Prop. 98 S

(2014–2015)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykke til inngåelse av avtale av 8. april 2015 mellom Norge og Sverige om endring av avtale om et felles marked for elsertifikater

Tilråding fra Utenriksdepartementet 17. april 2015, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

Elsertifikatordningen er en støtteordning som pålegger strømleverandører å kjøpe elsertifikater for å skape økt etterspørsel etter fornybar energi. Et elsertifikat er et bevis utstedt av myndighetene som viser at det er produsert en megawattime fornybar elektrisitet. Som hovedregel er strømleverandører og visse strømforbrukere forpliktet til å inneha et visst antall elsertifikater for annullering, det vil si sletting, hvert år. Gjennom plikten til å annullere elsertifikater hvert år etableres det en etterspørsel etter elsertifikater. For produsenter som mottar elsertifikater vil salg av sertifikatene gi en inntekt i tillegg til strømsalget.

Norge og Sverige inngikk 29. juni 2011 en avtale om et felles marked for elsertifikater, jf. Prop. 5 S (2011–2012). Stortinget samtykket i inngåelse av avtalen 12. desember 2011. Avtalen har til formål å sikre utbygging av ny fornybar kraftproduksjon fram til 2020, i et langsiktig og tett samarbeid mellom Norge og Sverige gjennom et felles marked for elsertifikater. Det felles systemet hadde oppstart 1. januar 2012 og har varighet fram til april 2036. Avtalen fastsetter at partene har et felles mål om å utøse 26,4 TWh ny elproduksjon basert på fornybare energikilder i Norge og Sverige i år 2020.

En avtale mellom Norge og Sverige om endringer i avtalen av 29. juni 2011 ble undertegnet i Oslo/Stockholm 8. april 2015. Endringsavtalen vil legge til rette for at Sveriges regjering kan øke sitt nasjonale ambisjonsnivå gjennom elsertifikatsystemet. Videre bidrar endringsavtalen til å legge til rette for et godt investeringsklima på tvers av landegrensene, og for måloppfyllelsen i 2020.

Elsertifikatordningen berører viktige interesser for aktører i kraftmarkedet og for myndighetene. Avtalen blir derfor ansett å være en sak av særlig stor viktighet og Stortingets samtykke til inngåelse er nødvendig, jf. Grunnloven § 26 annet ledd.

Avtalen i norsk originaltekst følger som trykt vedlegg til proposisjonen.

2 Forhandlingene

Avtalen mellom Norge og Sverige om et felles marked for elsertifikater av 29. juni 2011 fastsetter at om noen av partene ønsker å endre målet og forpliktelsen etter avtalens artikkel 2 nr. 1 og 2, skal dette skje etter enighet mellom partene og fortrinnsvis ved en kontrollstasjon. Med «kontrollstasjon» menes felles utredninger og drøftelser mellom partene på forhåndsdefinerte tidspunkter. En avtale om endring av avtalen av 29. juni 2011 er fremforhandlet vinteren 2014–2015 av Olje- og energidepartementet. Endringene vil gjennomføres i forbindelse med den første kontrollstasjonen for det felles elsertifikatsystemet, som skal finne sted innen utgangen av 2015, i tråd med artikkel 8 nr. 1 i avtalen av 29. juni 2011. Olje- og energidepartementet legger opp til at den andre kontrollstasjon gjennomføres slik at eventuelle lovendringer kan tre i kraft 1. januar 2018.

Fra norsk side var det i forhandlingene viktig å imøtekomme Sveriges ønske om å øke sitt nasjonale ambisjonsnivå gjennom elsertifikatsystemet. Samtidig har det vært viktig at svensk side imøtekommer norske interesser på andre punkter i samarbeidet for å legge til rette for et godt investeringsklima på tvers av landegrensene og måloppnåelse i 2020.

3 Generelt om endringsavtalen

Endringsavtalen innebærer for det første at det felles målet for ny elproduksjon basert på fornybare energikilder i Norge og Sverige i 2020 økes med 2 TWh, fra 26,4 TWh til 28,4 TWh. Måløkningen medfører endringer i kvotene kun på svensk side og innebærer ingen endring i den norske finansieringsforpliktelsen, dvs. antall elsertifikater Norge er forpliktet til å annullere endres ikke. Endringene vil gjennomføres i forbindelse med den første kontrollstasjonen for det felles elsertifikatsystemet, som skal finne sted innen utgangen av 2015.

Videre forplikter endringsavtalen Sverige til å legge fram et forslag for den svenske riksdagen i løpet av 2015 om å fjerne det gjeldende fritaket for skatteplikt i kap. 11, § 2 i lagen (1994:1776) om skatt på energi for vindkraftproduksjon som ikke leveres yrkesmessig og for øvrig elproduksjon basert på fornybare energikilder som ikke leveres yrkesmessig. Forslaget skal gjelde for anlegg som settes i drift etter 1. juli 2016 og hvor installert produksjonskapasitet fører til en årlig elproduksjon som overstiger en årlig elproduksjon tilsvarende om lag den som effektgrensen på 100 kVA i Norge leder til. Ikrafttredelse av endringsavtalen forutsetter at den svenske riksdagen har fattet vedtak i overensstemmelse med den svenske regjeringens forslag om å fjerne dette fritaket.

I henhold til avtalen av 29. juni 2011 står hver part fritt til å fastsette at anlegg kan godkjennes etter 31. desember 2020. I Norge er det fastsatt en sluttdato for når anlegg må være idriftsatt for å kunne godkjennes for rett til elsertifikater. I Sverige er det ikke fastsatt en slik sluttdato. Endringsavtalen fastsetter at partene i forbindelse med den andre kontrollstasjonen skal vurdere om det er behov for å innføre en regel for når anlegg må være idriftsatt for å kunne godkjennes for tildeling av elsertifikater. Dette kan føre til at det på svensk side også vil bli fastsatt en sluttdato. Videre fastsetter endringsavtalen at partene i forbindelse med den andre kontrollstasjonen skal vurdere om kvotekurven skal lovreguleres på en slik måte at justering av årlige elsertifikatkvoter, som følger av denne endringsavtalen og avtalen av 29. juni 2011, ikke må være gjenstand for lovendring.

Endringsavtalen regulerer også fordelingen av elproduksjonen fra de anlegg som inngår i det felles elsertifikatmarkedet ved rapporteringen i henhold til fornybardirektivet. Endringene i fordelingen ved slik rapportering gjøres på bakgrunn av at Sverige etter endringsavtalen har en større forpliktelse til å annullere sertifikater enn Norge.

4 Nærmere om de enkelte bestemmelsene i avtalen

Fortalen i endringsavtalen viser til ønsket om å tilrettelegge for at Sveriges regjering kan øke sitt nasjonale ambisjonsnivå til å finansiere 30 TWh ny fornybar elektrisitet innen år 2020 sammenlignet med år 2002, innenfor rammen av det felles elsertifikatsystemet. Videre viser fortalen til et ønske om å legge til rette for et godt investeringsklima på tvers av landegrensene, og for måloppnåelse i år 2020.

Avtalens punkt I innebærer endringer i artikkel 2 nr. 1 og nr. 2, artikkel 6 nr. 1 og artikkel 14 nr. 2 i avtalen av 29. juni 2011.

Endringene i artikkel 2 fastsetter partenes nye mål og Sveriges nye forpliktelse. Samlet mål for ny fornybar elektrisitetsproduksjon i det felles elsertifikatmarkedet skal være 28,4 TWh i år 2020. Sverige skal tilstrebe å annullere elsertifikater tilsvarende 15,2 TWh for år 2020. I tillegg til forpliktelsene som følger av avtalen av 29. juni 2011, skal Sverige tilstrebe at det for perioden fra og med 1. januar 2018 til og med 31. desember 2035 blir annullert elsertifikater tilsvarende ytterligere 30 TWh utover forpliktelsen i dagens avtale. Norges forpliktelse til å annullere sertifikater endres ikke.

Endringene i artikkel6 nr. 1 fastsetter at Sveriges økte annulleringsforpliktelse, som følger av artikkel 2 nr. 2 etter endringen i denne avtalen, skal fastsettes med utgangspunkt i en lineær opptrapping i kvotene fra 2018 fram mot 2020.

Endringene i artikkel 14 fastsetter at rapportering i henhold til fornybardirektivet skal baseres på at elproduksjon fra de anlegg som inngår i det felles elsertifikatmarkedet fordeles med 50 prosent til hver part inntil partene er godskrevet 13,2 TWh hver. Deretter godskrives Sverige 100 prosent inntil Sverige er godskrevet ytterligere 2 TWh. Rapportering av resultater utover dette fordeles deretter med 50 prosent til hver part.

Avtalens punkt II fastsetter at Sverige skal legge fram et forslag for riksdagen i løpet av 2015 om å fjerne gjeldende fritak for energiskatt i kap. 11 § 2 i lagen (1994:1776) om skatt på energi for vindkraftproduksjon som ikke leveres yrkesmessig og for øvrig elproduksjon basert på fornybare energikilder som ikke leveres yrkesmessig. Forslaget skal gjelde for anlegg som settes i drift etter 1. juli 2016, med installert produksjonskapasitet som fører til en årlig elproduksjon som overstiger årlig elproduksjon tilsvarende om lag den produksjonen som effektgrensen på 100 kVA i gjeldende elavgiftsregelverk i Norge leder til.

Avtalens punkt III fastsetter at partene i forbindelse med den andre kontrollstasjon skal utrede om det er behov innenfor rammene for det felles elsertifikatmarkedet å innføre en regel for når anlegg må være idriftsatt for å kunne godkjennes for tildeling av elsertifikater.

Avtalens punkt IV fastsetter at partene i forbindelse med den andre kontrollstasjon skal vurdere om kvotekurven skal lovreguleres på en slik måte at justering av årlige elsertifikatkvoter som følger av denne endringsavtalen, og avtalen av 29. juni 2011, ikke må være gjenstand for lovendring. Partene skal ta stilling til om en slik lovendring bør gjennomføres.

Avtalens punkt V fastsetter at endringsavtalen skal tre i kraft 1. januar 2016 dersom begge parter senest 31. desember 2015 har notifisert hverandre gjennom noteveksling at deres interne konstitusjonelle krav er oppfylt. Ikrafttredelse av avtalen forutsetter også at den svenske riksdagen har fattet vedtak i overensstemmelse med den svenske regjeringens forslag om å fjerne fritaket for energiskatt på elektrisk kraft som nevnt i avtalens punkt II.

5 Alminnelig høring

Forslaget om inngåelse av endringsavtalen har vært gjenstand for alminnelig høring.

Olje- og energidepartementet sendte 13. mars 2015 endringsavtalen på høring. Høringsfristen var 8. april d.å. Høringsnotatet ble sendt til følgende institusjoner og organisasjoner:

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet

Finansdepartementet

Klima- og miljødepartementet

Kommunal- og moderniseringsdepartementet

Nærings- og fiskeridepartementet

Utenriksdepartementet

Finanstilsynet

Forbrukerombudet

Konkurransetilsynet

Miljødirektoratet

Norges vassdrags- og energidirektorat

Sametinget

Samtlige fylkesmenn

Statistisk sentralbyrå

Agder Energi AS

Asplan Viak AS

Bellona

Bergen Energi AS

BKK AS

CICERO Senter for klimaforskning

Commerzbank

Den norske advokatforening

Den Norske Turistforening

Distriktenes energiforening (Defo)

DNB Bank ASA

E-CO Energi AS

Ecohz AS

Elklagenemnda

Energi Norge

Energibrukerne

Enova SF

Finansnæringens Hovedorganisasjon

Fortidsminneforeningen

Framtiden i våre hender

Fred. Olsen Renewables AS

Friluftslivets Fellesorganisasjon

Greenpeace Norge

Havgul AS

HG Capital

Huseiernes Landsforbund

Hydro Energi AS

ICAP Energy AS

Kommunesektorens organisasjon (KS)

KS, Bedrift

Landsorganisasjonen i Norge (LO)

Landssamanslutninga av vasskraftkommunar

Landssammenslutningen av norske vindkraftkommuner

Lyse Produksjon AS

Markedskraft AS

Natur og Ungdom

Naturvernforbundet

Nord Pool Spot

Norges Bank

Norges Bondelag

Norges forskningsråd

Norges Miljøvernforbund

Norges Skogeierforbund

Norsk Bioenergiforening (NOBIO)

Norsk bonde- og småbrukarlag

Norsk Energi

Norsk Hydro ASA

Norsk Fjernvarme

Norsk Industri

Norsk Miljøkraft AS

Norsk solenergiforening

Norsk Teknologi

Norwea

NOS Clearing ASA

NTE Energi AS

Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)

Samarbeidande Kraftfylke (Kraftfylka)

Samarbeidsrådet for biologisk mangfold (SABIMA)

Samarbeidsrådet for naturvernsaker

Sarepeta Energi AS

SCATEC

SINTEF Energiforsking AS

Småkraft AS

Småkraftforeninga

Statkraft SF

Statnett SF

Statoil ASA

Statskog SF

Sway AS

TrønderEnergi Kraft AS

Vestavind Kraft AS

WWF-Norge

Zephyr AS

Zero

Høringsnotatet ble lagt ut på Olje- og energidepartementets internettside med åpen invitasjon også for andre enn de som stod på høringslisten til å komme med uttalelse. Det kom inn høringsuttalelser fra 24 instanser. Høringsuttalelsene er lagt ut på departementets internettside.

Følgende 19 høringsinstanser har avgitt realitetsuttalelser til høringsnotatet:

Agder Energi AS

Bellona

Bergen Energi Green Services AS

DNB Bank ASA

Energi Norge

Landsorganisasjonen i Norge (LO)

Naturvernforbundet

Norwea

NTE Energi AS

Samarbeidande kraftfylke (Kraftfylka)

Samarbeidsrådet for biologisk mangfold (SABIMA)

Sarepta Energi AS

Småkraftforeninga

Statkraft AS

Sunnfjord Energi AS

Svensk Energi

Teknisk naturvitenskapelig forening (TEKNA)

TrønderEnergi Kraft AS

Zero

Bellona, DNB, Norwea og Småkraftforeninga er positive til en økning av det felles målet under elsertifikatordningen. Agder Energi, Bergen Energi Green Services, Energi Norge, Naturvernforbundet, NTE Energi, SABIMA, Sarepta, Statkraft, Svensk Energi og TrønderEnergi Kraft er negative til en økning av det felles målet. Det pekes spesielt på at dette vil bidra til et økende kraftoverskudd, lavere kraftpriser og høyere elsertifikatpriser. Energi Norge og Svensk Energi mener at høringsnotatet undervurderer konsekvensene for myndighetene ved at forslaget vil medføre tap av skatter og avgifter til sentrale og lokale myndigheter. Både høringsinstanser som er positive og negative til måløkningen, peker på behovet for å jobbe aktivt for at kraften tas i bruk.

Energi Norge, NTE Energi, Sarepta, Statkraft, Svensk Energi og TrønderEnergi Kraft mener at dersom ambisjonsnivået likevel skal økes, er det best at det skjer innenfor elsertifikatordningen.

LO har ingen innvendinger mot de foreslåtte endringene i avtalen. LO, Småkraftforeninga og Tekna er bekymret for at en stor andel av prosjektene kommer i Sverige. LO mener departementet må utrede hvorfor det er slik.

Zero mener det er fornuftig å bruke elsertifikatsystemet hvis man vil støtte mer fornybarproduksjon og at avtalen legger opp til en fornuftig harmonisering av rammebetingelser for utbyggere.

Bellona, Bergen Energi Green Services, DNB, Energi Norge, Kraftfylka, Norwea, NTE Energi, Sarepta, Statkraft, Svensk Energi, Tekna og TrønderEnergi Kraft er positive til at Sverige skal fjerne gjeldende fritak for energiskatt for vindkraftproduksjon som ikke leveres yrkesmessig og for øvrig elproduksjon basert på fornybare energikilder som ikke leveres yrkesmessig. Det pekes på at dette bidrar til å skape likere rammevilkår i Norge og Sverige. Flere høringsinstanser mener at dette bør skje tidligere enn 1. juli 2016. Energi Norge, Norwea og Svensk Energi mener det er uheldig at avtalens ordlyd åpner for at eksisterende anlegg kan beholde fritaket for energiskatt. De peker imidlertid på at høringsforslaget det svenske Finansdepartementet sendte ut 27. mars, har en god løsning.

Agder Energi, Norwea, NTE Energi, Sarepta, Statkraft og TrønderEnergi Kraft er positive til å utrede om det er behov for å innføre en regel for når anlegg må være idriftsatt for å kunne godkjennes for tildeling av elsertifikater. Sunnfjord Energi peker på uheldige konsekvenser ved å ha en absolutt frist.

Norwea, NTE Energi, Sarepta, Statkraft og TrønderEnergi Kraft er positive til å vurdere om kvotekurven skal lovreguleres på en slik måte at justering av årlige elsertifikatkvoter som følger av denne endringsavtalen, og avtalen av 29. juni 2011, ikke må være gjenstand for lovendring.

Flere høringsinstanser peker på at neste kontrollstasjon må komme tidligere enn 2019.

Flere høringsinstanser omtaler i tillegg generelle sider ved elsertifikatordningen, fornybarutbygging, energieffektivisering og kraftforbruk.

6 Forholdet til norsk rett

Elsertifikatmarkedet er på norsk side regulert ved lov om elsertifikater av 24. juni 2011 nr. 39 og av forskrift om elsertifikater av 16. desember 2011 nr. 1398. Det er ikke behov for lov- eller forskriftsendring for gjennomføring av endringsavtalen.

7 Økonomiske og administrative konsekvenser

Endringsavtalen vil ikke medføre økonomiske eller administrative konsekvenser av betydning for statlige myndigheter utover det som følger av avtalen av 29. juni 2011.

Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) er forvaltningsansvarlig for elsertifikatsystemet og har bl.a. ansvar for godkjennelse av anlegg for rett til elsertifikater. Endringsavtalen innebærer ingen forandring i NVEs arbeidsoppgaver utover de som følger av avtalen av 29. juni 2011. Måløkningen som følger av avtalen innebærer at det må bygges ut mer fornybar kraftproduksjon frem til 2020. Det kan føre til at det bygges mer fornybar kraftproduksjon i Norge. Øvrige endringer som følger av denne avtalen kan også bidra til at det blir bygget mer ny fornybar kraftproduksjon i Norge. Mer ny fornybar kraftproduksjon i Norge vil medføre et økt antall søknader om godkjennelse for rett til elsertifikater. NVEs godkjennelse av anlegg under elsertifikatordningen er gebyrfinansiert. Gebyrinntekter fra godkjennelse av anlegg antas å dekke kostnadene ved et økt antall søknader om godkjenning for rett til elsertifikater.

Statnett er ansvarlig for det elektroniske elsertifikatregisteret i Norge. En økt utbygging av fornybar kraftproduksjon i Norge vil føre til et økt antall utstedte elsertifikater. Statnetts forvaltning av elsertifikatregisteret er gebyrfinansiert. Eventuelle økte kostnader forbundet med et økt antall utstedte elsertifikater vil dekkes inn av økte gebyrinntekter.

Endringsavtalen vil kunne ha økonomiske konsekvenser for utbyggere av ny fornybar kraftproduksjon, eksisterende kraftprodusenter og forbrukerne som finansierer elsertifikatordningen. Elsertifikatordningen finansieres i hovedsak av husholdninger, næringskunder og annen industri enn kraftintensiv industri.

Endringsavtalen innebærer ingen endring av den norske finansieringsforpliktelsen, målt i antall TWh som Norge er forpliktet til å annulere, og norske forbrukere vil ikke bli pålagt å kjøpe flere elsertifikater som følge av økningen i produksjonsmålet. Måløkningen på 2 TWh skal utelukkende finansieres ved at svenske myndigheter i sin lovgivning pålegger elsertifikatpliktige aktører i Sverige å inneha et ekstra antall elsertifikater for annullering hvert år fra 2018 til og med 2035. Måløkningen i 2020 innebærer imidlertid at det må bygges ut mer fornybar kraftproduksjon innenfor samme tidsramme. Dette vil kunne føre til en høyere pris på elsertifikater. Samtidig vil høyere kraftproduksjon kunne føre til lavere kraftpris.

Høyere elsertifikatpris vil gi økte kostnader for de forbrukerne som finansierer elsertifikatordningen, mens produsenter som får elsertifikater vil få høyere inntekt. Per 1. januar 2015 er det totalt bygget anlegg tilsvarende en normalårsproduksjon på 10,3 TWh ny fornybar elproduksjon under elsertifikatordningen. Av dette er 1,7 TWh bygget i Norge og 8,6 TWh i Sverige. For beregningsformål kan en ha en forutsetning om at den resterende utbyggingen frem til det nye målet på 28,4 TWh fordeler seg om lag likt mellom Norge og Sverige. Dette vil si at det bygges totalt i størrelsesorden 10 TWh ny elproduksjon i Norge under elsertifikatordningen. Dersom man legger dette til grunn, viser beregninger at en økning i elsertifikatprisen på mellom 0,5 og 2 øre/kWh vil gi en kostnad for Norge i størrelsesorden mellom 100 mill. kroner og 500 mill. kroner for perioden 2018 til 2035 (nåverdi med kalkulasjonsrente på 4 prosent). Dersom det bygges mindre enn 10 TWh ny produksjon under elsertifikatordningen i Norge, vil kostnaden for Norge bli høyere. Dersom det bygges mer enn 10 TWh ny produksjon under elsertifikatordningen i Norge, vil kostnaden bli lavere. Denne beregningen gjelder elsertifikatpriseffekter og tar ikke hensyn til andre effekter av avtalen.

Lavere kraftpris vil gi en redusert kostnad for alle sluttbrukere av kraft og lavere inntekter for eksisterende kraftprodusenter som ikke får elsertifikater. Ettersom Norge er en netto eksportør av kraft, vil den reduserte inntekten for eksisterende kraftprodusenter være høyere enn den reduserte kostnaden for sluttbrukere.

8 Vurdering og tilråding

En økning i målet for det felles elsertifikatmarkedet vil bidra til en ytterligere økning i produksjon av fornybar energi frem mot 2020.

Endringsavtalen imøtekommer svenske interesser om å øke det felles målet for elsertifikatordningen i 2020 og ivaretar norske interesser på andre punkter i samarbeidet.

Olje- og energidepartementet tilrår inngåelse av endringsavtalen med Sverige. Utenriksdepartementet slutter seg til dette.

Tilråding

Utenriksdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykke til inngåelse av avtale av 8. april 2015 mellom Norge og Sverige om endring av avtale om et felles marked for elsertifikater.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak om samtykke til inngåelse av avtale av 8. april 2015 mellom Norge og Sverige om endring av avtale om et felles marked for elsertifikater, i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykke til inngåelse av avtale av 8. april 2015 mellom Norge og Sverige om endring av avtale om et felles marked for elsertifikater

I

Stortinget samtykker i inngåelse av avtale av 8. april 2015 mellom Norge og Sverige om endring av avtale om et felles marked for elsertifikater.

Vedlegg 1
Avtale mellom Kongeriket Norges regjering og Kongeriket Sveriges regjering om endring av avtale om et felles marked for elsertifikater

Fortale

Kongeriket Norges regjering og Kongeriket Sveriges regjering inngikk 29. juni 2011 en avtale om et felles marked for elsertifikater. Med bakgrunn i avtalen av 29. juni 2011 inngås denne endringsavtale mellom Kongeriket Norges regjering og Kongeriket Sveriges regjering, heretter kalt «partene».

Partene

VIL LEGGE TIL RETTE for at Sveriges regjering kan øke sitt nasjonale ambisjonsnivå til å finansiere 30 TWh ny fornybar elektrisitet innen 2020 sammenlignet med 2002, innenfor rammen av det felles elsertifikatsystemet,

ØNSKER Å LEGGE TIL RETTE for et godt investeringsklima på tvers av landegrensene,

LEGGER VEKT PÅ å følge investeringsklimaet i elsertifikatmarkedet og vurdere enkelte tiltak for å oppnå målet i 2020 og

ER BLITT ENIGE OM FØLGENDE:

I

Artikkel 2 nr. 1 og nr. 2, artikkel 6 nr. 1 og artikkel 14 nr. 2 i avtalen av 29. juni 2011 endres til å lyde som følger:

Artikkel 2

Mål og forpliktelse

1. Samlet mål for ny fornybar elektrisitetsproduksjon i det felles elsertifikatmarkedet er 28,4 TWh i år 2020.

2. Kongeriket Norges regjering skal tilstrebe å annullere elsertifikater tilsvarende 13,2 TWh for år 2020, og Kongeriket Sveriges regjering skal tilstrebe å annullere elsertifikater tilsvarende 15,2 TWh for år 2020. Partene skal tilstrebe at det for perioden fra og med 1. januar 2012 til og med 31. desember 2035 blir annullert elsertifikater tilsvarende 198 TWh hos hver av partene fra anlegg som blir godkjent i henhold til artikkel 4 etter avtalens ikrafttredelse. I tillegg skal Kongeriket Sveriges regjering tilstrebe at det for perioden fra og med 1. januar 2018 til og med 31. desember 2035 blir annullert elsertifikater tilsvarende ytterligere 30 TWh.

Artikkel 6

Elsertifikatplikt og fastsettelse av kvoter

1. Hver av partene bestemmer selv hvem som er elsertifikatpliktige og hvilket elektrisitetsforbruk som skal inngå i fastsettelsen av kvotene. Kvoten for de enkelte årene skal fastsettes med utgangspunkt i en lineær opptrapping fram mot 2020. Den økte annulleringsforpliktelsen for Kongeriket Sveriges regjering som følger av artikkel 2 nr. 2 etter endringen i denne avtalen skal fastsettes med utgangspunkt i en lineær opptrapping i kvotene fra 2018 fram mot 2020.

Artikkel 14

Notifikasjon i henhold til fornybardirektivet

2. Rapportering i henhold til fornybardirektivet skal baseres på at elproduksjonen fra de anlegg som inngår i det felles elsertifikatmarkedet skal fordeles som følger:

a) med 50 prosent til hver av partene inntil partene er godskrevet 13,2 TWh hver

b) deretter med 100 prosent til Sverige inntil Sverige er godskrevet 2 TWh i tillegg til punkt a

c) deretter 50 prosent til hver av partene

Ved rapportering om måloppnåelse i henhold til fornybardirektivet benyttes data om utstedte elsertifikater i respektive stater for anlegg idriftsatt etter ikrafttredelsen av denne avtale, fratrukket produksjonsdata fra torvbasert produksjon av elektrisk energi.

II

Sveriges regjering skal legge fram et forslag for riksdagen i løpet av 2015 om å fjerne gjeldende fritak for skatteplikt i kap. 11 § 2 i loven (1994:1776) om skatt på energi for vindkraftproduksjon som ikke leveres yrkesmessig og for øvrig elproduksjon basert på fornybare energikilder som ikke leveres yrkesmessig. Forslaget skal gjelde for anlegg som settes i drift etter 1. juli 2016 og hvor installert produksjonskapasitet fører til en årlig elproduksjon som overstiger en årlig elproduksjon tilsvarende om lag den som effektgrensen på 100 kVA i Norge leder til.

III

I forbindelse med den andre kontrollstasjon skal partene utrede om det er behov innen rammene for det felles elsertifikatmarkedet å innføre en regel for når anlegg må være idriftsatt for å kunne godkjennes for tildeling av elsertifikater. I utredningen skal det særlig vurderes hvordan muligheten til å godkjenne anlegg idriftsatt etter 2020 kan påvirke investeringsklimaet og måloppfyllelse i 2020.

IV

I forbindelse med den andre kontrollstasjonen skal partene vurdere om kvotekurven skal lovreguleres på en slik måte at justering av årlige elsertifikatkvoter som følger av denne endringsavtalen og avtalen av 29. juni 2011 ikke må være gjenstand for lovendring. Partene skal ta stilling til om en slik endring bør gjennomføres.

V

Ikrafttredelse

Denne avtalen skal tre i kraft 1. januar 2016 dersom begge parter senest 31. desember 2015 har notifisert hverandre gjennom noteveksling at deres interne konstitusjonelle krav er oppfylt og den svenske riksdagen har fattet vedtak i overensstemmelse med forslaget om å fjerne gjeldende fritak for skatteplikt som den svenske regjeringen skal legge fram i henhold til punkt II i denne avtalen.

Til bekreftelse av foranstående har de undertegnende etter behørig fullmakt, undertegnet denne avtalen.

Utferdiget i to eksemplarer, på norsk og på svensk, som begge har samme gyldighet.

For Kongeriket Norges regjering

For Kongeriket Sveriges regjering

Oslo, den 8. april 2015

Stockholm, den 8. april 2015