonale fora og prosesser som er viktige for utviklingen av kyst- og havpolitikken på globalt og regionalt nivå. Matproduksjon fra havet må skje innenfor bærekraftige rammer.

En god og stabil miljøtilstand er en forutsetning for en god næringspolitikk, og en vellykket miljøforvaltning er et sentralt mål for departementet.

Tilstandsvurdering

Innovasjon Norge

Innovasjon Norge har de senere årene benyttet betydelige midler til miljøprosjekter. De fleste miljørettede tiltakene som Innovasjon Norge har vært involvert i, er prosjekter der utvikling eller implementering av et miljøprodukt eller miljøtjeneste har stått sentralt. Innovasjon Norge bidrar med nettverksaktiviteter inn i flere prosjekter som har miljø som hovedinnretning, og selskapet har samarbeidet med flere bedriftsnettverk innenfor miljøteknologi.

Innovasjon Norge støtter innovative norske bedrifter innenfor sektorene fornybar energi og miljø slik at de kan bli mer konkurransedyktige. Innovasjon Norge har benyttet virkemidler innenfor nettverk, profilering, kompetanse, rådgivning og finansiering. I 2013 innvilget Innovasjon Norge om lag 1,9 mrd. kroner i lån og tilskudd til miljørettede prosjekter.

Norges forskningsråd

Miljøspørsmål og kunnskap om miljøproblemenes årsaker, virkninger og løsninger er sektorovergripende. Forskning på feltet er avhengig av faglig samarbeid på tvers av faggrenser og sektorer. Miljørelevant forskning er derfor utbredt i satsinger som har andre hovedformål. Norges forskningsråd følger opp miljørelevant forskning gjennom brukerstyrte prosjekter innenfor de fleste av sine programmer. Miljørettet forskning innenfor marin og maritim sektor inkluderer forskning både på miljøkonsekvenser av påvirkninger i marine økosystemer og hvordan virksomheter innenfor disse sektorene kan drives med mindre miljøkonsekvenser. En rekke av de andre brukerstyrte programmene bidrar også med miljørelevant forskning innenfor klima, energi og industri. I Forskningsrådets utvelgelse av prosjekter gjøres det en vurdering av prosjektenes miljømessige konsekvenser.

Utgifter til miljøtiltak over Nærings- og handelsdepartementets og Fiskeri- og kystdepartementets bevilgninger til Forskningsrådet i 2013 var om lag 358 mill. kroner. Dette gjelder i hovedsak bevilgninger rettet mot bærekraftig energi og miljøteknologi, gjennom programmer som Brukerstyrt innovasjonsarena (BIA), Nano2021, EnergiX, Bionær, Havet og kysten og Maroff.

Fiskeri

Havressursloven stiller krav til at viltlevende marine ressurser skal forvaltes med en økosystembasert tilnærming som tar hensyn både til leveområder og biologisk mangfold. Der det er mangel på kunnskap skal føre-var-prinsippet legges til grunn, i tråd med internasjonale avtaler og retningslinjer.

Høsting av fiskeriressursene skal være bærekraftig og basert på best tilgjengelig kunnskap. Myndighetene vil med jevne mellomrom vurdere bestandene det blir høstet av, for å vurdere hvilke type forvaltningstiltak som er nødvendig for å sikre en bærekraftig forvaltning. Riktig kvotefastsetting og andre reguleringstiltak er viktig for å hindre at det blir gjort for store uttak av fisk.

Innsatsen mot ulovlig, urapportert og uregulert fiske (UUU-fiske) er særlig viktig. Nærings- og fiskeridepartementet arbeider bredt både nasjonalt og internasjonalt for å få slutt på fiskerikriminalitet. Det er etablert et samarbeid mellom ulike statlige etater i kampen mot lovbrudd i fiskerinæringen. Fiskeridirektoratet, Kystverket, Kystvakten, Skattedirektoratet, Toll- og avgiftsdirektoratet, Økokrim og Politidirektoratet deltar i samarbeidet.

Nærings- og fiskeridepartementet vil sikre et mest mulig miljøvennlig fiske, både for å unngå skade på bunnhabitat og for å redusere energiforbruket. Det er derfor viktig å utvikle og ta i bruk fiskemetoder som reduserer utkast av fisk og gjør mindre skade på bunnhabitat. Opprydding av tapte garn er også et prioritert tiltak. Havressursloven pålegger som hovedregel sokning etter tapt redskap og har fastsatt en rapporteringsplikt.

Resultater 2013

Det er ikke registrert noe ulovlig overfiske av torsk eller hyse i Barentshavet siden 2009.

Det er igangsatt et målrettet arbeid for de bestandene som har et særlig behov for nye forvaltningstiltak og/eller større kunnskap. Dette er bestander med risiko for overutnytting, men der det ikke er etablert effektive forvaltningstiltak som regulerer uttaket og reduserer risikoen. Enkelte bestander med særlig behov for oppfølging er prioritert. I 2013 har de priorterte artene vært hai- og skatearter og havmusarter generelt, pigghå spesielt, hummer, kveite, kysttorsk, leppefisker, raudåte, vanlig uer og snabeluer.

Fiskeridirektoratet tok i 2013 opp om lag 900 tapte eller etterlatte garn fra havbunnen på strekningen Runde – Kirkenes, med varierende mengde av fisk og skalldyr i garnene. I tillegg ble tre tråler og betydelige mengder av liner, tau, kjetting, anker, blåser og trålvaier hentet opp. Prioritering av opprenskingsområder foretas på bakgrunn av tapsmeldinger fra fiskere og erfaring. Hovedmengden som tas opp leveres til gjenvinning.

Havbruk

Smittepress fra lakselus og genetisk påvirkning fra rømt oppdrettslaks er de to viktigste miljøutfordringene i norsk havbruksvirksomhet på kort sikt. Andre områder som har betydning for havbruksnæringens miljøbelastning er produksjon/høsting av fôrråvarer og hvordan kystarealet til havbruksformål disponeres.

For å utnytte potensialet for sjømatproduksjon fra havbruk, er det avgjørende at driften tilpasses og at teknologiske løsninger utvikles fortløpende for å begrense de miljømessige konsekvensene av økt produksjonsvolum. De nye tillatelsene som ble utlyst i 2013 vil bidra til betydelige framskritt knyttet til drift og teknologi for å håndtere utfordringene med lakselus. Bevilgningene til overvåking av rømt fisk i vassdrag ble økt i statsbudsjettet for 2014, og det legges nå opp til en dobling av innsatsen sammenliknet med tidligere.

Havforskningsinstituttet har et koordinerende ansvar for overvåkningen, og samarbeider med flere institusjoner i dette arbeidet, bl.a. Norsk institutt for naturforskning (NINA) og Universitetet i Bergen (UNI-Miljø). Nærings- og fiskeridepartementet samarbeider med Klima- og miljødepartementet om oppdatert regelverk for utslipp og overvåking av forurensningssituasjonen fra havbruksnæringen.

Resultater 2013

Rømming

Antall rømt laks i 2013 var 198 000 mot 38 000 i 2012. Ved utgangen av juli 2014 er det innrapportert 183 000 rømt laks og 700 rømt regnbueørret. Enkelthendelser gjør store utslag i rømmingstallene.

Foreløpige tall viser at 54 000 oppdrettstorsk rømte i 2013. Ved utgangen av juli 2014 er det ikke innrapportert rømt oppdrettet torsk.

Tabell 8.1 Antall rapporterte rømmingshendelser og innslag av rømt oppdrettslaks i elver

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

2014

Laks

Antall rapporterte rømte fisk (tall i1 000)

921

298

111

225

291

368

38

198¹

183¹

Antall rapporterterømmingshendelser

32

23

20

34

38

17

9

19

14

Innslag rømt laks i elv – uveid gjennomsnitt (høst)

16,1

11,7

14,9

12,4

13,1

12,8

12,5

17,7¹

–

Innslag rømt laks i elv – median (høst)

11

4,6

9,1

6,5

9,3

5,6

4,1

8,6¹

–

Regnbueørret

Antall rapporterte rømte fisk (tall i 1 000)

15

315

7

133

6

4

133

0,2¹

0,7¹

Antall rapporterte rømmingshendelser

6

3

2

1

4

4

2

2

1

Torsk

Antall rapporterte rømte fisk (tall i 1 000)

290

85

304

222

166

7

57

55¹

–

Antall rapporterte rømmingshendelser

11

9

17

23

11

3

2

2

–

¹ Foreløpige tall per 31. juli 2014.

Kilde: Fiskeridirektoratet.

Innslaget av rømt oppdrettsfisk i elvene som overvåkes har vist en betydelig nedgang. Ser vi på landet under ett har medianverdien, det vil si det nivået av innblanding som halvparten av de undersøkte elvene ligger under, blitt noe redusert siden 2006. Forskjellen i tall mellom uveid gjennomsnitt og median viser at det er stor forskjell av innslag rømt oppdrettsfisk mellom elver, og at enkeltelver bidrar sterkt til å dra gjennomsnittsverdien opp.

Lakselus

Grensene for lus per fisk i oppdrett er lave, og lakselus utgjør i dag ikke et helse- eller velferdsproblem for oppdrettsfisken. I enkelte områder kan imidlertid lakselus utgjøre en trussel for sjøørret og utvandrende laksesmolt. Lakselus angriper bare laksefisk i sjø, ikke i elver eller ferskvann.

Figur 7.1 Utvikling i gjennomsnittlig antall voksne hunnlus per fisk 2010–2014

Kilde: Lusedata.no

Data for 2014 viser at nivået av lakselus på oppdrettsfisken så langt har ligget høyere enn de to foregående årene. Figur 7.1 viser utvikling i gjennomsnittelig antall voksne hunnlus per fisk i oppdrett de siste fem årene. Den heltrukne linjen markerer tillatt nivå i henhold til luseregelverket.

Veterinærinstituttets overvåkningsprogram for resistensutvikling viser at det er registrert tilfeller av nedsatt følsomhet i alle oppdrettsfylker med unntak av Finnmark. Mattilsynet har hatt en forsterket innsats på området, og i mange distrikter er det tatt i bruk sterkere virkemidler enn tidligere, bl.a. flere vedtak om forsert utslakting fordi behandling mot lakselus ikke har gitt ønsket effekt.

Det er blitt gjennomført samordnet våravlusning også i 2014. Foreløpige resultater fra overvåkningen viser at villaksen de aller fleste stedene også i 2014 kunne vandre ut i havet med liten påvirkning fra lakselus. Utprøving av en ny modell for hvordan forvaltningen skal håndtere utfordringene med lakselus, indikerte at situasjonen for sjøørreten kunne bli mer utfordrende flere steder langs kysten. Undersøkelser gjennomført sommeren 2014 viste at dette stemte. Det er registrert relativt høye påslag av lakselus på sjøørret flere steder langs kysten.

Utslipp fra havbruksanleggene

Miljøovervåkingen av bunnen i nærområdene til havbruksanleggene viser at i 2013 hadde 94 pst. av anleggene «god» eller «meget god» miljøtilstand.

Tverrgående tema i fiskeri- og havbruksforvaltning

Kartlegging av marine naturtyper

Mareano-programmet har siden 2005 drevet systematisk kartlegging av havbunnen i norske havområder. Det er særlig områdene utenfor Nordland, Troms og Finnmark som har blitt kartlagt. I 2013 ble områder utenfor Møre og Romsdal inkludert, mens det i 2014 gis prioritet til andre områder i Norskehavet og Barentshavet. Gjennom nasjonalt program for kartlegging og overvåking av biologisk mangfold – hav og kyst har utvalgte naturtyper blitt kartlagt i kystområdene i flere fylker. Programmene gir kunnskap som danner grunnlaget for god forvaltning.

Beskyttede områder

I beskyttede områder er utgangspunktet at de marine ressursene fortsatt skal kunne utnyttes, og akvakultur drives dersom det ikke er i strid med verneformålet. Mer enn 50 pst. av norske hav- og kystområder har en eller annen form for beskyttende områdebaserte reguleringstiltak. F.eks. er det forbud mot bunnslepte redskaper i enkelte områder med kaldtvannskoraller, og forbud mot etablering av lakseoppdrettsanlegg i nasjonale laksefjorder.

Fremmede arter

Havforskningsinstituttet kartlegger forekomst av fremmede arter gjennom programmer for hav- og kystovervåking. Å utrydde fremmede arter er ofte ikke mulig eller aktuelt ut fra et kost-nytte-perspektiv, men det er et mål å holde kontroll med utviklingen slik at de ikke ødelegger viktige habitat eller endrer økosystemfunksjoner i negativ retning. Akvakulturregelverket har et generelt forbud mot tillatelse til akvakultur med fremmede arter.

Dagens forvaltning av kongekrabbe er basert på St.meld. nr. 40 (2006–2007) Forvaltning av kongekrabbe. Øst for 26°Ø, der kongekrabben allerede er veletablert, forvaltes bestanden slik at det legges til rette for næringsaktivitet og sysselsetting. Samtidig er det et overordnet mål å avgrense ytterligere spredning av bestanden. Vest for 26°Ø er det fri fangst og utkastforbud. I 2012 ble det gjennomført et målrettet utrydningsfiske i dette området. Dagens bestandsnivå av kongekrabbe er generelt lavt og dette bidrar til redusert spredning.

Stillehavsøsters har vært etablert i Danmark en tid, og siden 2006 er det gjort en rekke funn langs den svenske vestkysten, på Skagerrak-kysten og nordover til Hordaland. Arten kan utkonkurrere den europeiske flatøstersen, og kan være bærer av parasittsykdommer som har alvorlig effekt på flatøsters.

Sykdom hos viltlevende akvatiske arter

Nærings- og fiskeridepartementet har ansvaret for sykdom hos villfisk og andre viltlevende akvatiske arter. Sykdommer som kan true en art blir prioritert. De mest aktuelle sykdommene er infeksjonen Gyrodactylus salaris hos atlantisk laks, krepsepest hos edelkreps, og parasittsykdommene bonamiose og marteiliose hos europeisk flatøsters.

Krepsepest kan føre til total utryddelse av edelkrepsbestanden i et vassdrag. Signalkreps, som er en fremmed art i Norge, kan være smittet uten å bli syk. Ulovlig utsetting av signalkreps eller flytting av båter og utstyr som har vært brukt i smittede vassdrag, gir økt risiko for smittespredning. I 2013 ble det påvist krepsepest på signalkreps i Kvesjøen i Nord-Trøndelag. Det er restriksjoner i flere andre vassdrag, bl.a. Haldenvassdraget.

Infeksjon med Gyrodactylus salaris kan føre til at hele bestander av villaks i elver går tapt. Parasitten angriper ikke laks i sjø. Det er fram til i dag påvist Gyrodactylus salaris i 49 vassdrag i Norge. Per 1. mai 2014 er 20 vassdrag friskmeldt etter behandling. Ytterligere 20 vassdrag er behandlet og foreløpig ikke friskmeldt, mens ni vassdrag er infiserte. Alle innlandsoppdrettsanlegg er smittefrie.

Bonamiose og marteiliose er to smittsomme skjellsykdommer hos europeisk flatøsters forårsaket av parasitter. Sykdommene har forårsaket stor nedgang av flatøstersbestanden i mange europeiske land. Parasitten Bonamia ostrea ble påvist for første gang i flatøsters i Norge i 2008. Så langt har det ikke vært påvist utbrudd av marteiliose i Norge. Det ble ikke funnet Marteilia eller Bonamia i prøver tatt i forbindelse med de nasjonale overvåkingsprogrammene i 2013.

Trygg sjømat

Rent hav er en forutsetning for trygg sjømat. Kunnskap om fremmedstoff i havet er nødvendig for å dokumentere at sjømaten er trygg. Langtransportert forurensning er hovedutfordringen, men også lokal forurensning påvirker marint miljø og mattrygghet. Forurensing i norske havområder overvåkes årlig. Arbeidet er koordinert og integrert gjennom arbeidet med forvaltningsplan for norske havområder og en egen overvåkingsgruppe.

NIFES har kartlagt fremmeddstoff for flere viktige kommersielle villfisk gjennom basisundersøkelser. Kunnskapen gir vitenskapelig grunnlag for arbeid med risikovurderinger og tilpasning av regelverk på sjømatområdet. Å sikre kunnskap gjennom videreføring av basisundersøkelser og årlige oppfølgingsprøver er høyt prioritert.

Norge har en gunstig situasjon sammenlignet med andre land når det gjelder smittestoff og fremmedstoff i sjømat. Funnene i norsk sjømat ligger med få unntak lavere enn grenseverdiene som er fastsatt i internasjonalt regelverk for handel med mat. Unntakene gjelder innholdet av dioksin og dioksinlignende PCB i torskelever fra kystnære farvann og blåkveite i to mindre områder utenfor Nordland, dessuten kvikksølv i brosmefilet fra Hardangerfjorden og kadmium i taskekrabbe fra Saltenfjorden og nordover.

Innholdet av miljøgifter i fisk varierer mye mellom arter og mellom enkeltfisker. Forvaltningen har god dokumentasjon på innhold av miljøgifter i oppdrettsfisk og i de aller viktigste kommersielle artene som høstes. Om de resterende arter i havrommet og artene i kystsonen, har vi begrensede kunnskaper. Vi må også være oppmerksom på nye stoffer og eventuelle synergieffekter ved tilstedeværelse av flere ulike miljøgifter/kjemiske stoffer samtidig. Vi vet for lite om miljøeffekter knyttet til nye miljøgifter i marint miljø, og det er stor mangel på kunnskap om hvordan totalbelastningen av stoffer som f.eks. plast, tungmetaller, radioisotoper, organiske miljøgifter og oljekomponenter påvirker økosystemer.

De fleste miljøgiftene i oppdrettsfisken kommer gjennom fôret. Innholdet av miljøgifter i fôret er regulert ved grenseverdier både på fôrråvarer og ferdig fôr. Nye ingredienser kan endre fremmedstoffinnholdet og påvirke fordøyelsen av komponenter i fôr. Utfordringer knyttet til nye fôrråvarer er et prioritert forskningsområde.

Forvaltningen trenger også kunnskap om hvordan belastning av næringssalter og fremmedstoff på miljøet rundt et oppdrettsanlegg blir påvirket.

Vannforvaltning

Nærings- og fiskeridepartementet, Fiskeridirektoratet, Havforskingsinstituttet, Mattilsynet, Norges geologiske undersøkelse og Direktoratet for mineralforvaltning deltar i arbeidet med implementering av EUs vannrammedirektiv gjennom vannforskriften. Arbeidet inkluderer utarbeidelse av regionale forvaltningsplaner og tiltaksprogram. Målet er å sikre miljøtilstanden i alle vannforekomster i Norge, langs kysten ut til én nautisk mil utenfor grunnlinjen.

Klima og utslipp

Klimatilpasning

Marint miljø, fiskeri og havbruk blir påvirket av klimaendringene. Fiskeri- og havbruksforvaltningen må tilpasse seg til nye betingelser. Både i programmer finansiert av Norges forskningsråd og ved Havforskningsinstituttet er det en omfattende forskningsinnsats for å få mer kunnskap om rollen havet har i klimasystemet og konsekvenser av klimaendringer for marine økosystem og ressurser. Forskningen viser at en rekke ulike klimafaktorer vil påvirke marine organismer.

Utslippsreduksjoner

Klimaendringene har forsterket behovet for reduserte utslipp av klimagasser og partikler, mer energieffektive fiskefartøy og fangsmetoder. Dagens redskapsregler kan imidlertid være til hinder for bruk av energieffektive fangstmetoder. Det pågår derfor et arbeid for å vurdere om redskapsreglene kan gjøres mer fleksible. For å høste erfaringer gis det i enkelte fiskerier dispensasjoner for at kvoter fiskes med annet redskap enn det som ellers er tillatt. Dette kan være god miljøpolitikk, og kan i visse tilfeller også gi muligheter for bedre lønnsomhet i flåten. I 2013 er det gjort en omfattende publisering av hvordan havoppvarmingen siden 1980-tallet har påvirket utbredelse og produktivitet i fiskebestandene. En stor del av dette materialet er også referert i FNs klimapanels delrapport II som ble offentliggjort 31. mars 2014. F.eks. har nordøstarktisk torsk i Barentshavet en rekordhøy gytebestand og med en rekordhøy nordlig fordeling, noe som delvis kan tilskrives klimaendringer og delvis en vellykket forvaltning i samarbeid med Russland.

Det er et omfattende arbeid å undersøke effektene av havforsuring på nøkkelartene i næringskjeden. Eksempler på slike arter er raudåte, krill, hummer, makrell, sild, torsk, flere typer planteplankton, kamskjell og dypvannskoraller. De første resultatene fra disse forsøkene kom i 2012 og 2013 og viser at noen organismer som hummer og kamskjell blir negativt påvirket, mens det ennå ikke er blitt observert negative følger for arter som krill og raudåte.

Bedre utnyttelse av marine ressurser

Hindre utkast, matsvinn, utnytte restråstoff

Utkast av fisk er sløsing med matressurser. Arbeidet for å forhindre utkast av fisk har lenge stått høyt på den nasjonale dagsorden, og Norge var en av pådriverne for å vedta internasjonale retningslinjer for å regulere bifangst og redusere utkast, som ble vedtatt i FAOs fiskerikomité i 2011. Norge har i mange år påpekt at utkast av fisk i EU-farvann på våre felles ressurser ikke er forenlig med bærekraftig forvaltning. Norge har innført en ilandføringsplikt. Det er derfor positivt at EU nå gradvis vil innføre et lignende system med regler om landingspåbud.

Høy fiskekvalitet gjennom hele verdikjeden helt ut til forbruker er avgjørende for å forebygge matsvinn. Nærings- og fiskeridepartementet støtter næringens arbeid med kvalitet og matsvinn, bl.a. gjennom opplæring og informasjon.

Restråstoff fra sjømatnæringen utgjør en ressurs. Det meste av restråstoffet innenfor havbruk og pelagiske fiskerier utnyttes per i dag, mens det innenfor hvitfisk er mulighet for økt utnyttelse Nærings- og fiskeridepartementet støtter forskning og utvikling som kan øke lønnsomheten i utnyttelsen av restråstoff, da dette vil øke utnyttelsesgraden. Dette omfatter også mer avansert utnyttelse av råstoffet, hvor bioteknologi er et sentralt verktøy. Denne type prosjekter støttes i hovedsak gjennom Forskningsrådet, Innovasjon Norge og Mabit. I tillegg støtter departementet prosjekter i regi av Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond (FHF).

Påvirkning fra petroleumsvirksomhet

Konsekvensene av forurensning fra oljeindustri er et prioritert forskningsfelt, både når det gjelder akutte utslipp og virkninger av utslipp fra boring av brønner og kontinuerlig store utslipp av produsert vann. Petroleumsindustrien opplyser at det i 2012 ble sluppet ut 130,9 mill. kubikkmeter produsert vann på norsk sokkel. Produsert vann inneholder flere oppløste kjemiske komponenter fra reservoarene, som kan ha en virkning på det marine miljøet.

Norges forskningsråds rapport fra 2012 om langtidsvirkninger av utslipp til sjø fra petroleumsvirksomhet konkluderer med at risiko for langsiktig miljøskade av utslippene er moderat, men de understreker at det er usikkert hvilken innvirkning utslippene har på enkeltindivid i nærområdene. Rapporten sier videre at vi mangler kunnskap om virkninger på populasjoner og marine samfunn over større områder. Forskning på miljøpåvirkning og langsiktig overvåking av forurensingssituasjonen er derfor viktig. I tillegg til slik overvåking bidrar Havforskingsinstituttet med miljøovervåking etter akutte utslipp, både nært kysten og på sokkelen. Mattrygghet vil bli inkludert i økende grad i tiden framover.

Støy fra seismiske undersøkelser i forbindelse med leting etter olje og gass under havbunnen skremmer fisken og gir opphav til interessekonflikter mellom sektorene. Erfaring tilsier at samarbeid og god dialog reduserer konfliktnivået.

Påvirkning fra mineralnæringen

I regjeringens plattform er det fastsatt en målsetting om å legge til rette for vekst i mineralnæringen. Avgang fra gruvedrift i fjordene og bruk av kjemikalier kan skape konflikter mellom hensynet til mineralutvinningen og sjømatnæringen. Det er derfor viktig med helhetlige avveininger av fordelene og ulempene ved mineralprosjekter. Nærings- og fiskeridepartementet tilrådet i februar 2014 overfor Kommunal- og moderniseringsdepartementet at reguleringsplanen som Kvalsund kommune har vedtatt, kunne godkjennes. Nærings- og fiskeridepartementet anså at hensynene for fiskeri- og havbruksinteressene i tilstrekkelig grad ville kunne ivaretas gjennom vilkår for eventuell utslippstillatelse som virksomheten må ha fra miljømyndighetene.

Mineralnæringen – gruveopprydding

Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard (DMF) er statens fagetat for forvaltning og utnyttelse av mineralressurser. Dette omfatter også oppfølging av eventuell forurensning etter tidligere gruvedrift. Ett av etatens hovedmål er å redusere miljømessige konsekvenser av tidligere mineraluttak. DMF arbeider med forurensningsbegrensende tiltak etter tidligere gruvedrift på Løkken, i Folldal og i Sulitjelma.

Miljødirektoratet har fastsatt en handlingsplan for forurensningstiltak i gruveområder med antatt størst forurensningsrisiko. DMF har siden 1989 gjennomført tiltak i disse områdene, og tungmetallavrenningen av kobber og sink er blitt vesentlig redusert i perioden. DMF vurderer i samarbeid med Miljødirektoratet ytterligere tiltak i disse og andre områder hvor det har vært mineralutvinning.

Løkken

Miljødirektoratet har gitt Nærings- og fiskeridepartementet pålegg om å iverksette forurensningsbegrensende tiltak ved Løkken Gruver. Arbeidet med å utrede alternative forurensningsbegrensende tiltak har pågått i mange år. DMF har vurdert og sammenlignet alternative rensetekniske løsninger som kan oppfylle miljøkravene i pålegget fra Miljødirektoratet. Nærings- og fiskeridepartementet mottok 1. mai 2013 et utkast til tiltaksplan fra DMF som ble sendt på høring. Departementet sendte et forslag til tiltaksplan for Løkken til Miljødirektoratet 31. januar 2014. Miljødirektoratet har 28. mai 2014 gitt sin tilslutning til tiltaksplanen for Løkken. DMF vil gjennomføre detaljprosjektering før tiltakene kan starte opp. Som en del av detaljprosjekteringen gjennomføres det laboratorieforsøk og pilotforsøk i et mobilt feltlaboratorium på Løkken.

Folldal

Nærings- og fiskeridepartementet er pålagt å gjennomføre tiltak for å redusere forurensningen fra gruveområdet i Folldal. Målingene viser ingen endring i metallavrenningen fra gruvemassene, og metallavrenningen ligger fortsatt over kravet fra forurensningsmyndighetene. I løpet av sommeren og høsten 2013 ble det gjennomført laboratorieforsøk på vann fra Folldal samt gjennomført pilotforsøk i et mobilt feltlaboratorium. DMF fortsetter forberedende og kartleggende undersøkelser i 2014 og vil oversende utkast til tiltaksplan for Folldal til Nærings- og fiskeridepartementet i desember 2015.

Sulitjelma

I Sulitjelma viser målingene at utslippene av kobber til innsjøen Langvatnet fortsatt er for høye sammenlignet med kravene fra Miljødirektoratet. Vannmengdene fra gruveområdet har de siste årene vært betydelig høyere enn i tidligere år, og dette har ført til økt utslipp av metaller til Langvatnet. Etter pålegg fra Miljødirektoratet fortsetter DMF overvåkingen av vannkvaliteten som også inkluderer biologiske undersøkelser. DMF utfører en evaluering av eksisterende kontrollmålingsprogram for overvåkning av vassdraget. Resultatene fra dette arbeidet skal legges til grunn i det videre arbeidet med utkast til tiltaksplan. DMF skal oversende et utkast til helhetlig tiltaksplan til Nærings- og fiskeridepartementet for avrenningen fra Sulitjelma gruvefelt i desember 2015.

Søve

Nærings- og fiskeridepartementet fikk i mars 2014 pålegg av Statens strålevern om å gjennomføre opprydding av radioaktive masser etter gruvevirksomheten ved Søve. Oppryddingen skal gjennomføres i tråd med foreliggende tiltaksplan. Nærings- og fiskeridepartementet tar sikte på å gjennomføre opprydingen så snart det lar seg gjøre.

Miljøtiltak Raufoss

Miljøtiltakene som med statlig støtte er gjennomført i Raufoss Industripark siden 2004, har gitt en betydelig forbedring av miljøkvaliteten i parken. Overvåking viser at vannkvaliteten i Hunnselva er forbedret de siste årene, og at miljøpåvirkningen fra industriparken er betydelig redusert. Oppryddingsprosjektet på Raufoss har oppfylt alle tidligere gitte pålegg fra Miljødirektoratet og miljømålene som er satt. Prosjektet er nå gått over i en overvåkingsfase. I oktober 2012 kom Miljødirektoratet med nye pålegg overfor Raufoss Næringspark ANS hovedsakelig knyttet til miljøovervåking og rapportering. Fortsatt vil det være behov for overvåking av Hunnselva og oppfølging og videre drift av enkelte tiltak i industriparken der det pumpes opp og renses forurenset vann.

Maritime næringer

Skipsfarten vil som andre næringer møte krav om lavere utslipp av klimagasser i 2015. I januar 2015 skjerpes kravene til svovelutslipp; Grensen for svovelinnhold reduseres fra dagens grense på maksimum 1 pst. svovel til maks 0,1 pst. svovel i SECA-områdene (Sulphur Emission Control Area – Nordsjøen, Østersjøen og den Engelske kanalen). Det er derfor mye oppmerksomhet mot å utvikle teknologi som reduserer utslippene enten ved å benytte fornybar energi, redusere forbruket av drivstoff eller ved rensing av avgasser.

Regjeringen vil bidra til at mer miljøvennlig drivstoff tas i bruk i skipsfartsnæringen. Norges forskningsråd vil i Maroff-programmet prioritere forskningsprosjekter med temaene miljø og miljøvennlig energiutnyttelse, for å bidra til en mer miljøvennlig maritim næring.

Miljøavtalen om NOX mellom 14 næringsorganisasjoner og daværende Miljøverndepartementet ble inngått i 2008. Avtalen skal bidra til at Norge kan opprettholde sine internasjonale forpliktelser i Gøteborg-protokollen, som regulerer utslipp som fører til sur nedbør. Miljøavtalen ble videreført i 2010. NOX-fondet har ført til utvikling av nye og bedre miljøteknologiske løsninger for gassdrift og flytende naturgass (LNG). Bl.a. har støtte fra fondet ført til en betydelig økning av skip med LNG som drivstoff i Norge.

FNs maritime organisasjon (IMO) utvikler internasjonalt regelverk for skipfartsnæringen. Nærings- og fiskeridepartementet representer Norge bl.a. på IMOs generalforsamling og i IMOs Råd. IMO har utviklet et omfattende regelverk for å redusere operasjonelle miljøutslipp og avverge akutt miljøforurensing fra skip.

Romfart

Satellittovervåking spiller en stor og økende rolle innenfor klima- og miljøpolitikk. Satellitter gjør det mulig på en kostnadseffektiv måte å gjøre observasjoner over store områder, samtidig som det enkelt kan gjøres sammenliknbare målinger over tid. Dette har verdi for forståelsen av langsiktige og komplekse endringsprosesser, men også for mer operativ overvåking og myndighetsutøvelse. Det gjøres i dag satellittmålinger av de fleste forhold som påvirker verdens klima. Satellittovervåking har også stor betydning for overvåking av bl.a. langtransportert forurensning, oljesøl, ulovlig fiske, avskoging og forørkning. Norge deltar i den europeiske romorganisasjonen ESAs arbeid med å utvikle nye satellitter for klima- og miljøforskning.

Norge har også et mangeårig samarbeid med Canada om radarsatellitter. Bilder fra disse satellittene er i dag et uunnværlig verktøy for overvåking av oljesøl og ulovlig fiske i havområdene der Norge har forvaltningsansvar. Kongsberg Satellite Services er en ledende internasjonal leverandør av satellittbasert oljesølsovervåkning.

Handelspolitikk

Sammen med de øvrige EFTA-statene (Island, Liechtenstein og Sveits) har Norge utarbeidet en utgangsposisjon om bærekraftig utvikling som legges fram i alle forhandlinger om frihandelsavtaler. I forhandlinger med land hvor avskoging er en problemstilling legges det i tillegg fram en bestemmelse om bærekraftig skogforvaltning. Den framforhandlede frihandelsavtalen med Costa Rica og Panama går lenger i å sikre bærekraftig skogforvaltning enn hva som er EFTAs utgangspunkt. Ved reforhandling av tidligere inngåtte frihandelsavtaler inngått gjennom EFTA har Norge som mål å få inn et kapittel om bærekraftig utvikling.

Den OECD-tilknyttede eksportfinansieringsavtalen regulerer betingelsene for Garantiinstituttet for eksportkreditt (GIEK) og Eksportkreditt Norge AS sine garantier og lån, f.eks. minstenivå for renter og maksimale løpetider. I avtalen legges det til rette for grønn energi ved at eksportkontrakter som faller innenfor virkeområdet til klimasektoravtalen, kan tilbys gunstigere finansieringsvilkår (hovedsakelig lengre nedbetalingstider) enn øvrige eksportkontrakter.

OECD har også egne miljøretningslinjer for offentlige eksportlån og -garantier som Eksportkreditt Norge AS og GIEK følger. Det innebærer at GIEK og Eksportkreditt Norge AS vurderer miljøforhold ved sakene de finansierer og plasserer dem i bestemte miljøkategorier i henhold til retningslinjene. GIEK og Eksportkreditt Norge AS bidro til finansieringen av flere eksportkontrakter innenfor fornybar energi i 2013.

Prioriteringer 2015

Forskning og innovasjon

Nærings- og fiskeridepartementet vil bidra til å utvikle og ta i bruk miljøteknologi og mer miljøvennlige varer og tjenester. Det foreslås å øke bevilgningen til miljøteknologiordningen i Innovasjon Norge med 56,6 mill. kroner, til totalt 230 mill. kroner i 2015. Målgruppen for ordningen er bedrifter i hele landet som skal igangsette pilot- og demonstrasjonsprosjekter innenfor miljøteknologi. Det kan gis tilskudd til prosjekter som sikter mot kommersialisering av ny miljøteknologi, inkludert investeringstøtte til pilot- og demonstrasjonsanlegg.

Fiskeri og havbruk

Miljøkriminalitet i form av overfiske av fastsatte kvoter skal begrenses mest mulig. I kampen mot ulovlig, uregulert og uregistrert fiske prioriteres målrettet kontroll og samarbeid på tvers av faglige linjer og myndigheter både nasjonalt og internasjonalt.

Fiskeriaktivitetens påvirkning på bunnen og det ytre miljø for øvrig skal reduseres mest mulig, bl.a. gjennom utvikling av mer skånsomme metoder innen alle de viktigste fiskeriteknologiene.

Tap av potensielt råstoff skal reduseres gjennom å redusere utkast av fisk og økt utnyttelse av restråstoffet.

Havbruksnæringens potensial for økt sjømatproduksjon skal utnyttes innenfor bærekraftige rammer. Det legges derfor vekt på tiltak som bidrar til å løse utfordringene med lakselus, både gjennom forvaltningstiltak og stimulering til utvikling og implementering av nye teknologiske løsninger og driftskonsepter. Det tas sikte på å implementere en ordning som sikrer at forurenser betaler i havbruksnæringen. Ordningen skal fungere slik at den ansvarlige oppdretter skal betale for utfisking, når en slik kan identifiseres, og kollektivet av oppdrettere skal betale når en ansvarlig ikke kan identifiseres. I tillegg foreslås det at den som innretter seg slik at vedkommendes fisk kan identifiseres, skal slippe å bidra i den kollektive ordningen, og slipper dermed å betale for de som ikke innretter seg slik.

Sjømat

For å dokumentere at sjømaten er trygg overvåkes innholdet av fremmedstoffer i sjømat (inkludert oppdrettsfisk) fra norske kyst- og havområde, gjennom omfattende basisundersøkelser, årlige oppfølgingsprøver og stikkprøvebasert overvåking.

De fleste miljøgiftene i oppdrettsfisken kommer gjennom fôret. Innholdet av miljøgifter i fôret er regulert ved grenseverdier både på fôrråvarer og ferdig fôr. Nye ingredienser kan endre fremmedstoffinnholdet og påvirke fordøyelsen av komponenter i fôr. Utfordringer knyttet til nye fôrråvarer er derfor et prioritert forskningsområde.

Maritime næringer

Det er et mål at skip designes, bygges, utstyres, driftes og resirkuleres på en måte som bidrar til minst mulig utslipp og miljøpåvirkning. Regjeringen er opptatt av at de norske maritime næringene skal ligge i front på miljøområdet. Miljø vil være en viktig del i arbeidet med en strategi om en helhetlig maritim næringspolitikk som legges fram våren 2015.

Skipsfarten er viktig for verdenshandelen, og det forventes fortsatt vekst i mengden gods som transporteres sjøveien. Norge arbeider i FNs sjøfartsorganisasjon IMO for å etablere ytterligere krav til klimagassreduksjon fra skipsfartsnæringen. Nærings- og fiskeridepartementet medvirker i dette arbeidet.

Mineralnæringen

Direktoratet for mineralforvaltning (DMF) skal arbeide for at Norges mineralressurser forvaltes og utnyttes til det beste for samfunnet. Dette omfatter også å sørge for forsvarlig og bærekraftig forvaltning av mineralressurser og redusere miljømessige konsekvenser av tidligere mineraluttak.

Nærings- og fiskeridepartementet prioriterer å få utarbeidet helhetlige tiltaksplaner for opprydding etter gruvevirksomhet i Folldal og i Sulitjelma. Helhetlige tiltaksplaner skal leveres fra DMF til Nærings- og fiskeridepartementet i desember 2015. Videre skal gjennomføring av konkrete tiltak på Løkken og opprydding på Søve prioriteres.

9 Likestilling

I dette kapitlet omtales status, virkemidler og tilstandsrapportering for likestilling på Nærings- og fiskeridepartementets ansvarsområde.

Likestilling i norsk næringsliv

I dag er to av tre kvinner sysselsatte, og kvinner er i flertall innenfor høyere utdanning. Det er likevel store kjønnsforskjeller i utdannings- og yrkesvalg som innebærer at kvinner utgjør en uutnyttet ressurs blant ledere, styrerepresentanter, entreprenører og eiere i næringslivet. Dette er også bakgrunnen for at kvinner utgjør en definert målgruppe i næringspolitikken.

Virkemidler for likestilling på Nærings- og fiskeridepartementets område

De næringsrettede virkemiddelaktørene Innovasjon Norge, Siva SF og Norges forskningsråd er gitt et særskilt ansvar for å tilrettelegge og styrke kvinners deltagelse og posisjon i næringslivet. Aktørene skal bl.a. bidra til å få flere kvinner inn i lederstillinger, bli styremedlemmer, satse på egne bedrifter eller en næringsrettet forskerkarriere. Andre virkemidler innenfor Nærings- og fiskeridepartementets ansvarsområde har også betydning i likestillingssammenheng. Det gjelder bl.a. tilskudd til organisasjonen Ungt Entreprenørskap og til rekrutteringsprosjektet «Sett sjøbein».

Innovasjon Norge

I 2013 bidro Innovasjon Norge med 2,4 mrd. kroner til kvinnerettede prosjekter og bedrifter gjennom sine virkemidler. Det utgjorde om lag 35 pst. av Innovasjon Norges samlede bevilgninger.

Selskapets integrerte satsing «Kvinner i næringslivet» omfatter tiltak for mobilisering av kvinner i næringslivet gjennom Innovasjon Norges generelle tjenestetilbud. Gjennom dialogen med kundene utfordres bedrifter og gründere på betydningen av bedre kjønnsmessig balanse, og i enkelte saker stiller Innovasjon Norge krav om økt kvinneandel i ledelse og i styrer. Det rettes spesiell oppmerksomhet mot tjenester og sektorer med lav kvinneandel.

Siva SF

2013 var siste året med en øremerket bevilgning til programmet «Kvinnovasjon» (kvinner og entreprenørskap), som ble finansiert over budsjettet til daværende Kommunal- og regionaldepartementet. I perioden 2006–13 har Siva benyttet totalt 65 mill. kroner til satsingen, bevilgningen i 2013 var 6 mill. kroner. For 2014 har Kommunal- og moderniseringsdepartementet lagt til grunn at eventuelle tiltak rettet mot kvinner skal inngå i ordinær programvirksomhet. Det er derfor ikke satt av egne midler til Kvinnovasjon for 2014. I oppdragsbrevet fra departementet framgår det at Siva likevel kan prioritere dette feltet dersom selskapet mener at dette gir de beste resultatene.

Kvinneandelen i næringshageprogrammet har økt i noen grad i 2013, og Siva mener dette kan knyttes opp mot den målrettede aktiviteten næringshagene har gjennomført sammen med kvinnovasjonssatsingen.

Andel bedrifter med kvinne i ledende stilling som ble tatt opp i Næringshageprogrammet i 2013 var 36,5 pst., mot 31,4 pst. i 2012. I Inkubasjonsprogrammet var tilsvarende tall 25,1 pst. i 2013, mot 28,7 pst. i 2012.

Norges forskningsråd

Forskningsrådets generelle arbeid med likestilling i forsking er styrket gjennom 2013. Programmer og aktiviteter i Forskningsrådet forventes å ha utlysningstekster og evalueringsprinsipper som bidrar til en gjennomgående høyere representasjon av kvinner i ledende roller i prosjekter, som f.eks. prosjektledere eller arbeidspakkeledere. Det legges også vekt på rimelig kjønnsbalanse ved rekruttering til forskningsledelse, dr. gradsutdannelse samt ved tilsetting av post doc.

Som et uttrykk for dette ble «Kjønnsbalanse i faglige toppstillinger og forskningsledelse» (BALANSE) etablert som program i 2013. Forskningstungt næringsliv inngår i målgruppen.

Ungt Entreprenørskap

Ungt Entreprenørskap er en organisasjon som arbeider aktivt sammen med skoler og utdanningsinstitusjoner for å bidra til at alle elever og studenter får et tilbud om entreprenørskapsutdanning. Entreprenørskap i opplæringen er spesielt viktig med tanke på likestilling i samfunns- og næringsliv. Det å satse på de unge gjennom entreprenørskap i utdanningen vil styrke framtidige generasjoners holdninger til og kunnskap om entreprenørskap.

Ungt entreprenørskap arbeider bevisst for å inkludere jenter i sine aktiviteter, bl.a. gjennom målrettede programmer som «Jenter og ledelse». Satsingen har gitt positive resultater. Rapporter viser at andelen jenter i ledelse og styrer er omtrent 50 pst. i Ungt entreprenørskaps ungdomsbedrifter (videregående skole). Departementet vurderer resultatene av Ungt Entreprenørskap som tilfredsstillende.

Sett sjøbein

Rekrutteringsprosjektet Sett sjøbein har som mål å utvikle tiltak som sjømatnæringen kan bruke i sitt rekrutterings- og kompetansehevende arbeid, inkludert tiltak som medfører jevnere kjønnsbalanse i marin sektor. Den totale budsjettrammen er 5 mill. kroner, av dette er 3 mill. kroner tilskudd fra Nærings- og fiskeridepartementet.

I 2013 ble det gjennomført et dialogmøte med kvinner som arbeider i marin sektor. Årsakene til at kvinner forlater fiskeflåten skal kartlegges.

Likestilling og mangfold i eierskapskapsforvaltningen

Nærings- og fiskeridepartementet forvalter statens eierinteresser i 28 selskaper, hvorav sju allmennaksjeselskaper, tolv heleide aksjeselskaper, to statsforetak, ett særlovselskap, fem deleide aksjeselskaper og ett aktiebolag (registrert i Sverige).

I henhold til statens prinsipper for god eierstyring skal styresammensetningen være kjennetegnet av kompetanse, kapasitet og mangfold ut fra det enkelte selskapets egenart. Dette vektlegges når departementet foreslår og velger personer i selskapenes styrer.

Med utgangspunkt i de grunnleggende kompetansebehovene vil departementet bidra til at det enkelte styre representerer et relevant mangfold, bl.a. når det gjelder geografisk tilhørighet, alder, kulturell og erfaringsmessig bakgrunn.

Departementet vil tilstrebe mest mulig lik representasjon mellom kjønnene ved styreutvelgelse og har en ambisjon om å øke andelen kvinnelige styreledere.

Ulik kompetanse og erfaring kan bidra positivt til et selskaps utvikling. Dette kan styrke selskapets nyskapingsevne og gjøre selskapet bedre rustet til å møte utfordringer og dermed bidra til en mer lønnsom utvikling. Selskaper bør derfor være bevisst verdien av mangfold i organisasjonen. Det er en sentral lederoppgave at likestilling og mangfold er solid forankret i selskapenes personalpolitikk. Gjennom Meld. St. 27 (2013–2014) Et mangfoldig og verdiskapende eierskap, kommuniserer staten som eier forventninger om at selskapene ivaretar mangfold og likestilling.

Det framgår av eierskapsmeldingen at det forventes av styrene at personalpolitikken preges av inkludering og mangfold og at selskaper med statlig eierandel har etablert strategier og gjennomfører tiltak for å fremme likestilling og annet mangfold i virksomheten.

Det er fortsatt få kvinner i ledende posisjoner i norske selskaper, samtidig som andelen kvinner som tar høyere utdanning i Norge utgjør mer enn halvparten. For selskapene vil det være viktig å legge strategier for hvordan den beste kompetanse kan benyttes i selskapene, inklusive hvordan det kan legges til rette for å få flere kvinnelige toppledere.

Likestilling og mangfold i Nærings- og fiskeridepartementet

Likestillingsloven § 1 a, diskrimineringsloven § 3 a og diskriminerings- og tilgjengelighetsloven § 3 pålegger statlige virksomheter en aktivitetsplikt. Aktivitetsplikten innebærer at statlige virksomheter skal arbeide aktivt, målrettet og planmessig for å fremme likestilling og hindre diskriminering. I tillegg skal virksomhetene redegjøre for iverksatte og planlagte tiltak. Aktivitets- og redegjørelsesplikten gjelder kjønn, nedsatt funksjonsevne, etnisitet, religion m.v.

Rapportering for Nærings- og handelsdepartementet 2013

Beskrivelse av faktisk tilstand

Tabellen nedenfor viser kjønnsbalanse og status for likelønn for ulike stillingsgrupper.

Tabell 9.1 Nærings- og handelsdepartementet – kjønnsbalanse og status

År

Kjønnsbalanse i antall og pst.

Kvinners lønn i pst. av menns

Menn pst.

Kvinner pst.

Antall totalt

Totalt i Nærings- og handelsdepartementet

2013

47

53

232¹

89

2012

46

54

238²

90

Departementsråd

2013

100

1

2012

100

1

Ekspedisjonssjef (avdelingsleder)

2013

50

50

6

101,5

2012

50

50

6

101,5

Avdelingsdirektør

2013

44

56

25

91

2012

50

50

24

93

Underdirektør

2013

52

48

21

95

2012

50

50

20

92

Fagdirektør

2013

45

55

11

109

2012

40

60

10

105

Prosjektleder

2013

75

25

4

85

2012

75

25

4

65

Seniorrådgiver

2013

56

44

90

99

2012

52

48

99

99

Rådgiver

2013

35

65

37

92

2012

40

60

40

94

Seniorkonsulent

2013

100

3

2012

100

3

Førstekonsulent

2013

25

75

28

99

2012

15

85

26

98

¹ Inkludert 15 i permisjon.

² Inkludert 14 i permisjon.

Kjønnsbalansen er jevn i alle stillingsgrupper med unntak av rådgiver, seniorkonsulent og førstekonsulent, der det er overvekt av kvinner. For hele departementet utgjorde kvinners lønn 89 pst. av menns lønn.

Kvinner hadde i gjennomsnitt lavere lønn enn menn i de fleste kategoriene, men lønnen var tilnærmet lik innenfor kategoriene seniorrådgiver og førstekonsulent. Innenfor kategoriene ekspedisjonssjefer og fagdirektører var gjennomsnittslønnen blant kvinner høyere enn blant menn.

Tabell 9.2 Nærings- og handelsdepartementet – andel ansatte i deltid, midlertidig, foreldrepermisjon og sykefravær

Antall tilsatte

Deltid

Midlertidig ansettelse

Foreldrepermisjon

Legemeldt sykefravær¹

M (%)

K (%)

M (%)

K (%)

M (%)

K (%)

M (%)

K (%)

2013

232

2,6

7,3

6,0

3,7

1,3

3,9

1,3

3,8

2012

238

0,5

2,0

6,3

8,8

0

2,5

¹ Det totale sykefraværet i 2012 var på 3,8 pst. På grunn av omlegging i personal- og lønnssystemene foreligger det for 2012 ikke anvendbare tall for bl.a. legemeldt sykefravær fordelt på kjønn.

Tabellen over viser at hoveddelen av de ansatte jobbet fast i heltidsstillinger. Det er flest kvinner som arbeidet deltid, mens det var flest menn som var midlertidig tilsatt. Fra 2012 til 2013 var det en reduksjon i andelen kvinner som var midlertidig tilsatt. Det er flest kvinner i foreldrepermisjon og legemeldt sykefravær.

Redegjørelse av status og iverksatte tiltak basert på kjønn, nedsatt funksjonsevne, etnisitet etc.

Lønns- og arbeidsvilkår

I 2013 var gjennomsnittslønnen for kvinnene 89 pst. av gjennomsnittslønnen for menn. Årsakene til forskjellen er sammensatte, men skyldes bl.a. at kvinner er overrepresentert i stillingsgrupper der det ikke kreves høyere utdannelse. I tillegg kommer ansiennitet/markedsforhold, noe som også kan avspeile seg i lønnsforskjeller innen samme stillingskode. Lønnsforskjellene mellom kjønnene har endret seg lite fra 2012 til 2013, og endringen skyldes naturlige svingninger i forbindelse med nytilsettinger, lønnsforhandlinger osv.

I forbindelse med de lokale forhandlinger har det vært utarbeidet oversikter over lønn på alle nivå, fordelt på kvinner og menn, som del av underlagsmateriale for å klarlegge eventuelle forskjeller og om noe bør følges opp under forhandlingene. De siste årene har kvinner fått en større prosentvis andel av forhandlingspotten enn hva de i utgangspunktet utgjør av lønnsmassen.

I tillegg har departementet tatt sikte på mest mulig jevn fordeling av kjønn ved tilsetting i lederposisjoner og det er tilstrebet mest mulig jevn kjønnsfordeling på stillingskoder og lønn ut fra kvalifikasjoner, oppgaver og ansvar.

Rekruttering – kjønn

Nærings- og handelsdepartementet har annonsert ledige stillinger i departementenes fellesannonse hvor det framgår at den statlige arbeidsstyrken i størst mulig grad skal gjenspeile mangfoldet i samfunnet. Derfor blir alle kvalifiserte kandidater oppfordret til å søke jobb i staten. Flere kvinner enn menn ble tilsatt både i 2012 og 2013.

Til topplederstillinger sørges det for at aktuelle kvalifiserte kvinner finnes blant søkerne. For øvrig følges statens prosedyrekrav for rekruttering til disse stillingene. Ved kunngjøring av lederstillinger oppfordres kvinner til å søke. Det har vært valgt en likestillingstillitsvalgt i Innstillingsrådet med rett til å uttale seg om tilsettinger i departementet.

De ulike tiltakene har bidratt til en bedre rekrutteringspraksis bl.a. vedrørende fordelingen av kvinner og menn i lederstillinger. Nærings- og handelsdepartementet har hatt som mål å ha minst 40 pst. kvinner i lederposisjoner. I 2013 hadde Nærings- og handelsdepartementet 43 pst. kvinner i toppledergruppen (inkludert departementsråd) og 56 pst. blant mellomlederne.

Rekruttering – nedsatt funksjonsevne

I stillingsannonsene blir alle kvalifiserte kandidater oppfordret til å søke. I tillegg nevnes det at Nærings- og handelsdepartementet er en IA-virksomhet og vil sørge for tilrettelegging på arbeidsplassen der det trengs. Det er laget rutiner for å vurdere om kvalifiserte søkere til en stilling som oppgir å ha nedsatt funksjonsevne, blir innkalt til intervju. Departementet deltok for tredje gang i Fornyings- og administrasjonsdepartementets traineeprogram for personer med høyere utdanning og nedsatt funksjonsevne. En trainee ble tatt inn i 2013. Programmet er et tiltak for å utvikle rekrutterings- og personalarbeid i et mangfolds- og IA-perspektiv, og det siste programmet gjennomføres i løpet av 2013–2014. Departementet har også planlagt å tilby en IA-plass i samarbeid med NAV, jf. IA-avtale.

Rekruttering – etnisitet

Departementet har utarbeidet rutiner som sørger for at det blir innkalt minst én søker med minoritetsbakgrunn til intervju for hver stilling som utlyses, under forutsetning av at søkeren er kvalifisert for stillingen. I departementets elektroniske rekrutteringssystem er det lagt til rette for at søkere kan opplyse om de har minoritetsbakgrunn.

Vern mot trakassering

Departementet har nulltoleranse for trakassering og mobbing på arbeidsplassen. Medarbeiderundersøkelser gjennomføres jevnlig og departementet får tilbakemelding om situasjonen på dette området, og kan iverksette tiltak for å forsøke å forbedre forholdene hvis det skulle vise seg nødvendig. Nærings- og handelsdepartementet har utarbeidet egne varslingsrutiner.

Utviklingsmuligheter

Den faglige og personlige kompetansen blant de ansatte skal være best mulig tilpasset departementets mål og oppgaver. Medarbeiderne i departementet, uavhengig av kjønn, har mange muligheter for faglig og personlig utvikling gjennom arbeidsoppgaver, deltakelse på konferanser, kurs, seminarer etc.

Departementet har etablert «medarbeidergjennomgang» i de ulike ledergruppene som skal sikre at alle medarbeidere blir sett på tvers av organisasjonen, og skal gjøre lederne bedre til å veilede ved å få med seg et utviklingsråd inn i medarbeidersamtalene. Den årlige medarbeidersamtalen og oppfølgingssamtalen gir muligheter til å drøfte individuelle kompetansehevende tiltak.

Nærings- og handelsdepartementets etater

Tabellen nedenfor gir en tilstandsrapport om kjønn for Brønnøysundregistrene, Sjøfartsdirektoratet, Patentstyret, Norges geologiske undersøkelse og Justervesenet. For en nærmere beskrivelse av hver enkel etat og ytterligere fire mindre etater vises til de underliggende etaters årsrapporter.

Tilstandsrapportering for etater under Nærings- og handelsdepartementet – kjønn

Etat

År

Kjønnsbalanse

Kvinners lønn i pst av menns (%)

Deltid %

Midl. ans. %

Foreldre-perm %

Legem. Sykefravær

%

M %

K %

Tot. antall

M

K

M

K

M

K

M

K

Sjøfartsdirektoratet

2013

63

37

329

83

1

3,6

2

3

0

1,5

2

2

2012

63

37

330

87

1

2

3,5

1,0

0,3

1

1,8

1,3

Brønnøysundreg.

2013

41

59

564

86

0,4

3

1,6

3,5

0

1,6

3

6

2012

41

59

558

86

0,4

3

3

4

0

1,3

-¹

-¹

NGU

2013

63

37

219

89

4,5

4

3,6

4

0,4

0,4

1,6

1

2012

66

34

211

89

8

4

3,3

6

0,6

0,6

0,8

2,4

Patentstyret

2013

39

61

267

86

4

26

0

1

0

4,3

2

7

2012²

40

60

256

87

5

27

4

2,6

1

4

3,6

6,4

Justervesenet

2013

69

31

97

100

2

1

3

1

1

1

3,3

4

2012

71

29

97

100

3

1

2

2

0

1

3,7

1,3

¹ Det mangler informasjon om legemeldt sykefravær ved Brønnøysundregistrene for 2012.

² Totalt antall tilsatte for Patentstyret i 2012 omfatter ikke medarbeidere i foreldrepermisjon og i ulønnet permisjon.

For fire av etatene har menn i gjennomsnitt noe høyere lønn enn kvinner, mens det ikke er slike lønnsforskjeller i Justervesenet. Årsakene til lønnsforskjellene er sammensatte, men for Brønnøysundregistrene og Patentstyret skyldes dette til dels at en betydelig andel kvinner er tilsatt i lavere stillinger, noe som også til en viss grad gjør seg gjeldende i Sjøfartsdirektoratet. I tillegg kommer ansiennitet og markedsforhold. Alle etatene har som mål å utjevne lønnsforskjellene mellom kvinner og menn.

Når det gjelder deltid, midlertidig ansettelse, foreldrepermisjon og legemeldt sykefravær er det ingen av de fem etatene som peker seg spesielt ut. Patentstyret har en noe høyere andel kvinner som jobber deltid. Dette skyldes i stor grad midlertidig reduksjon i arbeidstid grunnet omsorgsoppgaver. Patentstyret ligger også høyere for legemeldt sykefravær for kvinner. Etaten jobber aktivt med forebygging av og oppfølging av sykefravær, og vil i 2014 sette i gang ulike forsøksaktiviteter for å fremme Patentstyret som en helsefremmende arbeidsplass.

Rapportering for Fiskeri- og kystdepartementet 2013

Beskrivelse av faktisk tilstand

Tabellen nedenfor viser kjønnsbalanse og status for likelønn for ulike stillingsgrupper i Fiskeri- og kystdepartementet.

Tabell 9.3 Fiskeri- og kystdepartementet – tilstandsrapportering kjønn, stillings- og lønnsnivå

År

Kjønnsbalanse

Kvinners lønn i pst. av menns

Menn (%)

Kvinner (%)

Totalt antall

Totalt i Fiskeri- og kystdepartementet

2013

44

56

131

98

2012

42

58

127

86

Toppledelse inkludert departementsråd

2013

80

20

5

93

2012

80

20

5

95

Avdelingsdirektør

2013

54

45

24

97

2012

67

33

22

103

Seniorrådgiver

2013

47

53

61

93

2012

36

64

66

94

Rådgiver

2013

38

62

29

103

2012

31

69

32

103

Førstekonsulent

2013

8

92

12

107

2012

8

92

12

104

I 2013 var kvinneandelen i departementet som helhet på 56 pst. Det er klart flertall menn i ledelsen, men kjønnsbalansen ble noe jevnere i 2013 enn i 2012. Innenfor kategoriene seniorrådgiver, rådgiver og førstekonsulent var det en overvekt av kvinner.

For departementet som helhet utgjorde kvinners gjennomsnittlige lønn 98 pst. av menns lønn. Dette er høyere enn gjennomsnittet for staten. Kvinner hadde lavere gjennomsnittslønn enn menn i ledelsen og blant seniorrådgiverne, mens kvinner hadde høyere gjennomsnittslønn i kategoriene rådgiver og førstekonsulent.

Tabell 9.4 Fiskeri- og kystdepartementet – deltid, midlertidig ansettelse, foreldrepermisjon og legemeldt sykefravær

År

Antall ansatte

Deltid

Midlertidig ansettelse

Foreldrepermisjon

Legemeldt sykefravær

M (%)

K (%)

M (%)

K (%)

M (%)

K (%)

M (%)

K (%)

2013

131

0,7

2,2

–

2,3

3

3

5,3

12,9

2012

127

0,8

5,2

3,9

5,5

3,9

5,5

0,8

5,5

Tabellen over viser at de fleste ansatte i Fiskeri- og kystdepartementet var fast ansatt i heltidsstillinger. Kvinner arbeidet i 2013 deltid i noe større grad enn menn, men deltidsarbeidet gikk noe ned i forhold til 2012. Det var kun kvinner som var midlertidig ansatt. Foreldrepermisjon for 2013 er likt fordelt på kvinner og menn. Sykefraværet steg imidlertid betydelig, både blant kvinner og menn. Departementet overvåker sykefraværet og følger opp sykmeldte i henhold til IA-avtalen.

Redegjørelse av status og iverksatte tiltak basert på kjønn, nedsatt funksjonsevne, etnisitet etc.

Lønns- og arbeidsvilkår

Som det framgår i tilstandsrapporten utgjør kvinners gjennomsnittlige lønn av menns 97 pst. Lønnsforskjellen mellom kvinner og menn kan i stor grad forklares med fordelingen på stillingsgrupper. I gruppen med lavest lønn (førstekonsulent/rådgiver) var det flest kvinner. Det er relativt små forskjeller mellom kvinner og menn innenfor de enkelte stillingskategorier. I et relativt lite departement vil dessuten små endringer gi store utslag i tabellene.

I forbindelse med de lokale forhandlingene har det blitt utarbeidet oversikter over lønn på alle nivåer, fordelt på kvinner og menn, som del av underlagsmateriale for å klarlegge eventuelle forskjeller og om noe bør følges opp under forhandlingene. I de siste årene har kvinner fått en større prosentvis andel av forhandlingspotten enn de i utgangspunktet har utgjort av lønnsmassen.

Fiskeri- og kystdepartementets personal- og lønnspolitikk er i stor grad knyttet til de ulike fasene i livet. Bl.a. var det slått fast at ansatte som har foreldrepermisjon ikke taper lønnsmessig på permisjon eller omsorgsoppgaver. Tiltakene har vært godt mottatt og fungert etter intensjonen.

Rekruttering – kjønn

Flere kvinner enn menn ble tilsatt i departementet både i 2012 og 2013. Departementet vurderer kjønnssammensetningen i rekrutterende avdeling og departementet før stillinger utlyses. I innstillingen skal rekrutterende leder gjøre rede for kjønnsfordelingen i søkermassen. Ved kunngjøringer til topplederstillinger, oppfordres kvinner til å søke og det sørges for at det er aktuelle kvalifiserte kvinner blant søkerne. Fiskeri- og kystdepartementet rekrutterte til to topplederstillinger i 2013, kommunikasjonssjef og ekspedisjonssjef. I begge stillingene tiltrådte kvinner.

Rekruttering – nedsatt funksjonsevne

I stillingsannonsene blir alle kvalifiserte kandidater oppfordret til å søke. I tillegg opplyses det om at departementet som IA-virksomhet vil sørge for tilrettelegging på arbeidsplassen ved behov. I departementets elektroniske rekrutteringssystem er det lagt til rette for at søkere kan opplyse om de har nedsatt funksjonsevne, de vil da bli innkalt på intervju.

Rekruttering – etnisitet

Fiskeri- og kystdepartementet hadde få medarbeidere med minoritetsbakgrunn. Årsaken til dette har vært mangel på kvalifiserte søkere med minoritetsbakgrunn. Departementet har utarbeidet rutiner som sørger for at det blir innkalt minst én søker med minoritetsbakgrunn til intervju for hver stilling som utlyses, under forutsetning av at søkeren er kvalifisert for stillingen. I departementets elektroniske rekrutteringssystem kan søkere opplyse om de har nedsatt funksjonsevne.

Vern mot trakassering

Fiskeri- og kystdepartementet har nulltoleranse mot mobbing og trakassering på arbeidsplassen. Det er utarbeidet varslingsrutiner med retningslinjer, og varsling har vært et tema i arbeidsmiljøundersøkelsene.

Utviklingsmuligheter

Den faglige og personlige kompetansen blant de ansatte skal være best mulig tilpasset departementets mål og oppgaver. Medarbeiderne i departementet, uavhengig av kjønn, har mange muligheter for faglig og personlig utvikling gjennom arbeidsoppgaver, deltakelse på konferanser, kurs, seminarer etc. Den årlige medarbeidersamtalen gir muligheter til å drøfte individuelle kompetansehevende tiltak.

Fiskeri- og kystdepartementets etater

Tabellen nedenfor gir en tilstandsrapport om kjønn på relevante personalområder for etatene under Fiskeri- og kystdepartementet: Fiskeridirektoratet, NIFES og Havforskningsinstituttet.

Tilstandsrapportering for etater under Fiskeri- og kystdepartementet – kjønn

År

Kjønnsbalanse

Kv.lønn i pst. av menn

Deltid

Midl. ans.

Foreldre-perm.

Legem. fravær

M %

K %

Tot.

M %

K %

M %

K %

M %

K %

M %

K %

Fiskeridirektoratet

2013

46

54

472

92

7

20

3

7

1

1,6

5,4

7,2

2012

46

54

468

91

7

24

0

3

0

2,7

5,8

7,4

NIFES

2013

39

61

134

83

10

16

17

11

8

5

3,9

3,1

2012

38

62

132

94

6

17

22

15

8

5

0,9

5,2

Havforskningsinstituttet

2013

61

39

644

88

5

6

11

13

3

8

2,0

2,7

2012

60

40

632

88

5

8

10

15

3

8

2,8

1,8

Som tabellen viser, er det flest kvinnelige ansatte i Fiskeridirektoratet og NIFES, mens det er flertall menn i Havforskningsinstituttet. I alle etatene har menn i gjennomsnitt noe høyere lønn enn kvinner. Når det gjelder deltid, midlertidig ansettelse, foreldrepermisjon og legemeldt sykefravær er det ingen av de tre etatene som peker seg spesielt ut.

Etatene har som mål å utjevne lønnsforskjellene mellom kvinner og menn. For en nærmere beskrivelse av hver enkelt etat og likestillingsarbeidet i etatene, henvises det til etatenes årsrapporter.

Arbeidet med likestilling og mangfold i Nærings- og fiskeridepartementet

Rapporteringen for Nærings- og handelsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet viser at utfordringene og tiltakene i stor grad er sammenfallende.

Tiltakene som er iverksatt i de to tidligere departementene vil i stor grad videreføres i det nye departementet, herunder tiltakene i forbindelse med rekruttering, vern mot trakassering, utviklingsmuligheter og deltagelse i Embetsgruppen for likestilling.

Når det gjelder tiltak for å rekruttere og fremme likestilling knyttet til nedsatt funksjonsevne og etnisitet, tas det i 2014 sikte på å tilby en IA-arbeidsplass i samarbeid med NAV. Hensikten med IA-plassene er å gi kandidatene arbeidstrening og kvalifisering til ordinær ansettelse enten i departementet eller andre steder.

10 Oppfølging av anmodningsvedtak fra Stortinget

Stortinget har vedtatt følgende som følges opp av Nærings- og fiskeridepartementet og som ikke er særskilt omtalt andre steder i proposisjonen. For oppfølging av vedtak nr. 31 (2013–2014) om å utrede etablering og drift av norsk regelråd, vises det til nærmere omtale under nytt kap. 915 Regelråd for næringslivet.

Vedtak nr. 32 (2013–2014), 26. november 2014

«Stortinget ber regjeringen vurdere en egen såkornfondordning for TTO/inkubatorer i forbindelse med statsbudsjettet for 2015.»

Vedtaket ble truffet ved behandling av Innst. 2 S (2013–2014), jf. Meld. St. 1, Prop. 1 S og Prop. 1 S Tillegg 1 (2013–2014).

Målet med en slik ordning framgår ikke av anmodningsvedtaket, men Nærings- og fiskerdepartementet legger til grunn at formålet med satsingen er å styrke kommersialiseringen av forskning. Det samlede tilbudet til bedrifter gjennom virkemiddelapparatet dekker i dag alle faser, men det er rom for å diskutere fordelingen av midlene. En økt satsing på kommersialisering kan bidra til at man får mer næringsaktivitet ut av forskningen, og som igjen kan bidra til å øke verdiskapingen. Dette kan bidra til å øke verdien av forskningsinnsatsen.

Nærings- og fiskeridepartementet har vurdert forslaget om en egen såkornfondordning for teknologioverføringskontorer (TTO-er) og inkubatorer. Dersom fondene skal investere tidligere enn dagens såkornfond, er det fordeler ved å bruke tilskudd framfor virkemidler i form av lån eller egenkapital. Hvis egenkapitalinvesteringer skal gjøres på forretningsmessige vilkår i en slik fase, vil det kreve at staten sikrer seg mot utvanning og følger prosjektene tilstrekkelig lenge til at gevinster kan realiseres. Erfaringen fra de statlig finansierte såkornfondene viser at dette tar 10–15 år, noe som tilsier at det må settes av en stor andel av midlene til oppfølgingsinvesteringer og til å dekke forvaltningskostnader.

Det anses derfor ikke som hensiktsmessig å foreslå opprettet en egen støtteordning for en avgrenset gruppe bedrifter nå. En satsing på kommersialisering bør skje gjennom generelle virkemidler som er åpne for alle bedrifter, slik at de bedre prosjektene kan bli valgt uavhengig av lokalisering. Hensikten med en satsing bør være å bidra til å gjøre prosjekter «investeringsklare», altså tilstrekkelig utviklet til at de selv kan hente inn ekstern privat egenkapital. Dette kan gjøres gjennom støtte til kommersialisering – å støtte gründerne slik at de kan teste ut teknologisk og markedsmessig risiko for produktet. Dermed reduseres også risikoen for investorer. Ordninger som i dag er spisset mot denne fasen, er Forny2020 under Norges forskningsråd og etablerertilskudd under Innovasjon Norge.

Regjeringen foreslo derfor i Prop. 93 S Tilleggsbevilgninger og omprioriteringer i statsbudsjettet 2014, å øke bevilgningene til ordningene landsdekkende etablerertilskudd og Forny2020 gjennom revidert nasjonalbudsjett 2014. Ordningene ble foreslått styrket med 15 mill. kroner hver over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett. Stortinget behandlet forslaget i Innst. 260 S (2013–2014) og ga 20. juni sin tilslutning til regjeringens forslag.

Regjeringen foreslår å styrke ordningene ytterligere i budsjettframlegget for 2015, med henholdsvis 110 mill. kroner til den landsdekkende etablerertilskuddsordningen på kap. 2421 Innovasjon Norge, post 50 Innovasjon – prosjekter, fond, og 20 mill. kroner til Forny2020 på kap. 920 Norges forskningsråd, post 50 Tilskudd. Dette innebærer en betydelig styrking, som etter regjeringens mening ivaretar formålet som ligger til grunn for anmodningsvedtaket på en god måte.

Vedtak nr. 371 (2013–2014)

«Stortinget ber regjeringen om å rapportere til Stortinget på egnet måte om aktuelle spørsmål knyttet til gjennomføring av fiskesalgslagsloven og fiskeeksportloven. Den nye fiskesalgslagsloven er en fullmaktslov som gir store fullmakter til fiskesalgslagene. Det er viktig at Stortinget får informasjon og at denne kommer så tidlig som mulig.»

Vedtaket ble truffet ved behandling av Innst. 129 S (2013–2014), jf. Meld. St. 12 (2013–2014) Gjennomføring av råfisklova og fiskeeksportlova i 2011 og 2012.

Lov om førstehåndsomsetning av viltlevende mariner ressurser (Fiskesalgslagsloven) trådte i kraft 1. januar 2014. To nye forskrifter trådte i kraft samtidig, en samleforskrift som erstatter råfiskforskriften og en forskrift om oppdraget til staten sine kontrollører for fiskesalgslagene (ny). Siden forrige Meld. St. 12 (2013–2014) har det vært endringer som omtales nedenfor.

Etablering av meklingsordning

Minstepris for den enkelte fiskeart blir fastsatt etter konsultasjoner mellom fiskesalgslagene og representanter for industrien. Etter fiskesalslagslova § 12 skal partene, for de tilfeller de ikke blir enige om fastsettelse av minstepris gjennom forhandlinger, legge spørsmålet fram for mekling. Dersom mekling ikke fører fram, er det salgslaget som fastsetter minsteprisen. Meklingsinstituttet består av to meklingsnemnder, én for hvitfisksektoren og én for pelagisk sektor. Hver nemnd består videre av en leder oppnevnt av Riksmekleren, samt to faste medlemmer oppnevnt av departementet etter forslag fra partene selv. I tillegg er det oppnevnts personlige varamedlemmer. Ingen mekling har funnet sted etter at de ble oppnevnt våren 2014.

I 2013 var det 13 prisforhandlingsmøter mellom Norges Råfisklag og representanter for kjøpersiden. Av disse var det ikke enighet om prisen i fire, samt at ett av møtene endte med utsettelse. I 2013 ble det gjennomført fem møter mellom Norges Sildesalgslag og representanter for kjøperne om minstepriser. Partene ble ikke enige om nye minstepriser på nordsjøsild og nvg-sild til konsum i september 2013. Partene hadde ellers konsultasjoner, uten at det ble gjennomført fysiske møter om minstepriser for kolmule til konsum, hestmakrell til konsum og makrell til ferskanvendelse. Partene ble enige om minsteprisene for nevnte arter.

Statens kontrollører

Statens kontrollører fører tilsyn og kontroll med salgslagene. Tidligere ble oppgavene til kontrollørene regulert ved instruks, men fra og med 1. januar 2014 følger dette av forskrift. Bakgrunnen er at departementet ønsker å tydeliggjøre at fiskesalgslagene er underlagt en ekstern kontroll. Kontrolloppgavene innebærer at kontrollørene skal følge salgslagenes virksomhet og påse at denne er i tråd med god forretnings- og forvaltningsskikk, samt at salgslagene driver innenfor gjeldene lover og regler. Det er videre presisert at kontrollørene skal påse at salgslagenes utøvelse av sin enerett til å fastsette minstepris, salgsvilkår og omsetningsformer blir gjort på forsvarlig vis. Det følger av forskriftens overgangsregler at kontrollører som ble oppnevnt før forskriften trådte i kraft fortsetter sitt verv inntil Nærings- og fiskeridepartementet oppnevner nye kontrollører i løpet av 2014.

Godkjenning av salgslag

I henhold til fiskesalgslagsloven § 4 har Nærings- og fiskeridepartementet myndighet til å godkjenne et fiskesalgslag etter bestemte kriterier. Fiskeslagslagsloven gir i § 25 eksisterende fiskesalgslag anledning til å fortsette virksomheten uten godkjenning i inntil to år etter at loven er trådt i kraft. I Prop. 93 L (2012–2013) går det fram at salgslagene, innen to år etter at loven er iverksatt, skal ha søkt om og fått godkjenning som salgslag dersom de ønsker å fortsette sin virksomhet som fiskesalgslag fra og med 2016. Nærings- og fiskeridepartementet har sendt et brev til alle salgslagene der det bes om at det sendes inn søknad om godkjenning. Departementet legger til rette for en grundig vurdering av søknadene og tar sikte på å avgjøre søknadene om godkjenning innen 1. januar 2015.

Forskrift om samordnet innkreving avgift på fiskeeksport

Det ble foretatt mindre justeringer i forskrift om samordnet innkreving av avgift på fiskeeksport og forskrift om regulering av eksporten av fisk og fiskevarer i 2013. (Endringsforskrift av 25. juli 2013 nr. 929) ved at ordlyden i unntaksbestemmelsen ble endret. Tidligere het det at det ikke skal svares eksportavgift for «utenlandskfanget fisk og utenlandske fiskevarer som ikke har vært fortollet inn i Norge og transporteres direkte til utlandet fra tollager til utlandet». Dette ble erstattet med unntak for «fisk og fiskevarer som omfattes av forskrift 21. april 2006 nr. 433 om transitt av fisk fanget av og brakt i land fra EU-fartøy». Denne forskriften opphørte imidlertid 1. mai 2014.

Vedtak nr. 475 (2013–2014), 13. juni 2014

«Stortinget ber regjeringen fremme et forslag som påbyr bruk av flytevest i fritidsbåter der det er barn i båten.»

Vedtaket ble truffet ved behandling av Innst. 242 L (2013–2014), jf. Dokument 8:56 L (2013–2014). Se felles omtale av vedtak nr. 475, 476 og 606 under sistnevnte nedenfor.

Vedtak nr. 476 (2013–2014), 13. juni 2014

«Stortinget ber regjeringen fremme en sak med tiltak for å styrke sikkerheten i sjø/elv/vann, herunder sterkere tiltak mot promillekjøring og fart til sjøs. Stortinget ber regjeringen vurdere innføring av 0,2 som promillegrense for fritidsbåter under 15 meter, samt egne obligatoriske kurs for skippere av raske båter.»

Vedtaket ble truffet ved behandling av Innst. 242 L (2013–2014), jf. Dokument 8:56 L (2013–2014). Se felles omtale av vedtak nr. 475, 476 og 606 under sistnevnte nedenfor.

Vedtak nr. 496 (2013–2014), 16. juni 2014

Stortinget ber regjeringen etablere en offentlig løsning med informasjon om eiere av aksjeselskaper som sikrer større åpenhet, med etablering i løpet av 2015.

Vedtaket ble truffet ved behandling av Innst. 261 L (2013–2014), jf. Prop. 94 LS (2013–2014).

Nærings- og fiskeridepartementet har startet arbeidet med å etablere en offentlig løsning med informasjon om eiere av aksjeselskaper som sikrer større åpenhet. Arbeidet skjer i samråd med Finansdepartementet. Nærings- og fiskeridepartementet har gitt Brønnøysundregistrene i oppdrag å utarbeide en rapport med begrunnet forslag til konseptvalg for en løsning som sikrer større åpenhet om eiere av aksjeselskaper, f.eks. i tilknytning til Foretaksregisteret, som gjør det mulig å opprette og oppdatere opplysninger om aksjeeiere (aksjeeierboken) elektronisk. Rapporten skal oversendes Nærings- og fiskeridepartementet innen 1. november 2014 og vil danne grunnlag for en beslutning om hvordan en slik løsning bør innrettes. Stortinget vil bli orientert om videre oppfølging av anmodningsvedtaket på egnet måte.

Vedtak nr. 551 (2013–2014), 19. juni 2014

«Stortinget ber regjeringen foreta en gjennomgang av enkeltpersonforetaks rammevilkår som skattemessige betingelser, sosiale rettigheter, forenklingstiltak, tilgang på kapital og det offentlige virkemiddelapparatets innretning og innsats, med sikte på å senere fremme konkrete forslag til forbedringer.»

Vedtaket ble truffet ved behandling av Innst. 244 S (2013–2014), jf. Dokument 8:52 S (2013–2014).

Nærings- og fiskeridepartementet har startet arbeidet med en vurdering av enkeltpersonforetaks rammevilkår. Stortinget vil bli orientert om oppfølgingen av anmodningsvedtaket på egnet måte.

Vedtak nr. 552 (2013–2014), 19. juni 2014

«Stortinget ber regjeringen vurdere om det bør utvikles et regelverk som etablerer småbedriften som egen juridisk enhet, og i tilfelle hvordan det kan gjøres. I tillegg bes det om at rammebetingelser som er spesielt tilpasset små bedrifter, defineres. Stortinget ber om at det i vurderingen særlig tas hensyn til de små bedriftenes behov for enkle regler som ikke medfører unødvendige administrative byrder, og til likebehandling når det gjelder sosiale rettigheter, skatter og avgifter.»

Vedtaket ble truffet ved behandling av Innst. 244 S (2013–2014), jf. Dokument 8:52 S (2013–2014).

Nærings- og fiskeridepartementet har startet arbeidet med en vurdering av om det bør utvikles et regelverk som etablerer småbedriften som en egen juridisk enhet. Stortinget vil bli orientert om oppfølgingen av anmodningsvedtaket på egnet måte.

Vedtak nr. 606 (2013–2014), 20. juni 2014

«Stortinget ber regjeringen legge fram en sak i løpet av 2014 om bedret sikkerhet på sjøen, herunder en vurdering av påbud om bruk av flyteutstyr og hvordan dette kan gjennomføres.»

Vedtaket ble truffet ved behandling av Innst. 310 S (2013–2014), jf. Dokument 8:86 S (2013–2014).

Nærings- og fiskeridepartementet følger opp Stortingets vedtak i samarbeid med Samferdselsdepartementet og Justis- og beredskapsdepartementet. Spørsmål knyttet til nasjonale fartsgrenser til sjøs hører inn under Samferdselsdepartementets ansvarsområde. Spørsmål knyttet til promillegrense til sjøs hører inn under Justis- og beredskapsdepartementets ansvarsområde, mens krav til flyteutstyr og sertifikater hører inn under Nærings- og fiskeridepartementets ansvarsområde. Departementet vil legge fram en lovproposisjon om endringer i lov om fritids- og småbåter av 26. juni 1998 nr. 47 i løpet av 2014. I lovproposisjonen vil det være naturlig at også spørsmål om nasjonale fartsgrenser, promille, høyhastighetssertifikat og eventuelle andre tiltak for å bedre sikkerheten, herunder holdningsskapende arbeid, omtales.

11 Lederes ansettelsesvilkår i heleide statlige foretak under Nærings- og fiskeridepartementet

I henhold til rundskriv fra Finansdepartementet skal det gis en samlet framstilling av ansettelsesvilkårene til lederne i heleide statlige foretak i fagproposisjonene. For Nærings- og fiskeridepartementet omfatter oversikten følgende selskaper:

Ambita AS (tidligere Norsk Eiendomsinformasjon as)

Stig W. Seljeseth tiltrådte som ny administrerende direktør i Ambita AS 1. mars 2013. Han mottok kr 1 379 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 131 321 og pensjonspremie utgjorde kr 53 452. Det utbetales en pensjonskompensasjonsordning som utgjør 30 pst. av all lønn over 12 G og som utbetales månedlig. Administrerende direktør er berettiget til etterlønn ved oppsigelse fra selskapet side som tilsvarer seks måneders fastlønn.

Argentum Fondsinvesteringer AS

Administrerende direktør Joachim Høegh-Krohn mottok kr 3 346 000 i fastlønn og kr 1 933 000 i variabel lønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 210 000. Administrerende direktør har en innskuddsbasert pensjonsordning og avtale om innskudd til livrente som totalt er kostnadsført med kr 388 000 i 2013.

Eksportkreditt Norge AS

Administrerende direktør Jarle Roth mottok kr 2 379 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 193 000. Pensjonskostnaden til administrerende direktør utgjorde kr 543 000 i 2013.

Electronic Chart Centre AS

Administrerende direktør Robert Sandvik mottok kr 1 041 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 27 000, mens pensjonskostnaden utgjorde kr 17 000. Administrerende direktør har pensjonsordning gjennom Statens Pensjonskasse og har ingen etterlønn ved opphør av ansettelsesforholdet.

Entra Holding AS

Klaus-Anders Nysteen tiltrådte som ny administrerende direktør i selskapet 29. januar 2013.

Han mottok kr 2 436 000 i fastlønn og kr 121 000 i annen godtgjørelse for 2013. Beregnet pensjonskostnad utgjorde kr 161 000. Administrerende direktør har ingen resultatlønnsordning. Han har en tilleggspensjon dekket over driften som utgjør 30 pst. av årslønn utover 12 G. Administrerende direktør har rett til seks måneders etterlønn basert på grunnlønnen.

Flytoget AS

Administrerende direktør Linda Bernander Silseth mottok kr 1 994 000 i fastlønn, kr 456 000 i variabel lønn og kr 149 000 i annen godtgjørelse i 2013. Pensjonskostnaden utgjorde kr 143 000.

Administrerende direktør har avtale om forlenget gjensidig oppsigelsestid i seks måneder. Dersom selskapet sier opp ansettelsesforholdet, gis i tillegg 12 måneders etterlønn. Etterlønn samordnes fullt ut med andre arbeidsinntekter.

Administrerende direktør inngår i selskapets kollektive pensjonsordning. Denne gir en pensjonsytelse på 66 pst. av sluttlønn (inntil 12 G), forutsatt full opptjening i selskapet ved fylte 67 år. Bonus er fastsatt til maksimalt tre måneders lønn.

Innovasjon Norge

Administrerende direktør Gunn Ovesen mottok kr 2 227 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 84 000. Pensjonskostnaden utgjorde kr 138 000. Ovesen fratrådte sin stilling 1. januar 2014. Lønn fram til opphørstidspunkt 31. mai 2014 og framforhandlet 16 måneders etterlønn, totalt kr 4 300 000, er kostnadsført i 2013. En eventuell avkorting er ikke hensyntatt.

Investinor AS

Administrerende direktør Geir Ove Kjesbu mottok kr 2 143 000 i fastlønn, kr 237 000 i variabel lønn og kr 106 000 i annen godtgjørelse i 2013. Pensjonskostnaden for året utgjorde kr 84 000.

Kings Bay AS og Bjørnøen AS

Ole Øiseth er administrerende direktør for begge selskapene. Han mottok kr 812 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 79 000. Selskapet har avtale om innskuddspensjon for samtlige ansatte i henhold til minimumskrav i Lov om obligatorisk tjenestepensjon.

Mesta AS

Administrerende direktør Harald Rafdal mottok kr 2 773 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 852 000 og pensjonskostnaden utgjorde kr 1 383 000.

Administrerende direktør har avtale om seks måneders lønn i oppsigelsestiden og 12 måneders etterlønn. Administrerende direktør er medlem av selskapets kollektive pensjonsordning og har rett til 66 pst. av lønn ved oppnådd pensjonsalder. Administrerende direktør har avtalefestet rett til å fratre ved fylte 65 år.

Norge sjømatråd AS

Administrerende direktør Terje E. Martinussen mottok kr 1 840 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 15 000. Pensjonskostnader utgjorde kr 51 000. Ved utløpet av åremålsperioden (august 2016), har administrerende direktør rett til å ta ut et års studiepermisjon (i utlandet), hvor lønn og andre godtgjørelser han oppebærer på det tidspunktet opprettholdes. Selskapet dekker reise-, studie- og oppholdskostnader etter nærmere avtale.

Siva SF

Erik Haugane tiltrådte som ny administrerende direktør i Siva SF 5. august 2013. Han mottok kr 736 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 7 000. Pensjonskostnaden utgjorde kr 365 000.

Statkraft SF

Konsernsjef Christian Rynning-Tønnesen mottok kr 4 492 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 161 000. Pensjonskostnaden var kr 2 307 000.

Konsernsjefen har en pensjonsalder på 67 år med en pensjonsytelse på 66 pst. av årslønnen forutsatt full opptjeningstid på 30 år.

Konsernsjefen har avtale om stillingsendring etter fylte 62 år. Avtalen innebærer at det på ethvert tidspunkt etter fylte 62 år foreligger en gjensidig rett for vedkommende eller selskapet til å be om, eller bli bedt om, å fratre konsernsjefstillingen uten nærmere begrunnelse. Gjør en av partene denne retten gjeldende, skal vedkommende tilbys en annen stilling med en lønn på 75 pst. av konsernsjeflønnen – og en arbeidstid på inntil 50 pst. fram til avtalt pensjonsalder. Lederlønnspolitikken er i dag endret, og nye slike avtaler vil ikke bli inngått.

Gjensidig oppsigelsestid for konsernsjef er avtalt til seks måneder. Ved mer enn to års ansettelsestid er arbeidsgivers oppsigelsestid seks måneder. Det er avtalt en særskilt etterlønn ved oppsigelse fra arbeidsgiver med kortere frist enn ovennevnte.

I avtalen fraskriver konsernsjefen seg rettighetene i arbeidsmiljølovens bestemmelser om oppsigelsesvern. Dersom arbeidsgiver benytter denne oppsigelsesadgangen, har konsernsjefen rett til et sluttvederlag på inntil 12 månedslønner utover avtalt oppsigelsestid. Sluttvederlaget skal reduseres etter fastsatte regler dersom vedkommende har annen inntekt innenfor utbetalingsperioden. Avtalen er inngått i henhold til retningslinjer for ansettelsesvilkår for ledere i heleide statlige foretak og selskaper av 28. juni 2004. Lederlønnspolitikken er i dag endret slik at forhåndsavtalte etterlønnsavtaler ikke blir inngått, jf. gjeldende Retningslinjer for ansettelsesvilkår for ledere i statlige foretak og selskaper.

Store Norske Spitsbergen Kulkompani A/S

Administrerende direktør Per Åsmund Andersson mottok kr 1 983 000 i fastlønn for 2013. Annen godtgjørelse utgjorde kr 110 000. Pensjonskostnaden til administrerende direktør utgjorde kr 151 000.

Administrerende direktør inngår i samme ordinære alderspensjonsordning (67 år) og førtidspensjonsordning (60 år) som øvrige ansatte. Det foreligger ikke sluttvederlagsordning eller bonusordning for administrerende direktør.

12 Standardiserte nøkkeltall for forvaltningsorganer med særskilte fullmakter – Norsk Romsenter

Innledning

Det er i tilknytning til budsjettproposisjonen for 2015 utarbeidet tre standardtabeller med følgende nøkkeltall for Norsk Romsenter:

Tabell 11.1 Utgifter og inntekter etter art: Formålet med tabellen er å vise virksomhetenes brutto utgifter og inntekter basert på kontantprinsippet og artsinndelt etter samme prinsipper som gjelder for de bruttobudsjetterte virksomhetene. Tall for årene 2011–13 og 2014 er basert på henholdsvis virksomhetens regnskaper og interne budsjett.

Tabell 11.2 Inntekter etter inntektskilde: De fleste nettobudsjetterte virksomheter har flere inntektskilder, og formålet med tabellen er å gi en oversikt over de ulike inntektskildene. Tall for årene 2011–13 og 2014 er basert på henholdsvis virksomhetens regnskaper og interne budsjett.

Tabell 11.3 Virksomhetenes kontantbeholdning per 31. desember med spesifikasjon av de formål kontantbeholdningene skal benyttes til: Formålet med tabellen er å vise de totale overføringer til neste budsjettår og sammensetningen av overføringene.

Tabeller med kommentarer (alle beløp i 1 000 kroner)

Tabell 12.1 Utgifter og inntekter etter art

Utgiftsart

2011

2012

2013

2014

Driftsutgifter:

Lønnsutgifter

29 562

32 824

35 512

37 269

Varer og tjenester

70 890

67 419

82 885

74 729

Sum driftsutgifter

100 452

100 243

118 397

111 998

Investeringsutgifter:

Investeringer, større utstyrsanskaffelser og vedlikehold

251

0

0

6 927

Sum utgifter til større utstyrsanskaffelser og vedlikehold

251

0

0

6 927

Overføringer fra virksomheten:

Utbetalinger til andre statlige regnskaper

0

0

0

0

Utbetalinger til andre virksomheter

568 515

538 487

508 593

509 700

Sum overføringer fra virksomheten

568 515

538 487

508 593

509 700

Finansielle aktiviteter:

Kjøp av aksjer og andeler

0

0

0

0

Andre finansielle utgifter

23

2

0

20

Sum finansielle aktiviteter

23

2

0

20

Sum utgifter

669 241

638 732

626 990

628 645

Inntektsart

Driftsinntekter:

Inntekter fra salg av varer og tjenester

0

0

0

0

Inntekter fra avgifter, gebyrer og lisenser

0

0

0

0

Refusjoner

280

44

0

0

Andre driftsinntekter

69 150

131

55 991

44 263

Sum driftsinntekter

69 430

175

55 991

44 263

Inntekter fra investeringer:

Salg av varige driftsmidler

0

0

0

0

Sum investeringsinntekter

0

0

0

0

Overføringer til virksomheten:

Inntekter fra statlige bevilgninger

606 820

602 440

568 600

568 000

Andre innbetalinger

0

40 116

241

11 857

Sum overføringer til virksomheten

606 820

642 556

568 841

579 857

Finansielle aktiviteter:

Innbetaling ved salg av aksjer og andeler

0

0

0

0

Andre finansielle innbetalinger (f.eks. innbetaling av rente)

0

0

0

0

Sum finansielle aktiviteter

0

0

0

0

Sum inntekter

676 250

642 731

624 832

624 120

Netto endring i kontantbeholdning

7 009

3 999

-2 158

-4 525

Tabell 12.2 Inntekter etter inntektskilde

Inntektstype

2011

2012

2013

2014

Bevilgninger til finansiering av statsoppdraget:

Bevilgninger fra fagdepartementet

606 819

602 440

568 600

568 000

Bevilgninger fra andre departement

7 394

11 500

10 541

11 857

Bevilgninger fra andre statlige forvaltningsorganer

0

0

0

0

Tildelinger fra Norges forskningsråd

0

0

0

0

Sum bevilgninger til statsoppdraget

614 213

613 940

579 141

579 857

Offentlige og private bidrag:

Bidrag fra kommuner og fylkeskommuner

0

0

0

0

Bidrag fra private

0

0

0

0

Tildelinger fra internasjonale organisasjoner

10 068

9 541

9 813

11 200

Sum bidrag

10 068

9 541

9 813

11 200

Oppdragsinntekter m.v.:

Oppdrag fra statlige virksomheter

0

0

0

0

Oppdrag fra kommunale og fylkeskommunale virksomheter

0

0

0

0

Oppdrag fra private

500

615

377

527

Andre inntekter og tidsavgrensninger

51 469

18 635

35 501

32 536

Sum oppdragsinntekter m.v.

51 969

19 250

35 878

33 063

Sum inntekter

676 250

642 731

624 832

624 120

Kommentarer til tabell 11.2

Bidrag fra private er betaling fra Kongsberg Satellite Services AS (KSAT) i forbindelse med datarettigheter til Radarsat-programmet. Beløpet trekkes fra den statlige bevilgningen til programmet.

Tilskudd fra internasjonale organisasjoner er overføring fra den europeiske romorganisasjonen ESA, som bidrag til EASP-programmet på Andøya Space Center AS. Beløpet knytter seg til Frankrikes, Tysklands og Sveits’ del av programmet.

Andre inntekter og tidsavgrensninger er inntekter fra avtaler Norsk Romsenter har med NASA og ESA om å levere tjenester til NPP-programmet og Hinode-progammet, og kommunikasjonstjenester til NASA og NOAA via fibersambandet til Svalbard. Disse inntektene motsvares av nærmest identiske utgiftsposter. Eventuelle forskjeller skyldes valutaeffekt.

Virksomhetens kontantbeholdninger per 31. desember

Balansedag 31. desember

31.12.2011

31.12.2012

31.12.2013

Endring fra 2012 til 2013

Kontantbeholdning:

Beholdning på oppgjørskonto i Norges Bank

53 144

57 142

54 985

-2 157

Beholdning på andre bankkonti

0

0

0

0

Andre kontantbeholdninger

0

0

0

0

Sum kontanter og kontantekvivalenter

53 144

57 142

54 985

-2 157

Avsetninger til dekning av påløpte kostnader som forfaller i neste budsjettår:

Feriepenger m.v.

3 685

2 651

2 882

231

Skattetrekk og offentlige avgifter

2 362

3 067

3 066

-1

Gjeld til leverandører

-4

1 412

9 716

8 304

Gjeld til oppdragsgivere

0

0

0

0

Annen gjeld som forfaller i neste budsjettår

-2 835

0

0

0

Sum til dekning av påløpte kostnader som forfaller i neste budsjettår

3 208

7 130

15 664

8 534

Avsetninger til dekning av planlagte tiltak der kostnadene helt eller delvis vil bli dekket i framtidige budsjettår:

Prosjekter finansiert av Norges forskningsråd

0

0

0

0

Større påbegynte, flerårige investeringsprosjekter finansiert av grunnbevilgningen fra fagdepartementet

7 409

0

0

0

Konkrete påbegynte, ikke fullførte prosjekter finansiert av grunnbevilgningen fra fagdepartementet

18 471

37 470

40 038

2 568

Andre avsetninger til vedtatte, ikke igangsatte formål

4 807

0

0

0

Konkrete påbegynte, ikke fullførte prosjekter finansiert av bevilgninger fra andre departementer

775

-4 038

-10 312

-6 274

Sum avsetninger til planlagte tiltak i framtidige budsjettår

31 462

33 432

29 726

-3 706

Andre avsetninger:

Avsetninger til andre formål/ikke spesifiserte formål

0

0

0

0

Fri virksomhetskapital

18 473

16 580

9 595

-6 985

Sum andre avsetninger

18 473

16 580

9 595

-6 985

Langsiktig gjeld (netto):

Langsiktig forpliktelse knyttet til anleggsmidler

0

0

0

0

Annen langsiktig gjeld

0

0

0

0

Sum langsiktig gjeld

0

0

0

0

Sum netto gjeld og forpliktelser

53 143

57 142

54 985

-2 157

Kommentarer til tabell 11.3

Større påbegynte, flerårige investeringsprosjekter finansiert av grunnbevilgningen fra fagdepartementet dreier seg om valutaeffekt som justeres i påfølgende budsjettår.

Konkrete påbegynte, ikke fullførte prosjekter finansiert av grunnbevilgningen fra fagdepartementet er prosjekter som finansieres over nasjonale følgeprogrammer som ennå ikke er utbetalt.

Andre avsetninger til vedtatte, ikke igangsatte formål er midler til medfinansiering av følgeprogrammer fra andre organisasjoner, hvor midlene ikke er satt i ansvar.

Tilråding

Nærings- og fiskeridepartementet

tilrår:

I Prop. 1 S (2014–2015) om statsbudsjettet for år 2015 føres opp de forslag til vedtak som er nevnt i et framlagt forslag.

Forslag

Under Nærings- og fiskeridepartementet føres det i Prop. 1 S (2014–2015) statsbudsjettet for budsjettåret 2015 opp følgende forslag til vedtak:

Kapitlene 900–953, 2421, 2426, 2429, 2460 og 2540, 3900–3961, 5325, 5326, 5329, 5460, 5574, 5613, 5625, 5629, 5650 og 5656

I

Utgifter:

Kap.

Post

Kroner

Kroner

Kroner

Forvaltning og rammebetingelser

900

Nærings- og fiskeridepartementet

01

Driftsutgifter

335 913 000

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

44 088 000

30

Miljøtiltak Søve, kan overføres

19 200 000

70

Tilskudd til internasjonale organisasjoner

33 800 000

71

Miljøtiltak Raufoss

1 200 000

72

Tilskudd til beredskapsordninger

3 700 000

73

Tilskudd til Ungt Entreprenørskap

25 600 000

74

Tilskudd til Visit Svalbard AS

2 100 000

75

Tilskudd til særskilte prosjekter, kan overføres

12 600 000

76

Tilskudd til Standard Norge

30 700 000

77

Tilskudd til sjømat- og rekrutteringstiltak, kan overføres

10 700 000

78

Tilskudd til Akvariet i Bergen

4 000 000

523 601 000

902

Justervesenet

01

Driftsutgifter

117 800 000

21

Spesielle driftsutgifter

2 400 000

120 200 000

903

Norsk akkreditering

01

Driftsutgifter

38 300 000

38 300 000

904

Brønnøysundregistrene

01

Driftsutgifter

293 300 000

22

Forvaltning av Altinn-løsningen, kan overføres

197 500 000

490 800 000

905

Norges geologiske undersøkelse

01

Driftsutgifter

178 500 000

21

Spesielle driftsutgifter

69 500 000

248 000 000

906

Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard

01

Driftsutgifter

29 300 000

30

Sikrings- og miljøtiltak, kan overføres

6 500 000

31

Miljøtiltak Løkken, kan overføres

14 100 000

49 900 000

909

Tiltak for sysselsetting av sjøfolk

73

Tilskudd til sysselsetting av sjøfolk, overslagsbevilgning

1 802 000 000

1 802 000 000

910

Sjøfartsdirektoratet

01

Driftsutgifter

347 300 000

347 300 000

911

Konkurransetilsynet

01

Driftsutgifter

91 700 000

23

Klagenemnda for offentlige anskaffelser

10 000 000

101 700 000

915

Regelråd for næringslivet

01

Driftsutgifter

7 000 000

7 000 000

917

Fiskeridirektoratet

01

Driftsutgifter

358 481 000

21

Spesielle driftsutgifter

7 000 000

365 481 000

919

Diverse fiskeriformål

60

Tilskudd til kommuner

540 000 000

71

Tilskudd til velferdsstasjoner, kan overføres

2 100 000

72

Tilskudd til sikkerhetsopplæring for fiskere

7 200 000

74

Erstatninger, kan overføres

2 100 000

75

Tilskudd til næringstiltak i fiskeriene, kan overføres

26 200 000

79

Tilskudd til informasjon om ressursforvaltning, kan overføres

1 000 000

578 600 000

Sum Forvaltning og rammebetingelser

4 672 882 000

Forskning og innovasjon

920

Norges forskningsråd

50

Tilskudd til forskning

2 047 800 000

2 047 800 000

922

Romvirksomhet

50

Norsk Romsenter

59 900 000

70

Kontingent i European Space Agency (ESA)

186 000 000

71

Internasjonal romvirksomhet

349 600 000

72

Nasjonale følgemidler, kan overføres

24 200 000

73

EUs romprogrammer

224 400 000

74

Nasjonal infrastruktur og tekniske aktiviteter, kan overføres

13 100 000

857 200 000

924

Internasjonalt samarbeid og utviklingsprogrammer

70

Tilskudd

47 450 000

47 450 000

925

Havforskningsinstituttet

01

Driftsutgifter

376 300 000

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

327 300 000

703 600 000

926

Forskningsfartøy

01

Driftsutgifter

133 700 000

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

78 800 000

45

Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres

401 300 000

613 800 000

927

NIFES

01

Driftsutgifter

85 400 000

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

80 200 000

165 600 000

928

Annen marin forskning og utvikling

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

151 000 000

50

Tilskudd til Veterinærinstituttet

53 400 000

72

Tilskudd til Nofima

97 500 000

301 900 000

930

Norsk design- og arkitektursenter

70

Tilskudd

73 900 000

73 900 000

935

Patentstyret

01

Driftsutgifter

233 400 000

233 400 000

936

Klagenemnda for industrielle rettigheter

01

Driftsutgifter

5 900 000

5 900 000

Sum forskning og innovasjon

5 050 550 000

Markedsadgang og eksport

940

Internasjonaliseringstiltak

21

Spesielle driftsutgifter, kan overføres

13 300 000

13 300 000

Sum Markedsadgang og eksport

13 300 000

Statlig eierskap

950

Forvaltning av statlig eierskap

21

Spesielle driftsutgifter

23 800 000

23 800 000

953

Kings Bay AS

70

Tilskudd

19 000 000

19 000 000

Sum Statlig eierskap

42 800 000

Statsbankene

2421

Innovasjon Norge

50

Innovasjon – prosjekter, fond

345 100 000

70

Basiskostnader

165 400 000

71

Innovative næringsmiljøer, kan overføres

89 000 000

72

Forsknings- og utviklingskontrakter, kan overføres

291 100 000

74

Reiseliv, profilering og kompetanse, kan overføres

455 200 000

76

Miljøteknologi, kan overføres

230 000 000

78

Administrasjonsstøtte for distriktsrettede såkornfond

4 300 000

90

Lån fra statskassen til utlånsvirksomhet, overslagsbevilgning

41 100 000 000

42 680 100 000

2426

Siva SF

70

Tilskudd

46 000 000

90

Lån, overslagsbevilgning

165 000 000

211 000 000

2429

Eksportkreditt Norge AS

70

Tilskudd

107 000 000

71

Viderefakturerte utgifter

200 000

90

Utlån

20 000 000 000

20 107 200 000

Sum Statsbankene

62 998 300 000

Statens forretningsdrift

2460

Garantiinstituttet for eksportkreditt

24

Driftsresultat:

1 Driftsinntekter

-160 000 000

2 Driftsutgifter, overslagsbevilgning

160 000 000

Sum Statens forretningsdrift

Arbeidsliv

2540

Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn

70

Tilskudd, overslagsbevilgning

90 000 000

90 000 000

Sum Arbeidsliv

90 000 000

Sum departementets utgifter

72 867 832 000

Inntekter:

Kap.

Post

Kroner

Kroner

Kroner

Ordinære inntekter

3900

Nærings- og fiskeridepartementet

01

Ymse inntekter og refusjoner knyttet til ordinære driftsutgifter

230 000

02

Ymse inntekter og refusjoner knyttet til spesielle driftsutgifter

100 000

330 000

3902

Justervesenet

01

Gebyrinntekter

69 750 000

03

Inntekter fra salg av tjenester

14 500 000

04

Oppdragsinntekter

2 500 000

86 750 000

3903

Norsk akkreditering

01

Gebyrinntekter og andre inntekter

33 900 000

33 900 000

3904

Brønnøysundregistrene

01

Gebyrinntekter

525 000 000

02

Refusjoner, oppdragsinntekter og andre inntekter

29 350 000

03

Refusjoner og inntekter knyttet til forvaltning av Altinn-løsningen

88 400 000

642 750 000

3905

Norges geologiske undersøkelse

01

Oppdragsinntekter

27 800 000

02

Tilskudd til samfinansieringsprosjekter

47 200 000

75 000 000

3906

Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard

01

Leie av bergrettigheter og eiendommer

100 000

02

Behandlingsgebyrer

700 000

800 000

3910

Sjøfartsdirektoratet

01

Gebyrer for skip og flyttbare innretninger i NOR

157 300 000

02

Maritime personellsertifikater

12 700 000

03

Diverse inntekter

3 600 000

04

Gebyrer for skip i NIS

40 500 000

05

Overtredelsesgebyrer og tvangsmulkt

4 700 000

218 800 000

3911

Konkurransetilsynet

01

Klagegebyr

2 000 000

02

Lovbruddsgebyr

100 000

2 100 000

3917

Fiskeridirektoratet

01

Refusjoner og diverse inntekter

100 000

05

Saksbehandlingsgebyr

17 700 000

06

Forvaltningssanksjoner

1 000 000

13

Inntekter vederlag oppdrettskonsesjoner

1 080 000 000

22

Inntekter ordningen fiskeforsøk og veiledning

4 200 000

1 103 000 000

3925

Havforskningsinstituttet

03

Oppdragsinntekter

335 700 000

335 700 000

3926

Forskningsfartøy

01

Oppdragsinntekter

78 900 000

78 900 000

3927

NIFES

01

Oppdragsinntekter

84 000 000

84 000 000

3928

Annen marin forskning og utvikling

90

Tilbakebetaling lån fra Nofima

4 300 000

4 300 000

3935

Patentstyret

01

Inntekter av informasjonstjenester

7 500 000

02

Inntekter knyttet til NPI

5 300 000

03

Gebyrer immaterielle rettigheter

42 200 000

55 000 000

3936

Klagememnda for industrielle rettigheter

01

Gebyrer

500 000

500 000

3950

Forvaltning av statlig eierskap

96

Salg av aksjer

25 000 000

25 000 000

3961

Selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning

70

Garantiprovisjon, Statkraft SF

2 100 000

71

Garantiprovisjon, Eksportfinans ASA

9 000 000

11 100 000

5325

Innovasjon Norge

50

Tilbakeføring fra landsdekkende innovasjonsordning

5 000 000

53

Tilbakeføring av tapsfondsmidler garantiordning fiskesalgslag

70 000 000

70

Låneprovisjoner

65 000 000

90

Avdrag på utestående fordringer

40 900 000 000

91

Tilbakeført kapital, såkornfond

10 000 000

41 050 000 000

5326

Siva SF

70

Låne- og garantiprovisjoner

7 000 000

90

Avdrag på utestående fordringer

165 000 000

172 000 000

5329

Eksportkreditt Norge AS

70

Gebyrer m.m.

60 000 000

90

Avdrag på utestående fordringer

11 900 000 000

11 960 000 000

5460

Garantiinstituttet for eksportkreditt

71

Tilbakeføring fra Gammel alminnelig ordning

5 100 000

72

Tilbakeføring fra Gammel særordning for utviklingsland

4 400 000

9 500 000

Sum Ordinære inntekter

55 949 430 000

Skatter og avgifter

5574

Sektoravgifter under Nærings- og fiskeridepartementet

71

Avgifter immaterielle rettigheter

150 000 000

72

Kontroll- og tilsynsavgift akvakultur

30 655 000

73

Årsavgift Merkeregisteret

9 550 000

74

Fiskeriforskningsavgift

151 000 000

341 205 000

Sum Skatter og avgifter

341 205 000

Renter og utbytte mv.

5613

Renter fra Siva SF

80

Renter

27 500 000

27 500 000

5625

Renter og utbytte fra Innovasjon Norge

80

Renter på lån fra statskassen

300 000 000

81

Rentemargin, innovasjonslåneordningen

5 000 000

86

Utbytte fra investeringsfond for Nordvest-Russland og Øst-Europa

500 000

305 500 000

5629

Renter fra eksportkredittordningen

80

Renter

1 640 000 000

1 640 000 000

5650

Renter på lån fra Nærings- og fiskeridepartementet

82

Renter på lån til Nofima AS

800 000

800 000

5656

Aksjer i selskaper under Nærings- og fiskeridepartementets forvaltning

85

Utbytte

14 988 700 000

14 988 700 000

Sum Renter og utbytte mv.

16 962 500 000

Sum departementets inntekter

73 253 135 000

Fullmakter til å overskride gitte bevilgninger

II

Merinntektsfullmakter

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan:

overskride bevilgningen under

mot tilsvarende merinntekter under

kap. 900 post 01

kap. 3900 post 01

kap. 900 post 21

kap. 3900 post 02

kap. 902 post 01

kap. 3902 postene 01 og 03

kap. 902 post 21

kap. 3902 post 04

kap. 903 post 01

kap. 3903 post 01

kap. 904 post 01

kap. 3904 post 02

kap. 904 post 22

kap. 3904 post 03

kap. 905 post 21

kap. 3905 postene 01 og 02

kap. 910 post 01

kap. 3910 post 03

kap. 911 post 23

kap. 3911 post 01

kap. 917 post 21

kap. 3917 post 22

kap. 925 post 21

kap. 3925 post 03

kap. 926 post 21

kap. 3926 post 01

kap. 927 post 21

kap. 3927 post 01

kap. 928 post 21

kap. 5574 post 74

kap. 935 post 01

kap. 3935 postene 01, 02 og 03

Merinntekt som gir grunnlag for overskridelse, skal også dekke merverdiavgift knyttet til overskridelsen, og berører derfor også kap. 1633, post 01 for de statlige forvaltningsorganene som inngår i nettordningen for merverdiavgift.

Merinntekter og eventuelle mindreinntekter tas med i beregningen av overføring av ubrukt bevilgning til neste år.

2. overskride bevilgningen på kap. 919, post 60 med 50 pst. av merinntekt under kap. 3917, post 13.

III

Utbetaling under garantiordninger (trekkfullmakter)

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan foreta utbetalinger til Garantiinstituttet for eksportkreditt uten bevilgning i den utstrekning behovet for utbetalinger under byggelånsgarantiordningen overstiger innestående likvide midler tilknyttet ordningen, men slik at saldoen for nytt og gammelt trekk på trekkfullmaktskontoen ikke overstiger 600 mill. kroner. Utbetalinger på trekkfullmakten posteres under kap. 2460 Garantiinstituttet for eksportkreditt, post 91 Utbetaling iflg. trekkfullmakt – byggelånsgarantiordning.

IV

Fullmakt til å overskride

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan:

overskride bevilgningen under kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet, post 71 Miljøtiltak Raufoss for miljøtiltak, innenfor gitt garantiramme på 124 mill. kroner.

overskride bevilgningen under kap. 950 Forvaltning av statlig eierskap, post 21 Spesielle driftsutgifter, til dekning av meglerhonorarer og utgifter til faglig bistand ved salg av statlige aksjeposter, samt andre endringer som kan få betydning for eierstrukturen i selskapene.

overskride bevilgningen under kap. 950 Forvaltning av statlig eierskap, post 96 Aksjer, for å opprettholde statens eierandel gjennom deltakelse i egenkapitalutvidelser i henholdsvis Yara International ASA og Kongsberg Gruppen ASA. Fullmakten er begrenset til emisjoner på inntil 10 prosent av aksjekapitalen og hvor verdien av statens andel av emisjonen ikke overstiger 3 mrd. kroner.

overskride bevilgningen under kap. 2429 Eksportkreditt Norge AS, post 90 Utlån, til utbetaling av lån under den statlige eksportkredittordningen, men slik at utlån i 2015 ikke overstiger 50 mrd. kroner.

overskride bevilgningen under kap. 925, post 21, kap. 926, post 21 og kap. 927, post 21 i forbindelse med gjennomføringen av bestemte oppdragsprosjekter, mot tilsvarende kontraktsfestede innbetalinger til disse prosjektene i 2016 under henholdsvis kap. 3925, post 03, kap. 3926, post 01 og kap. 3927, post 01. Ved beregning av beløp som kan overføres til 2016 under de nevnte utgiftsbevilgninger, skal alle ubrukte merinntekter og mindreinntekter regnes med, samt eventuell inndekning av foregående års overskridelse på posten.

V

Fullmakt til å utgifts- og inntektsføre uten bevilgning

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan:

utgifts-/inntektsføre ut-/innbetalinger knyttet til garantiansvar overfor Eksportfinans ASA uten bevilgning, under kap. 950 Forvaltning av statlig eierskap, post 70 Utbetaling – garantiordning, Eksportfinans ASA, og kap. 3950 Forvaltning av statlig eierskap, post 87 Innbetaling – garantiordning, Eksportfinans ASA, innenfor gitt garantiramme på 750 mill. kroner.

utgiftsføre/inntektsføre uten bevilgning valutakurstap og valutakursgevinst i eksportkredittordningen under henholdsvis kap. 2429 Eksportkreditt Norge AS, post 89 Valutatap og kap. 5329 Eksportkreditt Norge AS, post 89 Valutagevinst.

Fullmakter til å pådra staten forpliktelser utover gitte bevilgninger

VI

Tilsagnsfullmakter

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan:

gi tilsagn om tilskudd utover gitte bevilgninger, men slik at samlet ramme for nye tilsagn og gammelt ansvar ikke overstiger følgende beløp:

Kap.

Post

Betegnelse

Samlet ramme

920

Norges forskningsråd

50

Tilskudd

100 mill. kroner

2421

Innovasjon Norge

72

Forsknings- og utviklingskontrakter

100 mill. kroner

2. gi tilsagn om tilskudd på 98,43 mill. euro i tillegg til eksisterende bevilgning, for å delta i de frivillige programmene til Den europeiske romorganisasjonen ESA. Samlet ramme for nye tilsagn og gammelt ansvar skal likevel ikke overstige 137,6 mill. euro.

VII

Bestillingsfullmakter

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan:

inngå forpliktelser for inntil 7,5 mill. kroner til utredninger og lignende ut over bevilgning under kap. 900 Nærings- og fiskeridepartementet, post 21 Spesielle driftsutgifter.

foreta bestillinger ut over gitt bevilgning under kap. 904 Brønnøysundregistrene, post 22 Forvaltning av Altinn-løsningen, men slik at ramme for nye bestillinger og gammelt ansvar ikke overstiger 50 mill. kroner.

VIII

Garantifullmakter

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan:

gi Innovasjon Norge fullmakt til å gi tilsagn om nye garantier for inntil 40 mill. kroner for lån til realinvesteringer og driftskapital, men slik at total ramme for nytt og gammelt ansvar ikke overstiger 123 mill. kroner.

gi Garantiinstituttet for eksportkreditt fullmakt til å gi tilsagn om nye garantier innenfor en ramme for nye garantier og gammelt ansvar på 145 000 mill. kroner ved eksport til og investeringer i utlandet innenfor Alminnelig garantiordning og inkludert Gammel alminnelig ordning. Garantivirksomheten skal finne sted innenfor de rammer som «Arrangement on Officially Supported Export Credits» setter. Alminnelig garantiordning skal drives i balanse på lang sikt.

gi Garantiinstituttet for eksportkreditt fullmakt til å gi tilsagn om nye garantier innenfor en ramme for nye garantier og gammelt ansvar på 3 150 mill. kroner ved eksport til og investeringer i utviklingsland, men likevel slik at rammen ikke overskrider sju ganger det til enhver tid innestående beløp på ordningens grunnfond. Garantivirksomheten skal finne sted innenfor de rammer som «Arrangement on Officially Supported Export Credits» setter. Virksomheten skal drives i balanse på lang sikt, gitt bevilgninger til grunnfondet.

gi Garantiinstituttet for eksportkreditt fullmakt til å gi tilsagn om nye garantier innenfor en ramme for nye tilsagn og gammelt ansvar på 5 000 mill. kroner ved byggelån innenfor skipsbyggingsindustrien. Ordningen skal drives i balanse på lang sikt.

gi Garantiinstituttet for eksportkreditt fullmakt til å gi tilsagn om nye garantier innenfor en ramme på 20 000 mill. kroner ved etablering av langsiktige kraftkontrakter i kraftintensiv industri.

IX

Dekning av forsikringstilfeller

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan:

gi tilsagn til Institutt for energiteknikk og Statsbygg om dekning av forsikringsansvar for inntil 80 000 000 euro overfor tredjeperson for instituttets og Statsbyggs ansvar etter lov av 12. mai 1972 nr. 28 om atomenergivirksomhet, kapittel III.

inngå avtaler om forsikringsansvar under beredskapsordningen for statlig varekrigsforsikring innenfor en totalramme for nye tilsagn og gammelt ansvar på 2 000 mill. kroner.

X

Utlånsfullmakter

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan:

gi Innovasjon Norge fullmakt til å gi tilsagn om nye landsdekkende innovasjonslån innenfor en ramme på 500 mill. kroner.

gi Innovasjon Norge fullmakt til å gi tilsagn om nye lån under lavrisikolåneordningen innenfor en ramme på 2 500 mill. kroner.

gi Eksportkreditt Norge AS fullmakt til å gi tilsagn om lån i tråd med selskapets og eksportkredittordningens formål uten en øvre ramme.

XI

Fullmakt til å pådra staten forpliktelser knyttet til miljøtiltak

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan pådra staten forpliktelser utover budsjettåret for inntil 190 mill. kroner til gjennomføring av pålagte miljøtiltak på Løkken.

Andre fullmakter

XII

Fullmakt til å bortfeste

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan bortfeste hjemfalte gruveeiendommer til museale formål vederlagsfritt.

XIII

Fullmakt til å erverve og avhende aksjer og opsjoner

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 kan gi Garantiinstituttet for eksportkreditt anledning til å erverve og avhende aksjer og opsjoner med formål å få dekning for krav i misligholds- og gjenvinningssaker. Eierskapet skal være midlertidig.

XIV

Endring i statlige eierposter

Stortinget samtykker i at Nærings- og fiskeridepartementet i 2015 gjennom salg av aksjer eller gjennom andre transaksjoner kan:

redusere eierskapet i Ambita AS helt eller delvis.

redusere eierskapet i Cermaq ASA helt eller delvis.

redusere eierskapet i Entra Holding ASA helt eller delvis.

redusere eierskapet i Flytoget AS helt eller delvis.

redusere eierskapet i Mesta AS helt eller delvis.

redusere eierskapet i SAS AB helt eller delvis.

redusere eierskapet i Kongsberg Gruppen ASA ned mot 34 prosent.

redusere eierskapet i Telenor ASA ned mot 34 prosent.

XV

Forslag om endret kategorisering i statens kapitalregnskap

Stortinget samtykker i at aksjekapital og øvrig kapitalinnskudd i GIEK Kredittforsikring AS som i kapitalregnskapet for 2014 er aktivert under kontogruppe 68 Fast kapital i forvaltningsbedrifter med 136 926 045,28 kroner, fra 2015 flyttes til kontogruppe 62 Verdipapirer.

Vedlegg 1
Omtale av medlemskap i internasjonale organisasjoner, jf. kap 900, post 70

Den internasjonale sjøfartsorganisasjon (IMO) i London er FNs maritime organisasjon. IMOs hovedformål er å forbedre sjøsikkerheten, begrense forurensning til sjøs og forhindre pirat- og terrorvirksomhet til sjøs og i havn. Norge vil gjennom medlemskapet påvirke utforming av internasjonale regelverk som organisasjonen fastsetter for skipsfarten. Det enkelte medlemslands bidrag fastsettes hovedsakelig på grunnlag av medlemslandenes flåte (andel av verdens bruttotonnasje). I tillegg foreslås det å støtte særskilte IMO-bistandsprosjekter innen sjøsikkerhet, miljø og security med inntil 1 mill. kroner.

Det europeiske maritime sikkerhetsbyrået (EMSA – European Maritime Safety Agency) har som formål å sikre at Europakommisjonen og medlemslandene har tilgjengelig nødvendig ekspertise og teknisk og vitenskapelig støtte for å gjennomføre et høyt maritimt sikkerhets-, miljø- og arbeidsmiljønivå og forhindre terrorvirksomhet gjennom et harmonisert regelverk i EU. Norge er medlem i EMSA med bakgrunn i EØS-avtalen. Medlemskapet sikrer deltakelse i EUs lov- og regelverksarbeid og bidrar til å sikre norske interesser.

EQUASIS er en globalt dekkende informasjonsdatabase med formål å fremme skip med høy kvalitet. Databasen startet år 2000 og Norge har deltatt i styret siden 2007. Databasen omfatter i dag data fra ca. 45 ulike offentlige myndigheter og bransjeorganisasjoner, inklusiv 8 av 10 samarbeidsområder for havnestatskontroll. Nedlasting av data fra EQUASIS på PC og mobil-app har stadig økt, som viser at databasen får stadig økende betydning for næringen, bl.a. ved valg av skip og beregning av kostnader for tjenester.

Paris MoU (Paris Memorandum of Understanding on Port State Control) er et regime for risikobasert havnestatskontroll hvor alle skip som anløper Europa, skal kontrolleres i havn ved første anløp. Paris MoU er en tilslutning av EUs 28 medlemsstater, Canada, Russland, Island og Norge. Formålet med havnestatskontrollen er å fjerne skip med uakseptabel standard fra fart på europeiske havner. Kontrollen av fremmede skip i norske havner utføres av Sjøfartsdirektoratet. Basert på data fra kontrollene utarbeider Paris MoU en «kvalitetsstatistikk». For 2013 ble Norge rangert som nummer 2 blant medlemslandene i Paris MoU.

En rekke asiatiske land har inngått en samarbeidsavtale om bekjemping av piratvirksomhet mot skip i Asia, «Regional Cooperation Agreement on Combating Piracy and Armed Robbery against Ships in Asia», ReCaap. Informasjonssenteret for ReCaap er lokalisert i Singapore og finansieres med frivillige bidrag fra medlemslandene. Gjennom sitt bidrag støtter Norge opp om og kan påvirke senterets arbeid for å forbedre sikkerheten. Det legges til grunn at et frivillig årlig norsk bidrag til informasjonssenteret for ReCaap skal dekkes av bevilgningen under posten.

Norsk senter for nærskipsfart (SPC-Norway) ble opprettet i 2003 etter anmodning fra Europakommisjonen og er en del av et nettverk av tilsvarende sentre i de europeiske landene. Senteret har fram til og med 2013 vært finansiert med tilskudd fra Nærings- og handelsdepartementet, Fiskeri- og kystdepartementet, Samferdselsdepartementet og næringen. Hovedmålet for senteret er å arbeide for å stimulere til overføring av transport fra vei til sjø. SPC-Norways aktivitet ble evaluert i 2012. Sentrale funn er at senteret gir et viktig bidrag til å øke kunnskap om sjøtransportens muligheter blant vareeiere og at den aktiviteten næringen selv legger inn i sentret, spiller betydelig rolle for aktiviteten. Evalueringen anbefaler at Short Sea Promotion Center Norway videreføres med et offentlig tilskudd som grunnfinansiering. For 2015 foreslås å opprettholde statlig tilskudd fra Nærings- og fiskeridepartementet og Samferdselsdepartementet Maritimt Forum er engasjert som vertskap for SPC-Norway i tidsrommet 2013–2017. Det forutsettes minimum 50 pst. finansiering fra næringen.

Norge har vært tilsluttet avtalen om Ispatruljetjenesten i det nordlige Atlanterhav siden opprettelsen i 1956. Tjenesten utføres av den amerikanske kystvakten og har som formål å observere, overvåke og rapportere om isforhold i dette havområdet. Medlemslandenes andel av kostnadene fastsettes på grunnlag av bruttotonnasjen for passerende skip. USA har ikke sendt ut refusjonskrav til deltakerlandene på mange år. Det budsjetteres derfor ikke med kontingentmidler til tjenesten for 2015, men tas forbehold om at det kan bli nødvendig å komme tilbake til bevilgningsbehovet når eller hvis refusjonskravene fra USA kommer.

Medlemskapet i Det internasjonale handelskammer og Det internasjonale utstillingsbyrå sikrer norsk deltakelse i og påvirkning av henholdsvis det internasjonal arbeidet for frihandel og det internasjonale samarbeidet i forbindelse med verdensutstillinger. Tilskuddet til den norske medlemskontingenten i Det internasjonale utstillingsbyrå forutsettes økt noe i tråd med vedtak fra organisasjonens generalforsamling. I tillegg foreslås tilskuddet til Det norske Handelskammerforbund opprettholdt. Gjennom sitt medlemskap i Eurochambers skaffer forbundet sine medlemmer, hovedsakelig små og mellomstore bedrifter, nyttig informasjon om utviklingen i handel etc. i EU og Europa generelt.

Norge er medlem av de FN-forankrede studiegruppene for bly og sink og for nikkel. Studiegruppene utarbeider rapporter om markedssituasjonen, miljøregelverk og faglig utvikling for uttak m.m. som har betydning for produsenter og industriselskaper innenfor de aktuelle bransjene. Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard er ansvarlig for norsk deltakelse i studiegruppene.

Det internasjonale råd for havforskning (ICES) gir fiskerimyndighetene vitenskapelige råd om det marine miljøet og om forvaltningen av fiskebestandene i Nord-Atlanteren.

Den nordøstatlantiske fiskerikommisjon (NEAFC) spiller en aktiv rolle i å regulere bestandene utenfor nasjonal fiskerijurisdiksjon i Det nordøstlige Atlanterhavet, og arbeidet omfatter bl.a. oppfølging av prinsipper for kvotetildeling, bærekraftig forvaltning og ressurskontroll. NEAFC har de seinere år fått stadig større betydning for utvikling av nye rammeverk for effektiv bekjempelse av ulovlig, urapportert og uregulert fiske (UUU-fiske) og for nytenking omkring økosystembasert forvaltning, inkludert beskyttelse av sårbare marine økosystemer.

Den nordvestatlantiske fiskeriorganisasjon (NAFO) fastsetter kvoter i internasjonalt farvann i området mellom Grønland, Canada og USA. NAFO-konvensjonen omfatter i prinsippet alle bestander i området unntatt laks, tunfisk, sverdfisk og hval. NAFO er et viktig forum, ikke minst fordi sentrale aktører som USA, Canada, EU og Japan, foruten Norge, er medlemmer. NAFO har mye til felles med NEAFC, og organisasjonene samarbeider godt på ulike områder.

Den sørøstatlantiske fiskeriorganisasjon (SEAFO) har ansvar for forvaltning av fiskeriressursene i internasjonalt farvann i Det sørøstlige Atlanterhav og omfatter både vandrende og stasjonære bestander. SEAFO er den første regionale fiskeriorganisasjonen som ble etablert etter inngåelsen av FN-avtalen om fiske på det åpne hav. Norge har ingen pågående fiskeriaktivitet i området, men har interesse av regelverksutviklingen og utviklingsdimensjonen.

Den internasjonale hvalfangstkommisjonen (IWC) skal etter Den internasjonale konvensjonen for regulering av hvalfangst (ICRW) legge til rette for forvaltning og vern av hvalbestandene og sørge for en vitenskapelig basert utvikling av hvalfangstnæringen.

Den nordatlantiske sjøpattedyrkommisjonen (NAMMCO) har som formål å fremme samarbeid om forskning, bevaring og forvaltning av sjøpattedyr. Det konkrete samarbeidet omfatter sel, små tannhvaler og hvalross og oppdatering av oversikten over bestandssituasjonen for diverse arter av sjøpattedyr i Nord-Atlanteren, medregnet de store bardehvalene. NAMMCO har også gjort en betydelig innsats i arbeidet med å forbedre avlivningsmetodene for hval og sel.

Den internasjonale kommisjon for bevaring av atlantisk tunfisk (ICCAT). Formålet med Norges deltakelse i ICCAT er å bidra til en forvaltning som sikrer gjenoppbygging av makrellstørjebestanden i Det østlige Atlanterhav. Videre er ICCAT på grunn av det store antall medlemsstater en viktig organisasjon for utvikling av regelverk og forvaltningsprinsipper. Norge bidrar i arbeidet for modernisering av konvensjonsteksten i ICCAT.

Organisasjonen EUROFISH skal gi bistand til oppbygging og utvikling av egen fiskerisektor i sentral- og østeuropeiske land. Oppgavene omfatter bl.a. innsamling av markedsinformasjon og statistikk, teknisk bistand, utredninger og publikasjoner.

Vedlegg 2
Innovasjon Norge – rapportering på ordninger uten årlige bevilgninger

Såkornfond

Gjennom flere runder er det opprettet statlig finansierte såkornfond. Senest i revidert nasjonalbudsjett 2012 ble det bevilget midler til statlig deltakelse i to nye, landsdekkende såkornfond. Felles for såkornfondene er at de skal bidra til framveksten av flere innovative vekstbedrifter, ved å investere i bedrifter i tidlig fase.

Fond opprettet i 1997 og 2000

I 1997 ble det opprettet et landsdekkende såkornfond (START-fondet) og fire regionale fond som dekket henholdsvis Sørlandet, Vestlandet, Midt-Norge og Nord-Norge. I 2000 ble det i tillegg opprettet et fond for indre Østlandet som gikk konkurs i 2007. Fondet for Vestlandet, SåkorninVest I AS, ble avviklet høsten 2011, jf. omtale i Prop. 111 S (2011–2012) Tilleggsbevilgninger og omprioriteringer i statsbudsjettet 2012.

Kommitert kapital under ordningen var 776 mill. kroner, hvorav 50 pst. i ansvarlig lån fra staten (388 mill. kroner). Lånene til de gjenværende fondene forfalt 31. desember 2013, og fondene er nå avviklet. Både private investorer og staten gikk på betydelige tap, og oppgjøret for lånene til fondene ble gjort i revidert nasjonalbudsjett for 2014.

Distriktsrettede fond opprettet i 2003 og 2004

Det langsiktige målet med den distriktsrettede såkornordningen er å tilføre kunnskapsbedrifter med stort vekstpotensial lokalisert i næringssvake områder en blanding av tålmodig egenkapital og relevant kompetanse. Kommitert kapital under ordningen var 1 mrd. kroner, hvorav 643 mill. kroner var i form av lån fra staten. Ordningen skiller seg vesentlig fra de øvrige såkornfondsordningene ved at dette innebærer at fondene kan investere i de fleste små- og mellomstore bedrifter.

Det er opprettet fem distriktsrettede såkornfond. Fondene er lokalisert i Tromsø, Bodø, Førde og to i Namsos. De distriktsrettede såkornfondene har tilgjengelig kapital til et fåtall nyinvesteringer. Den resterende kapitalen i fondene er reservert for oppfølgingsinvesteringer i allerede investerte selskaper. For de distriktsrettede fondene var det ved utgangen av 2013 ikke gjort tapsavsetninger ut over tapsfond på hovedstol, men Innovasjon Norge har gjort tapsavsetninger for 23,1 mill. kroner på renter.

Landsdekkende fond opprettet i 2005

Det langsiktige målet med den landsdekkende såkornkapitalordningen er gjennom økt tilgang på kompetent kapital og kompetanse å støtte etablering av innovative, konkurransedyktige vekstforetak. Kommitert kapital under ordningen var 1,3 mrd. kroner, hvorav om lag 50 pst. i ansvarlig lån fra staten. Fondene er lokalisert til Oslo, Stavanger, Bergen og Trondheim. Fondene er operative, men i hovedsak lukket for nye investeringer.

For de landsdekkende fondene var det ved utgangen av 2013 gjort en tapsavsetning ut over tapsfond på hovedstol på 500 000 kroner, i tillegg til tapsavsetninger for 25 mill. kroner på renter. To av fondene har tidligere forskuddsinnbetalt til sammen om lag 52 mill. kroner av hovedstol på statens lån. Dette har redusert statens eksponering i fondene.

Både de landsdekkende og de distriktsrettede fondene har i tillegg til den kapitalen som er skutt direkte inn i hvert enkelt fond, bidratt til å utløse privat kapital i form av egenkapital og lån. Det har også vært et nært samspill mellom ordningene og øvrige deler av virkemiddelapparatet.

Landsdekkende fond opprettet i 2014

I revidert nasjonalbudsjett 2012 ble det bevilget midler til statlig deltakelse i to nye landsdekkende fond. Fondene skal investere i såkorn- og oppstartsfasene, med mulighet for at investerte midler også kan brukes til internasjonaliserings- og omstillingsprosesser i bedriftene. Det er kommittert 1 mrd. kroner til fondene, hvorav 500 mill. kroner tilføres fra staten som egenkapital. Etter at støtteelementet er trukket fra, vil staten sitte igjen med 42,5 pst. eierskap i fondene.

Fondene er lokalisert i Trondheim og Oslo og vil fokusere på olje, gass og IKT. Det ventes at fondene vil gjøre sine første investeringer i 2014.

Fond for Nordvest-Russland og Øst-Europa

Investeringsfondene for Nordvest-Russland og Øst-Europa skal investere i aksjekapital og tilby ansvarlige lån til prosjekter hvor norske bedrifter samarbeider med bedrifter i de aktuelle regionene. Formålet med investeringsfondene og Tilskuddsfond for Nordvest-Russland er å bidra til å fremme næringsutvikling og styrke norske bedrifters konkurranseevne og verdiskaping gjennom deltakelse i kommersielle investeringsprosjekter med statlig investeringskapital. Investeringsfond for Nordvest-Russland og Tilskuddsfond for næringssamarbeid med Nordvest-Russland dekker fylkene Murmansk og Arkhangelsk, det autonome området Nenets og republikken Karelen, mens Investeringsfond for Øst-Europa omfatter Russland, Hviterussland, Ukraina og de østeuropeiske statene som ikke er medlemmer av EU. Russland er det viktigste landet i virkeområdet for investeringsfondene og står for mer enn halvparten av foretatte investeringer og ca. halvparten av antall henvendelser og søknader. Det negative resultatet for fondene i 2013, til sammen 6,88 mill. kroner, skyldes for Nordvest-Russlandfondets del avsetninger på aksjer og lån knyttet til to engasjementer, og for Øst-Europafondets del mindre aksjeutbytter enn i 2012. Resultatet er også preget av lave renteinntekter på fondskapitalinnskuddene i Norges Bank.

Investeringsfond for Nordvest-Russland

Fondet ble opprettet i 1996 med en ramme på 150 mill. kroner. Åtte investeringsprosjekter er aktive. Innovasjon Norge mottok i 2013 seks søknader, tre færre enn året før. Det ble ikke tatt beslutning om investeringer i 2013, men to ansvarlige lån er besluttet og utbetalt til en tidligere investering, på i alt 1 mill. kroner. Totalt utbetalt beløp i fondets levetid er 58,19 mill. kroner. Netto tilsagn pr. 31. desember 2013 utgjorde 16,70 mill. kroner. Årsresultatet for fondet var på minus 5,401 mill. kroner.

Tilskuddsfond for næringssamarbeid med Nordvest-Russland

Fondet ble opprettet i 1996 med en engangsbevilgning på 30 mill. kroner for å styrke samarbeidet mellom norske og russiske bedrifter i Nordvest-Russland. Fondet skal nyttes til å støtte utredninger, planlegging og tilrettelegging av kommersielle prosjekter av stor betydning for videreutvikling av næringssamarbeidet med Nordvest-Russland. Det ble i 2013 gitt tilsagn om støtte til to prosjekter med 100 000 kroner hver. Siden opprettelsen av fondet har det blitt gitt 114 tilsagn. Bedrifter i Sør-Varanger kommune har mottatt støtte til 18 forprosjekter på i alt 5,4 mill. kroner. Per 31. desember 2013 utgjorde disponible midler i fondet 7,06 mill. kroner.

Investeringsfond for Øst-Europa

Fondet ble opprettet i 1997 med en ramme på 70 mill. kroner. Fondet ble i 2000 tilført ytterligere 50 mill. kroner, slik at investeringsmidlene totalt utgjør 120 mill. kroner. Innovasjon Norge mottok 31 søknader i 2013, mot 21 året før. Det ble foretatt to investeringsbeslutninger i 2013 og gitt et ansvarlig lån. Til sammen utgjorde dette 10,386 mill. kroner. Det er samlet foretatt 22 investeringer i fondets løpetid. Sju av engasjementene er solgt og tre er konkurs, slik at det gjenstår tolv aktive investeringer. Samlet utbetalt investeringsbeløp er 97,42 mill. kroner. Årsresultatet for fondet i 2013 var negativt med 1,386 mill. kroner.

Fotnoter

1)

Et foretak er en juridisk enhet med formål å drive næringsvirksomhet. Et foretak kan ha én eller flere underenheter som utfører aktivitet. Disse enhetene omtales som virksomheter.

2)

Maritim verdiskapingshåndbok 2014, Menon Business Economics

3)

UNCTAD Review of maritime transport 2013

4)

Kilde: Direktoratet for mineralforvaltning.

5)

Sintef-rapport: Innovasjon og kompetanse i sjømatindustrien 2014. Anslaget er usikkert da det ikke omfatter innleid arbeidskraft fra utlandet. I tillegg er det store sesongsvingninger i industrien. Antall arbeidsplasser er derfor vesentlig høyre enn antall årsverk indikerer.

6)

Eiendom som må beskyttes mot sikkerhetstruende virksomhet av hensyn til rikets eller alliertes sikkerhet eller andre vitale nasjonale sikkerhetsinteresser.

7)

Forskningsbarometeret 2014.

8)

Dette tallet gjelder foretak med minst fem sysselsatte.

9)

Menon 14/2011: http://www.regjeringen.no/upload/NHD/Vedlegg/Rapporter2011/cipevaluering.pdf.

10)

NIFU, Marin FoU og havbruksforskning 2011, Ressurser og resultater, Rapport 12/2013.

11)

Menon-publikasjon nr 42/2013, En statlig bro i kapitalmarkedet: Evaluering av Innovasjon Norges låne- og garantiordninger.

12)

Medinvestorbarometeret ble ikke gjennomført for 2013.

13)

2013 er startåret for måling av omsetningsvekst hos leietakere.

14)

Ikke gjennomført for 2013

15)

Association of Southeast Asian Nations: Brunei, Kambodsja, Laos, Malaysia, Myanmar, Filippinene, Singapore, Thailand og Vietnam.

16)

East African Community: Burundi, Kenya, Rwanda, Tanzania og Uganda.

17)

CIRR (Commercial Interest Reference Rate) er minimumsrenten for offentlig støttende fastrentelån i henhold til «Arrangement on Officially Supported Export Credits», og rentesatsen endres månedlig. For fastsettelse av renten tas det utgangspunkt i statsobligasjonsrenten i den aktuelle valuta. CIRR settes ett prosentpoeng høyere enn den.

18)

Tallene inkluderer søknader mottatt i første halvår av 2012, dvs. før Eksportkreditt Norge var etablert, og hvor Eksportfinans forvaltet en overgangsordning på vegne av departementet. Oppfølgingsansvaret for disse ble overført til Eksportkreditt Norge ved etableringen.

19)

Inkluderer reforsikring av GK, gammel alminnelig ordning og ubenyttet bondramme. Det er noe avvik fra beløp som er rapportert i GIEKs årsrapport for 2013. Dettes skyldes at tallene for utestående ansvar ikke lar seg låse på tidspunktet for regnskapsavleggelse. Som følge av betalinger etter rapporteringstidspunktet er de historiske tallene i datasystemet i bevegelse.

20)

På grunn av endret prinsipp for nedskrivning av garantiansvar og for periodisering av upfront-fees i 2013 er det en implementeringseffekt av prinsippendringene som er ført mot inngående balanse på egenkapitalen per 01.01.13. Egenkapitalen var 805 mill kroner ved utgående balanse for 31.12.12 og 2,45 mrd. kroner for inngående balanse per 01.01.13.

21)

På grunn av endret prinsipp for nedskrivning av garantiansvar og for periodisering av upfront-fees i 2013 er det en implementeringseffekt av prinsippendringene som er ført mot inngående balanse på egenkapitalen per 01.01.13. Egenkapitalen var 503,8 mill kroner ved utgående balanse for 31.12.12 og 451,6 mill. kroner for inngående balanse per 01.01.13.

22)

Dette er summen av gjeldende tilsagn, utestående garantiansvar for både Alminnelig garantiordning og Gammel alminnelig ordning, ubenyttet bondramme og reforsikring av GIEK Kredittforsikring.