Prop. 15 S

(2018–2019)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykke til å sette i kraft en multilateral avtale for å gjennomføre endringer i skatteavtaler for å motvirke uthuling av skattegrunnlaget og overskuddsflytting, med de foreslåtte valg og forbehold, undertegnet i Paris 7. juni 2017

Tilråding fra Finansdepartementet 16. november 2018, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

Den 15. oktober 2015 la OECD/G20 frem 15 rapporter med anbefalinger om tiltak for å motvirke overskuddsflytting og uthuling av skattegrunnlag gjennom prosjektet Base Erosion and Profit Shifting (BEPS-prosjektet). Anbefalingene omfatter en rekke tiltak for å motvirke overskuddsflytting og uthuling av skattegrunnlaget ved (i) å styrke nasjonalt regelverk og (ii) gjennom endringer i skatteavtalene.

Følgende rapporter foreslår endringer i en rekke bestemmelser i OECDs mønsteravtale:

Tiltak 2 om nøytralisering av effekten av ulik behandling av hybride arrangementer (OECD (2015), Neutralising the Effects of Hybrid Mismatch Arrangements, Action 14 – 2015 Final Report, OECD/G20 Base Erosion and Profit Shifting Project, OECD Publishing, Paris)

Tiltak 6 om å forhindre at skatteavtalefordeler tilstås når det ikke er berettiget (OECD (2015), Preventing the Granting of Treaty Benefits in Inappropriate Circumstances Action 6 – 2015 Final Report, OECD/G20 Base Erosion and Profit Shifting Project, OECD Publishing, Paris),

Tiltak 7 om å forhindre kunstig omgåelse av etablering av fast driftsted etter skatetavtale (OECD (2015) Preventing the Artificial Avoidance of Permanent Establishments Status Action 7 – 2015 Final Report, OECD/G20 Base Erosion and Profit Shifting Project, OECD Publishing, Paris) og

Tiltak 14 om å gjøre tvisteløsningsmekanismen i skatteavtaler mer effektiv (OECD (2015), Making Dispute Resolution Mechanisms More Effective Action 14 – 2015 Final Report, OECD/G20 Base Erosion and Profit Shifting Project, OECD Publishing, Paris).

Rapporten til tiltak 15 (Developing a Multilateral Instrument to Modify Bilateral Tax Treaties) utredet grunnlaget for å gjennomføre tiltakene knyttet til skatteavtalebestemmelser ved bruk av et multilateralt folkerettslig instrument. Rapporten konkluderte med at dette var både mulig og ønskelig. Gjennom det internasjonale arbeidet ble det opprettet en ad-hoc-gruppe som fremforhandlet en slik multilateral avtale: «The Multilateral Convention to Implement Tax Treaty Related Measures to Prevent Base Erosion and Profit Shifting» – heretter omtalt som multiavtalen eller MLI (MultiLateralt Instrument). Til sammen 99 land, herunder Norge, deltok i denne prosessen. Avtaleteksten og en tilhørende veiledning (Explanatory Statement) ble godkjent av ad hoc-gruppen 24. november 2016.

Finansminister Siv Jensen undertegnet avtalen på vegne av Norge i Paris 7. juni 2017. Samtykke til undertegning ble gitt ved kongelig resolusjon 2. juni 2017.

Den multilaterale avtalen er inngått på engelsk og fransk. Den engelske avtaleteksten og en norsk oversettelse av multiavtalen er vedlagt proposisjonen (Vedlegg 1).

Som vedlegg 2 følger en liste over hvilke forbehold Norge har tatt. Forbeholdene angir i hvilken grad Norge har valgt bort hele eller deler av en bestemmelse i multiavtalen, enten for en skatteavtale i sin helhet eller for enkeltbestemmelser i en skatteavtale med samme innehold som MLI-bestemmelsen og som derfor ikke trenger å endres gjennom MLI.

I listen i vedlegg 2 er det også angitt hvilke bestemmelser Norge vil underrette depositaren om. De bestemmelsene det skal underrettes om er dem som ikke har samme innhold som MLI-bestemmelsen og som derfor vil bli endret gjennom MLI.

Vedlegg 2 er en integrert del av multiavtalen.

I listen er en skatteavtale som omfattes av multiavtalen angitt med sin engelske tittel. Når listen inneholder henvisninger til bestemte deler av en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, er det henvist til den engelske avtaleteksten. Endringene i en skatteavtale som omfattes gjelder tilsvarende for den norske avtaleteksten, selv om denne ikke er oppført i listene. Unntak gjelder i tilfeller hvor en skatteavtale som omfattes ikke er inngått på engelsk, men på norsk og det offisielle språket i den andre avtalejurisdiksjonen. I slike tilfeller er avtalen listet på begge språk og det er henvist til bestemmelser i begge språkversjoner.

2 Generelt om multiavtalen

Multiavtalen er en frittstående traktat. Den vil virke ved siden av og i tillegg til de skatteavtalene den gjelder for. Multiavtalens bestemmelser vil endre, erstatte eller gjelde i fravær av relevante skatteavtalebestemmelser med den ordlyden som følger av multiavtalens egne bestemmelser.

Dersom en part trer ut av multiavtalen, følger det av bestemmelsene i artikkel 37 at en skatteavtale som er omfattet av MLI, vil forbli endret av MLI også etter at MLI har opphørt å gjelde for den aktuelle skatteavtalen. En endring av MLI-bestemmelsene i en skatteavtale kan derfor bare gjennomføres ved å si opp av selve skatteavtalen.

De fleste artiklene i multiavtalens hoveddel følger en fast struktur. Første del av en slik artikkel inneholder de materielle bestemmelsene, dvs. forslaget til ny skatteavtalebestemmelse. Neste del beskriver hvilken bestemmelse i en skatteavtale som er omfattet av MLI og som de materielle bestemmelsene i MLI skal endre, erstatte eller gjelde i fravær av (bestemmelser om forenelighet). Neste del angir hvilke forbehold som kan tas, det vil si muligheten til å velge bort hele, eller deler av en bestemmelse i multiavtalen. Den siste delen angir hvilke bestemmelser i en skatteavtale depositaren skal underrettes om som vil bli endret gjennom MLI.

Del VI er en særskilt del av avtalen som gir grunnlag for å innføre voldgift som en del av tvisteløsningsmekanismen i de skatteavtalene som omfattes av MLI. Denne delen inneholder i tillegg en rekke prosessuelle bestemmelser om hvordan voldgift skal gjennomføres.

Multiavtalen gir mulighet til å endre skatteavtalene på ulike områder. I BEPS-prosjektet er flere av anbefalingene såkalte minstestandarder. Disse standardene er alle land som deltar i gjennomføringen av tiltakene i BEPS-prosjektet (gjennom BEPS Inclusive Framework) enige om å gjennomføre. Multiavtalen inneholder flere slike bestemmelser. I de tilfeller Norge velger å bruke multiavtalen til å implementere BEPS-tiltakene i skatteavtalene, må derfor bestemmelsene som gjennomfører minstestandarder også inngå i valget av Norges MLI-bestemmelser. Hvilke bestemmelser som gjennomfører en minstestandard, følger av omtalen av de enkelte bestemmelsene nedenfor.

Multiavtalen inneholder i tillegg en rekke bestemmelser som landene står fritt til å velge. Utover minstestandardene innebærer MLI at det må foretas valg om hvilke av avtalens øvrige bestemmelser som ønskes implementert. Selv om Norge har valgt ett sett med bestemmelser, er det ikke gitt at Norges skatteavtaler som omfattes av MLI blir endret i tråd med dette valget. For at de norske valgene skal endre en gjeldende skatteavtale, må begge avtaleparter ha gjort samme valg. Hvis Norge og vår skatteavtalemotpart ikke har gjort like valg for den enkelte bestemmelse i vår felles skatteavtale, vil avtalen forbli uendret på dette punktet.

OECDs generalsekretær skal fungere som depositar for den multilaterale avtalen, jf. artikkel 39. Foreløpige forbehold og underretninger ble deponert på tidspunktet for undertegning av multiavtalen (7. juni 2017) og skal senere bekreftes ved deponering av ratifikasjonsdokumentene. Etter at avtalen er ratifisert og endelige forbehold og underretninger deponert, kan partene fortsatt trekke tilbake et forbehold. Bestemmelsene i artikkel 28 punkt 9 medfører imidlertid at en part bare kan trekke tilbake eller erstatte et forbehold med et mer begrenset forbehold. Multiavtalen åpner ikke for å utvide eller ta nye forbehold som er mer vidtrekkende enn de forbeholdene som blir tatt på tidspunktet for deponering av ratifikasjonsdokumentene.

Som nevnt ble ad hoc-gruppen også enige om en veiledning til avtalen (Explanatory Statement). Veiledningens funksjon er å klargjøre hvordan multiavtalen skal virke. Dokumentet gir ingen anvisning på forståelsen av de materielle bestemmelsene. Innholdet i de materielle bestemmelsene er omtalt i de relevante rapportene i BEPS-prosjektet og i oppdateringer av OECDs mønsteravtale med tilhørende kommentarer, så langt de passer.

3 Merknader til de enkelte bestemmelsene i multiavtalen

Artikkel 1 angir multiavtalens anvendelsesområde som er å endre alle skatteavtaler som omfattes av multiavtalen.

Artikkel 2 inneholder definisjoner av sentrale begreper som brukes i multiavtalen.

Punkt 1 definerer hvilke skatteavtaler som skal være omfattet av multiavtalen (Covered Tax Agreements). Norge har mer enn 90 skatteavtaler med andre land. Ved vurderingen av hvilke av Norges skatteavtaler som skal omfattes av multiavtalen, er det særlig lagt vekt på om skatteavtalen er egnet for endring gjennom MLI eller om tiltakene i BEPS-prosjektet heller bør gjennomføres i forbindelse med en generell reforhandling av skatteavtalen. For skatteavtaler som er under reforhandling på tidspunktet for fremleggelse av denne proposisjonen, anses det mest hensiktsmessig å oppdatere disse med BEPS-tiltak i forbindelse med de pågående bilaterale forhandlingene. De 28 norske skatteavtalene som vil bli omfattet av MLI etter artikkel 2 punkt 1 a) ii) fremgår av listen i vedlegg 2.

Punkt 2 definerer hvem som skal anses som parter i multiavtalen. Her inngår stater, men også jurisdiksjoner som ikke har status som stater.

Artikkel 3 gjelder transparente enheter og arrangementer (dvs. ikke selvstendige skattesubjekter). De materielle bestemmelsene fremgår av punktene 1 og 2.

Punkt 1 tilsvarer artikkel 1 punkt 2 i OECDs mønsteravtale. Etter bestemmelsen skal inntekt som opptjenes av eller gjennom en enhet eller et arrangement som behandles som skattemessig transparent i en av statene, anses som inntekten til en person bosatt i en av statene. Dette gjelder likevel bare for den delen av inntekten som behandles som inntekt for en person bosatt i denne staten etter dette landets interne rett. Bestemmelsen vil medføre at en stat bare er forpliktet til å gi fordeler etter skatteavtalen, f.eks. nedsatt kildeskattesats, for den delen av inntekten som opptjenes gjennom et slikt transparent arrangement og som faktisk tilordnes en person bosatt i en av statene.

Punkt 2 gjelder lempning av dobbeltbeskatning i tilfeller hvor inntekt opptjenes gjennom transparente enheter. Den har til formål å endre lempningsbestemmelser i skatteavtaler. Slike bestemmelser i skatteavtalene har til hensikt å motvirke dobbeltbeskatning. Det skjer ved at bostedsstaten enten skal unnta inntekt fra beskatning eller gi fradrag i skatt (kredit) for skatten på inntekt som denne personen har betalt i den andre avtalestaten, når inntekten etter skatteavtalen kan skattlegges i den andre avtalestaten (kildestaten).

Bestemmelsen i punkt 2 medfører at slike lempningsbestemmelser i en skatteavtale ikke skal komme til anvendelse når den annen stats beskatning bygger på at den anser inntekten opptjent av en person bosatt i den staten. Dette vil typisk være tilfelle når statene behandler en enhet eller et arrangement ulikt for skatteformål dvs. at en avtalestat anser enheten eller arrangementet som transparent og beskatte de bakenforliggende eierne, mens den andre avtalestaten anser enheten som et selvstendig skattesubjekt og skattlegger enheten eller arrangementet direkte for inntekten. En stat er bare forpliktet til å anvende lempningsbestemmelser i en skatteavtale, når den andre statens beskatningsrett (etter skatteavtalen) følger av bestemmelser som gir denne staten uttrykkelig rett til å skattlegge inntekten. Bestemmelsen kan bidra til å motvirke dobbel ikke-beskatning ved at inntekt ikke blir unntatt fra beskatning i begge stater.

Punkt 3 inneholder en bestemmelse om endring av punkt 1 og må sees i sammenheng med artikkel 11 og muligheten i artikkel 11 punkt 3 a). Der en part i multiavtalen har valgt å anvende bestemmelsen i artikkel 3 punkt 1, men har forbeholdt seg retten til ikke å anvende bestemmelsene i multiavtalens artikkel 11, vil bestemmelsen i artikkel 3 punkt 3 presisere rekkevidden av bestemmelsen i artikkel 3 punkt 1 og klargjøre at artikkel 3 punkt 1 ikke er ment å begrense en stats rett til å skattlegge sine egne bosatte.

Punkt 1, eventuelt som endret av punkt 3, kommer til anvendelse istedenfor eller i fravær av slike bestemmelser i en skatteavtale, jf. punkt 4. Punkt 5 angir hvilke muligheter en stat har til å ta forbehold. Norge har her valgt alternativet i punkt 5 b) om at punkt 1 ikke gis virkning for skatteavtaler som allerede inneholder bestemmelser om transparente enheter. Punkt 6 angir hvilke bestemmelser i en skatteavtale depositaren skal underrettes om som vil bli endret gjennom MLI og virkningen av dette.

Artikkel 4 gjelder dobbelt bosted for andre enn fysiske personer, dvs. for selskaper, juridiske personer og andre enheter. Punkt 1 angir den materielle bestemmelsen. Dersom en slik person er bosatt i mer enn én stat etter internretten i statene, skal de kompetente myndigheter ved gjensidig avtaleprosedyre avgjøre i hvilken av de to statene en slik person skal anses bosatt etter skatteavtalen. I slike tilfeller skal det gjøres en konkret vurdering hvor blant annet stedet for effektiv ledelse, stiftelse/registrering og enhver annen relevant faktor inngår i vurderingen. Inntil det foreligger en slik avtale mellom de kompetente myndigheter, vil en slik person ikke ha krav på lettelser i eller unntak fra beskatning etter skatteavtalens bestemmelser, med mindre de kompetente myndigheter blir enige om noe annet. Bestemmelsen er i samsvar med den skatteavtalepolitikk Norge har ført de senere årene.

Punkt 1 kommer til anvendelse i istedenfor eller i fravær av slike bestemmelser i en skatteavtale, jf. punkt 2.

Punkt 3 angir mulighetene til å ta forbehold. Norge har valgt alternativet i punkt 3 d). Punkt 3 d) innebærer at punkt 1 ikke skal gjelde for skatteavtaler som allerede har en bestemmelse som tilsvarer punkt 1. Det gjelder likevel bare der en slik bestemmelse også angir i hvilken grad skatteavtalen kommer til anvendelse når det ikke foreligger avtale mellom de kompetente myndigheter. Punkt 4 angir hvilke bestemmelser i en skatteavtale som vil bli endret gjennom MLI som depositaren skal underrettes om og virkningen av dette.

Artikkel 5 gjelder anvendelse av metoder for å avhjelpe dobbeltbeskatning. Formålet med artikkel 5 er å adressere problemstillinger som oppstår når en skatteavtale bygger på unntaksmetoden og inntekten samtidig ikke skattlegges i kildestaten. Når en skatteavtale anvender unntaksmetoden, vil bostedsstaten ha gitt avkall på beskatningsrett. Ved å endre metodebestemmelsen i skatteavtalene kan man motvirke dobbel ikke-beskatning av inntekt og formue.

Artikkelens punkt 2–7 angir tre forskjellige alternativer. Partene kan bare velge ett av alternativene.

Punkt 2 og 3 (Alternativ A) endrer skatteavtalebestemmelser som unntar inntekt eller formue eid av en person bosatt i en jurisdiksjon fra beskatning i denne staten. Etter dette alternativet skal slike skatteavtalebestemmelser likevel ikke gjelde for bostedsstaten når den andre stat etter skatteavtalen unntar slik inntekt eller formue fra beskatning, eller begrenser skattesatsen på slik inntekt eller formue. I slike tilfeller kan bostedsstaten, i stedet for å unnta inntekten, gi fradrag (kredit) i skatt på inntekt eller formue for skatt betalt i den andre staten, begrenset til den skatten som etter skatteavtalen kan ilegges inntekten eller formuen i den andre staten.

Punktene 4 og 5 (Alternativ B) skal motvirke uheldige utslag av at stater kan klassifisere en utbetaling forskjellig. Bestemmelsen gir en stat rett til å ikke anvende skatteavtalens unntaksmetode for utbytte, hvis den andre staten har gitt fradrag for utbetalingen. Den førstnevnte staten skal i stedet gi fradrag (kredit) for skatt betalt av slik inntekt, begrenset til skatt på inntekten som skattlegges i den andre staten.

Punkt 6 og 7 (Alternativ C) bestemmer at når en person bosatt i en stat oppebærer inntekt fra eller har formue i den andre staten, så skal bostedsstaten gi fradrag (kredit) for skatt betalt i den andre staten, begrenset til skatten på den inntekt eller formue som den andre staten kan skattlegge etter avtalen. Dersom slik inntekt etter bestemmelser i skatteavtalen er unntatt fra skatt i bostedsstaten, kan inntekten eller formuen likevel medregnes når en skal beregne skatt på øvrig inntekt og formue (progresjonsforbehold /alternativ fordelingsmetode). For land som velger alternativ C, følger det av punkt 7 at punkt 6 skal gjelde istedenfor bestemmelser i en skatteavtale som unntar inntekt eller formue fra beskatning som etter skatteavtalens øvrige bestemmelser kan skattlegges i denne staten.

Etter punkt 8 kan en part i multiavtalen forbeholde seg retten til ikke å anvende noen av alternativene i artikkel 5. I så fall vil bestemmelsene ikke gjelde for noen av partens skatteavtaler. Etter punkt 9 kan en part som ikke selv har valgt alternativ C, ta forbehold om at en annen part anvender alternativ C.

Norge har valgt alternativ C slik at dobbeltbeskatning skal unngås ved å gi fradrag i norsk skatt for skatt betalt i den andre staten (kreditmetoden). Dette er i samsvar med den skatteavtalepolitikken Norge har ført siden tidlig på 1990-tallet og med reglene i skatteloven §§ 16-20 flg. Denne bestemmelsen vil få virkning for skatteavtaler som er omfattet av multiavtalen og som bygger på unntaksmetoden. Forutsetningen for en slik endring er at den andre staten ikke har tatt forbehold mot en slik endring, jf. punktene 8 og 9 ovenfor.

Artikkel 6 angir formålet med en skatteavtale som fremgår av skatteavtalens fortale (preambel). Punkt 1 inneholder bestemmelser om at fortalen i en skatteavtale som omfattes av MLI, skal endres slik at det uttrykkelig fremgår at formålet med skatteavtalen både er å hindre dobbeltbeskatning og ikke å åpne for dobbel ikke-beskatning eller redusert beskatning ved skatteunndragelse eller skatteomgåelse.

Punkt 1 kommer til anvendelse istedenfor eller i fravær av bestemmelser i fortalen til en skatteavtale som angir at avtalens formål er å hindre dobbeltbeskatning, uavhengig av om fortalen allerede angir en hensikt om ikke å skape muligheter for dobbel ikke-beskatning, jf. punkt 2. Partene kan velge ytterligere et tillegg i fortalen hvor det gis uttrykk for at statene ønsker å utvikle det økonomiske forholdet og forbedre samarbeidet på skatteområdet, jf. punkt 3

Artikkel 6 punkt 1 er en del av minstestandarden i BEPS-prosjektet og det er derfor begrenset mulighet til å forbeholde seg retten til ikke å anvende denne bestemmelsen. Av punkt 4 fremgår at en part i MLI kan forbeholde seg retten til ikke å anvende punkt 1 for skatteavtaler som allerede inneholder en fortale med tilsvarende innhold. Punktene 5 og 6 angir at depositarene skal underrettes om hvilke bestemmelser i en skatteavtale som vil bli endret gjennom MLI som depositarene skal underrettes om og virkningen av dette. Norge har valgt å inkludere både punkt 1 og 3 for å oppfylle minstestandarden og for å klargjøre formålet med skatteavtalene.

Artikkel 7 gir særlige bestemmelser med sikte på å hindre misbruk av skatteavtaler.

Punkt 1 inneholder en bestemmelse om vurdering av hva som er hovedformålet med et arrangement eller en transaksjon (Principle Purpose Test), heretter omtalt som PPT-regelen. Bestemmelsen medfører at uansett hva som ellers følger av skatteavtalen, så skal en skatteavtalefordel ikke gjelde, dersom det er rimelig å anta at et av hovedformålene med et arrangement eller en transaksjon, var å oppnå en slik fordel og dette ikke er i samsvar med formålet til de relevante bestemmelsene i skatteavtalen. Formålsvurderingen i PPT-regelen bygger på en vurdering av hva som anses som hovedformålene med arrangementet eller transaksjonen. Det er tilstrekkelig at et av hovedformålene er å oppnå fordeler etter skatteavtalen. Ved vurderingen skal det legges til grunn det som fremstår som mest sannsynlig etter sakens faktum og de øvrige omstendighetene. Det er ikke nødvendig å påvise endelig at dette har vært skattyters hensikt. PPT kommer imidlertid ikke til anvendelse dersom skattyteren kan påvise at å oppnå den aktuelle skattefordelen er i samsvar med formålet med den aktuelle skatteavtalebestemmelsen.

Punkt 1 kommer til anvendelse istedenfor eller i fravær av slike bestemmelser i en skatteavtale, jf. punkt 2.

I punkt 4 er det bestemt at i tilfeller hvor en stat ønsker å avskjære skatteavtalefordeler, helt eller delvis, skal en person likevel tilstås slike fordeler dersom denne personen anmoder om det og den kompetente myndigheten i denne staten vurderer det slik at i fravær av arrangementet eller transaksjonen, ville slike fordeler vært gitt, jf. punkt 4. Før en anmodning om skatteavtalefordeler i medhold av denne bestemmelsen avslås, skal de kompetente myndigheter i den annen stat konsulteres. Dersom en stat velger å anvende punkt 4, kommer bestemmelsen til anvendelse på bestemmelser i en skatteavtale som avskjærer alle eller noen av fordelene som følger av en skatteavtale som ellers ville ha kommet til anvendelse, jf. punkt 5.

Punkt 4 og 5 er valgfrie, jf. punkt 3. Norge har valgt å ikke inkludere disse bestemmelsene fordi prosedyren som beskrives vil forsinke skattemyndighetenes fastsettingsarbeid. En skattyter vil normalt kunne be om at et slikt spørsmål behandles gjennom den relevante skatteavtalens bestemmelser om gjensidig avtaleprosedyre. Departementet presiserer at avtalestatene ikke er forpliktet til å komme til en løsning i en slik prosedyre.

Punkt 8–13 inneholder bestemmelser om forenklet begrensning av skatteavtalefordeler (Simplified Limitation On Benefits), heretter omtalt som LoB). I tillegg til å være bosatt i en stat, må andre personer enn fysiske personer oppfylle bestemte vilkår etter LoB-bestemmelsen for å være omfattet av en skatteavtale og dermed kunne nyte godt av skatteavtalefordeler. Vilkårene er nærmere beskrevet i punktene 9–13. Til forskjell fra PPT-bestemmelsen bygger LoB-bestemmelsen på mer objektive vilkår, i hovedsak omstendigheter ved personen selv og personens aktivitet.

Punkt 6 inneholder bestemmelser for land som skal underrette om at de ønsker å anvende bestemmelsene i punkt 8–13.

Punkt 7 åpner for at den forenklede LoB-bestemmelsen kan gis anvendelse selv om ikke alle partene har valgt å anvende bestemmelsene i punkt 8–13. Den forenklede LoB-bestemmelsen kan anvendes asymmetrisk, dvs. den parten som ikke har valgt å anvende LoB-bestemmelsen kan samtykke til at den andre MLI-parten ensidig kan anvende bestemmelsen, jf. bokstav a). Partene kan også bli enige om at den forenklede LoB-bestemmelsen kan anvendes symmetrisk, dvs. at begge parter bruker den forenklede LoB-bestemmelsen, selv om en part i utgangspunktet ikke hadde valgt den.

Punktene 8–13 kommer til anvendelse i istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som begrenser skatteavtalefordeler, jf. punkt 14. Punkt 15 og 16 angir partenes muligheter til å ta forbehold. Punkt 17 angir hvilke bestemmelser i en skatteavtale depositarene skal underrettes om som vil bli endret gjennom MLI og virkningen av dette.

MLIs bestemmelser for å hindre misbruk av skatteavtaler er en del av minstestandarden i BEPS-prosjektet. I MLI kan denne minstestandarden oppfylles på flere måter:

1) ved å inkludere en PPT, jf. artikkel 7 punkt 1, eller

2) ved å innføre en PPT og en forenklet LoB-bestemmelse, jf. artikkel 7 punkt 1 og punkt 8–13, eller

3) ved at en part har som intensjon å oppfylle minstestandarden ved å ta inn en detaljert LoB-bestemmelse i sine skatteavtaler – i kombinasjon med internrettslige regler for å motvirke omgåelser ved finansieringsstrukturer eller en PPT-bestemmelse, jf. punkt 15 a).

Norge har valgt å oppfylle minstestandarden gjennom å velge PPT-bestemmelsen i MLI, jf. punkt 17 a), men i listen over forbehold og underretninger har Norge inkludert en uttalelse om at vi aksepterer anvendelsen av PPT alene som et midlertidig tiltak, men har til hensikt, hvor mulig, å inkludere en bestemmelse om begrensning av fordeler, i tillegg til eller til erstatning for PPT-bestemmelsen gjennom bilaterale forhandlinger.

Etter departementets syn er vurderinger knyttet til en forenklet LoB-bestemmelse, som beskrevet i artikkel 7 punktene 8–13, bedre egnet for bilaterale forhandlinger enn gjennom multiavtalen. Behovet for LoB-bestemmelsen kan best vurderes i lys av hvordan skattesystemene i Norge og den aktuelle avtalemotparten virker sammen. En slik vurdering er ikke mulig å gjøre etter artikkel 7 i MLI. Det legges opp til at den forenklede LoB-bestemmelsen likevel skal gis anvendelse for begge stater (symmetrisk anvendelse) der den annen stat har valgt å anvende den forenklede LoB-bestemmelsen i MLI, jf. artikkel 7 punkt 7 a).

Artikkel 8 gjelder krav til eierperiode for å ha krav på nedsatt kildeskattesats på utbytteutdelinger ved direkteinvesteringer. Kravet til eierperiode er satt til 365 dager inkludert den dagen utbyttet blir utbetalt. Kravet innebærer at den reelle eieren av et utbytte ikke har krav på redusert kildeskatt eller bortfall av kildeskatt etter skatteavtalen med mindre eierperioden overstiger 365 dager, jf. punkt 1. Minste eierperiode som angitt i punkt 1 kommer til anvendelse istedenfor eller i fravær av slike bestemmelser i en skatteavtale, jf. punkt 2.

Punkt 3 angir de mulighetene partene har til å ta forbehold. I enkelte utbyttebestemmelser i Norges skatteavtaler finnes det allerede tidsperioder for eierkravet. I multiavtalen har Norge derfor valgt å bare inkludere skatteavtaler som ikke allerede inneholder en tidsperiode for at eierkravet skal være oppfylt, slik det åpnes for i punkt 3 b) i).

Punkt 4 angir hvilke bestemmelser i en skatteavtale depositarene skal underrettes om som vil bli endret gjennom MLI og virkningen av dette.

Artikkel 9 gjelder gevinster ved salg av aksjer eller andre eierinteresser i enheter hvor de underliggende verdiene er fra fast eiendom. Etter punkt 1 kan gevinst ved avhendelse av aksjer eller andre sammenlignbare eierinteresser hvor en andel av verdien skriver seg fra fast eiendom som ligger i den annen stat, skattlegges i denne annen stat. Dette gjelder bare dersom kravet til andel av verdien fra fast eiendom har vært oppfylt på noe tidspunkt i løpet av en 365-dagersperiode forut for salget. Dette skal gjelde salg av aksjer og sammenlignbare eierinteresser som f.eks. eierinteresser i et interessentskap og truster, i tillegg til eierinteresser som allerede omfattes av bestemmelsene i den aktuelle skatteavtalen.

Punkt 1 kommer til anvendelse istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som angir en tidsperiode for å beregne om verditerskelen er oppfylt, jf. punkt 2.

Punkt 3 gir en part mulighet til også å velge alternativet i punkt 4 hvor det er spesifisert at den stat hvor eiendommen ligger, kan skattlegge gevinsten av et aksjesalg dersom mer enn 50 prosent av verdien av aksjene direkte eller indirekte skriver seg fra fast eiendom som ligger i den annen stat.

Punkt 5 angir i hvilke tilfeller punkt 4 skal gjelde. Punkt 6 angir mulige forbehold. Punkt 7 og 8 angir hvilke bestemmelser i en skatteavtale depositarene skal underrettes om som vil bli endret gjennom MLI og virkningen av dette.

Norge mangler internrettslig hjemmel til å skattlegge personer som ikke er skattemessig bosatt i Norge for slike gevinster. I samsvar med Norges skatteavtalepolitikk har Norge forbeholdt seg retten til ikke å anvende denne bestemmelsen i multiavtalen, jf. punkt 6 a).

Artikkel 10 er en omgåelsesregel som gir en part mulighet til å avskjære et foretaks skatteavtalefordeler som ellers ville kommet til anvendelse på inntekt foretaket har i den annen stat. Bestemmelsen gjelder i tilfeller hvor et foretak bosatt i en avtalestat, opptjener inntekt med kilde i den andre avtalestaten, men denne inntekten skal tilordnes til et fast driftssted foretaket har i en tredjestat, jf. punkt 4. Det er en forutsetning for å avskjære skatteavtalefordeler at skattesatsen i tredjestaten er mindre enn 60 prosent av den skatten som ville ha vært fastsatt i foretakets hjemstat dersom det faste driftsstedet hadde ligget der.

Bestemmelsen gjelder ikke når inntekten i den andre staten er opptjent i tilknytning til eller er et biprodukt av virksomheten som drives gjennom det faste driftsstedet, jf. punkt 2. Etter anmodning fra foretaket kan de kompetente myndigheter på visse betingelser likevel beslutte å innrømme skatteavtalefordeler, jf. punkt 3.

Punkt 1–3 skal gjelde istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som avskjærer alle eller noen av fordelene som nevnt i bestemmelsen, jf. punkt 4. Punkt 5 angir mulige forbehold og punkt 6 regulerer hvilke bestemmelser som det er nødvendig å underrette om og virkningen av dette.

Norge har valgt bort denne bestemmelsen fordi den vil ha begrenset betydning.

Artikkel 11 klargjør at en skatteavtale som er omfattet av MLI ikke er til hinder for at en stat skal kunne skattlegge sine egne bosatte personer (saving clause), unntatt i de tilfeller som er særskilt angitt i bokstavene punkt 1 a) til j). Unntakene er bestemmelser i en skatteavtale som gir eksklusiv beskatningsrett til kildestaten. Bestemmelsen medfører at det blir vanskeligere å unnta inntekt fra beskatning i noen stat og vil dermed bidra til å hindre dobbel ikke-beskatning. Artikkel 11 må ses i sammenheng med artikkel 3 punkt 3 om transparente enheter.

Punkt 1 kommer til anvendelse istedenfor eller i fravær av slike bestemmelser i en skatteavtale, jf. punkt 2. Punkt 3 angir mulighetene til å ta forbehold. Punkt 4 angir hvilke bestemmelser som det er nødvendig å underrette om og virkningen av dette.

Norge har valgt denne bestemmelsen siden den reduserer muligheten til å utnytte skatteavtaler i strid med avtalenes formål.

Artikkel 12 gjelder etablering av fast driftssted gjennom et foretaks bruk av agenter. Punkt 1 tilsvarer den såkalte «agent»-bestemmelsen i artikkel 5 i OECDs mønsteravtale. Hensikten er å motvirke omgåelse som kan skje ved bruk av kommisjonær-strukturer og lignende arrangementer.

Agent-bestemmelsen kan komme til anvendelse når en person bosatt i en stat opptrer på vegne av et foretak bosatt i en annen stat. Hvis denne personen regelmessig inngår kontrakter eller regelmessig har den sentrale rollen i å inngå kontrakter på vegne av foretaket, skal foretaket anses å ha en fast driftssted i den førstnevnte staten. Dette gjelder likevel bare hvis kontraktene inngås rutinemessig og foretaket i den annen stat ikke foretar vesentlige endringer i avtalene. Det er en forutsetning at kontraktene inngås i foretakets navn eller gjelder overføring av eierskap eller gir rettigheter til å benytte eiendeler som eies av foretaket, eller å yte tjenester på vegne av foretaket. Det oppstår likevel ikke fast driftssted dersom den virksomheten som utøves gjennom agenten er av forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet, jf. artikkel 13.

Punkt 2 i bestemmelsen tilsvarer artikkel 5 punkt 6 i OECDs mønsteravtale og gjør unntak fra regelen i punkt 1 for agenter som opptrer uavhengig av foretaket. Bestemmelsen angir hva som skal til for å anses som en uavhengig agent og hvor aktiviteten derfor ikke skal anses å etablere et fast driftssted for foretaket. Dersom aktiviteten en person utøver på vegne av et foretak utøves som en del av denne personens ordinære virksomhet, anses personen som uavhengig agent. Dersom agenten opptrer utelukkende, eller tilnærmet bare, på vegne av ett eller flere foretak som agenten er nært knyttet til, anses agenten likevel ikke som en uavhengig agent.

Punkt 1 og 2 kommer til anvendelse i istedenfor gjeldende agent-bestemmelser i en skatteavtale, jf. punkt 3. Punkt 4 angir mulighetene til å ta forbehold. Punkt 5 og 6 angir hvilke bestemmelser som det er nødvendig å underrette om og virkningene av dette.

Norge har valgt både punkt 1 og 2. Disse bestemmelsene styrker reglene om når et fast driftssted oppstår og gir bedre samsvar mellom reell aktivitet og fordeling av beskatningsrett i skatteavtalene.

Artikkel 13 i multiavtalen har til hensikt å styrke bestemmelsene om fast driftssted i skatteavtalene ved å presisere i hvilke tilfeller nærmere angitte unntak kommer til anvendelse. Skatteavtaler har normalt en liste over unntak fra hovedreglene om når et fast driftssted oppstår, jf. OECDs mønsteravtale artikkel 5 punkt 4. I multiavtalen er det utformet tre alternativer for å oppnå dette.

Punkt 1 gir partene mulighet til å velge ett av alternativene angitt i punkt 2 og 3 eller ingen av dem.

Etter punkt 2 bokstav a) (alternativ A) skal uttrykket fast driftssted i en skatteavtale som omfattes av MLI, ikke gjelde for aktiviteter som er angitt som unntatte aktiviteter i den relevante skatteavtalen når aktiviteten må anses som kjerneaktivitet i foretaket. Dette gjelder i utgangspunktet uavhengig av om unntaket i skatteavtalen stiller som vilkår at aktivitetene er av forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet. Etter punkt 2 bokstav b) skal uttrykket fast driftssted heller ikke gjelde for annen aktivitet som utgjør et fast driftssted etter en skatteavtales hovedregel, og som ikke er nevnt som unntatt aktivitet. Det samme gjelder hvor virksomheten består av enhver kombinasjon av aktiviteter som nevnt i punktene a) og b), jf. bokstav c). Slike aktiviteter vil bare kvalifisere som unntatte aktiviteter dersom de er av forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet. I slike tilfeller utgjør aktiviteten ikke et fast driftssted.

Etter punkt 3 (alternativ B) skal uttrykket fast driftssted i en skatteavtale som omfattes av MLI, ikke gjelde for aktiviteter som er angitt som unntatte aktiviteter i den relevante skatteavtalen, med mindre det er uttrykkelig angitt i den relevante skatteavtalen at unntaket bare gjelder dersom aktiviteten er av forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet. Etter dette alternativet utgjør de opplistede aktivitetene ikke fast driftssted utelukkende på grunnlag av aktivitetene som sådan. Til forskjell fra alternativ A har det altså ingen betydning om den angitte aktiviteten utgjør kjernevirksomhet for foretaket eller om den er en hjelpeaktivitet.

Det er en del av norsk skatteavtalepolitikk at aktiviteter som utgjør fast driftssted etter skatteavtalens hovedregel, bare bør anses som unntatte aktiviteter dersom de er av forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet. Det gjelder uavhengig av om slike aktiviteter utøves alene eller i kombinasjon med annen aktivitet. Norge har derfor valgt alternativ A som går lengst i å gjennomføre dette prinsippet.

Unntaksreglene i punkt 2 og 3 kan omgås ved å fordele aktivitetene på ulike nært tilknyttede foretak som utøver aktivitet på samme sted eller ved å fordele aktivitetene på ulike steder (fragmentering). Punkt 4 angir regler for å motvirke slike omgåelser. Aktivitet som i utgangspunktet fyller kravene for å være unntatte aktiviteter i alternativene A eller B, omfattes likevel ikke av unntaket dersom foretaket selv eller et nært tilknyttet foretak driver virksomhet på samme sted i en stat eller på et annet sted i den samme staten og dette stedet eller det annet sted utgjør et fast driftssted for foretaket eller et nært tilknyttet foretak. Det samme gjelder når den samlede aktiviteten er et resultat av en kombinasjon av aktivitetene som utøves av de to foretakene på samme sted eller av foretaket selv og det nært tilknyttede foretaket på to ulike steder og denne kombinasjonene ikke er av forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet. Forutsetningen er at den aktiviteten som utøves av de to foretakene på samme sted eller av foretaket selv og et nært tilknyttet foretak på to ulike steder, utgjør supplerende funksjoner som er del av en sammenhengende virksomhet.

Norge har ikke tatt forbehold om ikke å anvende punkt 4. Punkt 5 angir hvilke bestemmelser punkt 2, 3 og 4 skal erstatte i skatteavtaler som er omfattet av MLI.

Punktene 2 og 3 kommer til anvendelse i istedenfor eller i fravær av de delene av en skatteavtalebestemmelse som angir særskilte unntak fra fast driftssted, jf. punkt 5 a. Punkt 4 kommer til anvendelse på bestemmelser i skatteavtaler som angir særskilte unntak fra fast driftssted, jf. punkt 5 b. Punkt 6 angir mulighetene til å ta forbehold. Punkt 7 og 8 angir hvilke underretninger som er nødvendige for å gi virkning til bestemmelsene i artikkel 13.

Artikkel 14 inneholder bestemmelser for å motvirke oppsplitting av kontrakter med den hensikt å omgå tidsterskelen for når det oppstår fast driftssted, jf. artikkel 5 punkt 3 i OECDs mønsteravtale om fast driftssted for bygg- og anleggsvirksomhet.

Etter punkt 1 a) skal alle tidsperioder hvor foretaket utøver relevant aktivitet i en eller flere perioder som til sammen overskrider 30 dager uten å overstige perioden i den relevante skatteavtalen, medregnes ved vurderingen av om tidsperioden for å etablere fast driftssted i bygg- og anleggsprosjekter etc. er oppfylt. Dersom tilknyttede aktiviteter utøves i ulike tidsperioder som hver overskrider 30 dager og aktivitetene utøves i den annen stat av et eller flere foretak som er nært tilknyttet det førstnevnte foretaket, skal disse tidsperiodene legges til foretakets egne tidsperioder, jf. punkt 1 a), for å avgjøre hvorvidt en tidsperiode danner grunnlag for et fast driftssted etter artikkel 5 punkt 3 i OECDs mønsteravtale, jf. punkt 1 b).

Punkt 1 kommer til anvendelse istedenfor eller i fravær av bestemmelser i skatteavtalene som regulerer oppsplitting av kontrakter for å for å unngå overskridelse av tidsterskelen for når det oppstår fast driftssted, jf. punkt 2.

Punkt 3 angir hvilke forbehold en part kan ta dersom man velger å inkludere bestemmelsen. Norge har svært ofte tatt inn en særskilt bestemmelse om når det etableres fast driftssted for virksomhet på kontinentalsokkelen i skatteavtalene. I denne bestemmelsen gis det også regler som skal motvirke oppsplitting av kontrakter. Utformingen av bestemmelsen er tilpasset den type virksomhet som utøves på kontinentalsokkelen. Norge har derfor valgt å forbeholde seg retten til å ikke gi artikkel 14 virkning for disse bestemmelsen etter punkt 3 b.

Punkt 4 angir hvilke underretninger som er nødvendige og virkningene av disse.

Artikkel 15 definerer hvem som skal anses som en «person nært tilknyttet et foretak» (person closely related to an enterprise). Definisjonen er bare relevant for anvendelse av artiklene 12 punkt 2, 13 punkt 4 og 14 punkt 1.

Etter punkt 1 skal en person anses nært tilknyttet til et foretak dersom den ene har kontroll over den andre eller begge er under kontroll av samme person(er) eller foretak. Uansett skal en person anses som nært tilknyttet et foretak hvis den ene innehar direkte eller indirekte mer enn 50 prosent av eierinteressene i den andre eller hvis en annen person innehar direkte eller indirekte mer enn 50 prosent av eierinteressene i både personen og foretaket.

Punkt 2 angir forbeholdene en part kan ta.

Artikkel 16 angir endringer i skatteavtalenes bestemmelser om gjensidig avtaleprosedyre (mutual agreement procedure). Bestemmelsen gjennomfører minstestandarden i tiltak 14 fra BEPS-prosjektet.

Punkt 1 angir hvor en person skal henvende seg dersom denne personen mener at skattlegging er eller vil bli gjennomført i strid med avtalens bestemmelser. En slik person skal kunne velge å henvende seg til bare en av statene eller til begge statene for å fremme en gjensidig avtaleprosedyre. Bestemmelsen setter også en tidsfrist på tre år for å fremme en slik anmodning, jf. punkt 1 annet punktum.

Etter punkt 2 skal statenes kompetente myndigheter forsøke å løse en sak ved gjensidig avtale dersom en stat ikke kan løse saken ensidig. En slik avtale skal implementeres uavhengig av internrettslige tidsfrister, jf. punkt 2 annet punktum.

Statenes kompetente myndigheter kan forsøke å løse generelle spørsmål knyttet til tolkning eller anvendelse av skatteavtalen. De kan også forsøke å løse saker om dobbeltbeskatning som ikke reguleres av en skatteavtale som omfattes av MLI, jf. punkt 3 i artikkel 16.

Punkt 4 angir når punktene 1, 2 og 3 skal gjelde i stedet for eller i fravær av bestemmelser i skatteavtaler som omfattes av MLI.

Punkt 5 regulerer partenes muligheter til å ta forbehold. Etter bokstav a) kan en part forbeholde seg retten til å ikke gi en person adgang til å presentere en sak for de kompetente myndigheter i begge stater. I så fall er denne staten forpliktet til å innføre en ordning om å underrette den annen stat om mottakelsen av en anmodning om gjensidig avtaleprosedyre. En part kan også forbeholde seg retten til å ikke ha en særskilt tidsfrist for å fremme en anmodning om gjensidig avtaleprosedyre i sine skatteavtaler, jf. bokstav b). Denne parten må i så fall oppfylle minstestandarden ved å tillate at en sak presenteres innenfor en tidsperiode på minst tre år. Etter bokstav c) kan en part velge å ikke ta inn bestemmelser om at en gjensidig avtale skal implementeres uavhengig av internrettslige tidsfrister dersom denne parten vil oppfylle minstestandarden ved å sikre at slike avtaler uansett kan implementeres uavhengig av internrettslige tidsfrister i nasjonal lovgivning, eller vil oppfylle minstestandarden ved å akseptere alternative bestemmelser som angitt i c) ii).

Punkt 6 angir hvilke underretninger som er nødvendige og virkningen av disse.

Norge har valgt å ikke ta forbehold for noen deler av artikkel 16. Alle materielle bestemmelser er en del av Norges skatteavtalepolitikk.

Artikkel 17 gjelder korresponderende retting når en stat har foretatt en inntektsjustering etter bestemmelsen om tilknyttede foretak i en skatteavtale som omfattes av MLI.

Etter punkt 1 skal en stat gi korresponderende retting for en inntektsjustering foretatt i den andre staten i medhold av slik bestemmelse i skatteavtalen. En stat er ikke forpliktet til å gi en direkte korresponderende retting tilsvarende den utenlandske inntektsjusteringen uten selv å vurdere om dette er rimelig. En stat står fritt til å velge å behandle slike saker i gjensidig avtaleprosedyre.

Punkt 2 angir når punkt 1 skal gjelde i stedet for eller i fravær av slike bestemmelser i en skatteavtale som omfattes av MLI. Punkt 3 angir hvilke forbehold en part kan ta. Punkt 4 angir hvilke underretninger som er nødvendige og virkningen av disse.

Norge har valgt å benytte muligheten i punkt 3 a) til å ta forbehold, slik at artikkel 17 ikke skal gjelde i skatteavtaler som allerede inneholder en bestemmelse tilsvarende artikkel 17 punkt 1.

Del VI om voldgift utgjør en selvstendig del av multiavtalen som en part kan velge å benytte. Bestemmelsene i denne delen gis bare anvendelse der begge statene har valgt del VI, jf. artikkel 18. I tillegg til den materielle regelen om voldgift i artikkel 19 inneholder del VI en rekke prosessuelle bestemmelser for voldgiftsprosessen. Det er blant annet bestemmelser om hvilke saker som kan henvises til voldgift og når, den rettslige virkningen av en voldgiftsavgjørelse, bestemmelser om utnevnelse av voldgiftsdommere, taushetsplikt, prosedyreregler for voldgiftsbehandlingen og bestemmelser om fordeling av kostnader, jf. artiklene 20–26.

Norge har valgt å ikke ta inn bestemmelsene om voldgift i multiavtalen. Norge er i utgangspunktet positive til å ha bestemmelser om voldgift i skatteavtalene og har også tatt inn slike bestemmelser i noen nyere skatteavtaler. Departementet mener at voldgift bør vurderes i lys av en skatteavtales øvrige bestemmelser og at voldgift derfor best vurderes i en bilateral forhandling.

Artikkel 27 angir tidspunktet for når MLI åpner for undertegning og klargjør at MLI undertegnes med forbehold for nødvendig ratifikasjon mv.

Artikkel 28 angir hvilke forbehold som kan tas og hvilken virkning et forbehold har. De endelige forbeholdene må fremsettes enten på undertegningstidspunktet eller på tidspunktet for deponering av ratifikasjonsdokumentene. Forbehold fremsatt på undertegningstidspunktet må bekreftes ved deponering av ratifikasjonsdokumentene, jf. punkt 6.

Dersom endelige forbehold ikke kan fremlegges før deponering av ratifikasjonsdokumentene, skal en foreløpig liste over forbehold fremlegges på tidspunktet for undertegning, jf. punkt 7.

Punkt 8 bestemmer at for ethvert forbehold som fremsettes etter punkt 8, skal det utarbeides en liste over hvilke skatteavtaler som omfattes av MLI og som faller innenfor forbeholdet. En skatteavtale som omfattes av MLI og som ikke er listet, vil ikke være omfattet av det aktuelle forbeholdet.

Etter bestemmelsene i punkt 9 følger det at en part på et hvilket som helst tidspunkt kan trekke tilbake eller erstatte et forbehold med et mer begrenset forbehold. Det skjer ved å underrette depositaren på nytt. Avtalen inneholder imidlertid ingen bestemmelser som gjør det mulig å utvide eller ta nye forbehold etter tidspunktet for deponering av ratifikasjonsdokumentene.

Artikkel 29 angir tidspunktet for deponering av det som er nødvendig å underrette om etter de enkelte bestemmelsene i MLI. Slike underretninger skal inngis enten ved signering eller når en stat deponerer ratifikasjonsdokumentet. Hva Norge har underrettet om fremgår av vedlegg 2 som vil bli deponert etter at Stortinget har samtykket til å sette i kraft multiavtalen. En foreløpig liste over Norges underretninger ble deponert i forbindelse med undertegningen, jf. artikkel 28 punkt 7 og artikkel 29 punkt 4.

Artikkel 30 gjelder forholdet mellom MLI og etterfølgende endring av skatteavtaler som omfattes av MLI.

Artikkel 31 gir partene i MLI mulighet til å møtes gjennom en konferanse for å utøve enhver funksjon som måtte være nødvendig etter bestemmelsene i MLI. En slik partskonferanse skal tilrettelegges av depositaren.

Artikkel 32 angir hvordan tolknings- og implementeringsspørsmål til henholdsvis skatteavtaler som omfattes av MLI og selve MLI skal avgjøres.

Artikkel 33 åpner for at en part kan be om endringer i MLI og at dette kan vurderes av en konferanse mellom partene.

Artikkel 34 gjelder ikrafttredelse for MLI.

Artikkel 35 fastsetter virkningstidspunktet for multiavtalens bestemmelser med hensyn til den enkelte skatteavtale som omfattes av MLI. Etter punkt 1 skal multiavtalen ha virkning hos hver av statene med hensyn til en bestemt skatteavtale, for skatter tilbakeholdt ved kilden på eller etter 1. januar i året etter den siste datoen multiavtalen trer i kraft for hver av statene. For andre skatter har MLI virkning for skatter som ilegges for skatteperioder/inntektsår som begynner på eller etter utløpet av en 6 måneders periode, fra den seneste datoen MLI trer i kraft for hver av de aktuelle statene.

Punkt 2 gir partene mulighet til å benytte andre referanseperioder i punkt 1 for sin egen del. Norge har ikke valgt dette.

Punkt 4 bestemmer at uavhengig av punkt 1–3 skal artikkel 16 om gjensidig avtaleprosedyre ha virkning for en skatteavtale som omfattes av MLI for saker som presenteres for kompetent myndighet i en stat på eller etter den seneste datoen multiavtalen trer i kraft for hver av statene. Det gjelder unntak for saker som ikke kunne vært presentert til kompetent myndighet forut for endringene av skatteavtalen gjennom MLI.

Punkt 6 gir partene mulighet til å forbeholde seg retten til ikke å anvende punkt 4, dvs. at artikkel 16 har samme virkningstidspunkt som de øvrige bestemmelsene i MLI for den enkelte skatteavtale jf. punkt 1. Norge har valgt å ta dette forbeholdet slik at bestemmelsene i artikkel 16 vil gjelde for de inntektsår den enkelte skatteavtale endres av MLI i samsvar med punkt 1.

Punkt 5 inneholder bestemmelser om virkningstidspunktet for nye skatteavtaler i tilfeller der listen over skatteavtaler omfattet av MLI endres etter at MLI er trådt i kraft for den aktuelle staten.

Artikkel 36 inneholder særskilte ikrafttredelsesbestemmelser for del VI (voldgift) i MLI.

Artikkel 37 åpner for at en part kan trekke seg fra MLI og inneholder bestemmelser om virkningen av slik uttreden. Dersom en part trekker seg fra multiavtalen etter at den er trådt i kraft, vil en skatteavtale som er omfattet av MLI forbli uendret. Det betyr at MLI-bestemmelsene i skatteavtalen består også etter at multiavtalen opphører med virkning for denne parten.

Artikkel 38 åpner for at multiavtalen kan endres ved senere protokoller og omtaler virkningene av slike protokoller.

Artikkel 39 inneholder bestemmelser om depositarens rolle og oppgaver og fastslår at OECDs generalsekretær skal fungere som depositar for MLI.

Tilråding

Finansdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykke til å sette i kraft en multilateral avtale for å gjennomføre endringer i skatteavtaler for å motvirke uthuling av skattegrunnlaget og overskuddsflytting, med de foreslåtte valg og forbehold, undertegnet i Paris 7. juni 2017.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak om samtykke til å sette i kraft en multilateral avtale for å gjennomføre endringer i skatteavtaler for å motvirke uthuling av skattegrunnlaget og overskuddsflytting, med de foreslåtte valg og forbehold, undertegnet i Paris 7. juni 2017, i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykke til å sette i kraft en multilateral avtale for å gjennomføre endringer i skatteavtaler for å motvirke uthuling av skattegrunnlaget og overskuddsflytting, med de foreslåtte valg og forbehold, undertegnet i Paris 7. juni 2017

I

Stortinget samtykker til å sette i kraft en multilateral avtale for å gjennomføre endringer i skatteavtaler for å motvirke uthuling av skattegrunnlaget og overskuddsflytting, med de foreslåtte valg og forbehold, undertegnet i Paris 7. juni 2017.

Vedlegg 1
Multilateral Convention to Implement Tax Treaty Related Measures to Prevent Base Erosion and Profit Shifting

The Parties to this Convention,

Recognising that governments lose substantial corporate tax revenue because of aggressive international tax planning that has the effect of artificially shifting profits to locations where they are subject to non-taxation or reduced taxation;

Mindful that base erosion and profit shifting (hereinafter referred to as “BEPS”) is a pressing issue not only for industrialised countries but also for emerging economies and developing countries;

Recognising the importance of ensuring that profits are taxed where substantive economic activities generating the profits are carried out and where value is created;

Welcoming the package of measures developed under the OECD/G20 BEPS project (hereinafter referred to as the “OECD/G20 BEPS package”);

Noting that the OECD/G20 BEPS package included tax treaty-related measures to address certain hybrid mismatch arrangements, prevent treaty abuse, address artificial avoidance of permanent establishment status, and improve dispute resolution;

Conscious of the need to ensure swift, co-ordinated and consistent implementation of the treaty-related BEPS measures in a multilateral context;

Noting the need to ensure that existing agreements for the avoidance of double taxation on income are interpreted to eliminate double taxation with respect to the taxes covered by those agreements without creating opportunities for non-taxation or reduced taxation through tax evasion or avoidance (including through treaty-shopping arrangements aimed at obtaining reliefs provided in those agreements for the indirect benefit of residents of third jurisdictions);

Recognising the need for an effective mechanism to implement agreed changes in a synchronised and efficient manner across the network of existing agreements for the avoidance of double taxation on income without the need to bilaterally renegotiate each such agreement;

Have agreed as follows:

Part I

Scope and Interpretation of Terms

Article 1 – Scope of the Convention

This Convention modifies all Covered Tax Agreements as defined in subparagraph a) of paragraph 1 of Article 2 (Interpretation of Terms).

Article 2 – Interpretation of Terms

1. For the purpose of this Convention, the following definitions apply:

a) The term “Covered Tax Agreement” means an agreement for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income (whether or not other taxes are also covered):

i) that is in force between two or more:

A) Parties; and/or

B) jurisdictions or territories which are parties to an agreement described above and for whose international relations a Party is responsible; and

ii) with respect to which each such Party has made a notification to the Depositary listing the agreement as well as any amending or accompanying instruments thereto (identified by title, names of the parties, date of signature, and, if applicable at the time of the notification, date of entry into force) as an agreement which it wishes to be covered by this Convention.

b) The term “Party” means:

i) A State for which this Convention is in force pursuant to Article 34 (Entry into Force); or

ii) A jurisdiction which has signed this Convention pursuant to subparagraph b) or c) of paragraph 1 of Article 27 (Signature and Ratification, Acceptance or Approval) and for which this Convention is in force pursuant to Article 34 (Entry into Force).

c) The term “Contracting Jurisdiction” means a party to a Covered Tax Agreement.

d) The term “Signatory” means a State or jurisdiction which has signed this Convention but for which the Convention is not yet in force.

2. As regards the application of this Convention at any time by a Party, any term not defined herein shall, unless the context otherwise requires, have the meaning that it has at that time under the relevant Covered Tax Agreement.

Part II

Hybrid Mismatches

Article 3 - Transparent Entities

1. For the purposes of a Covered Tax Agreement, income derived by or through an entity or arrangement that is treated as wholly or partly fiscally transparent under the tax law of either Contracting Jurisdiction shall be considered to be income of a resident of a Contracting Jurisdiction but only to the extent that the income is treated, for purposes of taxation by that Contracting Jurisdiction, as the income of a resident of that Contracting Jurisdiction.

2. Provisions of a Covered Tax Agreement that require a Contracting Jurisdiction to exempt from income tax or provide a deduction or credit equal to the income tax paid with respect to income derived by a resident of that Contracting Jurisdiction which may be taxed in the other Contracting Jurisdiction according to the provisions of the Covered Tax Agreement shall not apply to the extent that such provisions allow taxation by that other Contracting Jurisdiction solely because the income is also income derived by a resident of that other Contracting Jurisdiction.

3. With respect to Covered Tax Agreements for which one or more Parties has made the reservation described in subparagraph a) of paragraph 3 of Article 11 (Application of Tax Agreements to Restrict a Party’s Right to Tax its Own Residents), the following sentence will be added at the end of paragraph 1: “In no case shall the provisions of this paragraph be construed to affect a Contracting Jurisdiction’s right to tax the residents of that Contracting Jurisdiction.”

4. Paragraph 1 (as it may be modified by paragraph 3) shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement to the extent that they address whether income derived by or through entities or arrangements that are treated as fiscally transparent under the tax law of either Contracting Jurisdiction (whether through a general rule or by identifying in detail the treatment of specific fact patterns and types of entities or arrangements) shall be treated as income of a resident of a Contracting Jurisdiction.

5. A Party may reserve the right:

a) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements;

b) for paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain a provision described in paragraph 4;

c) for paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain a provision described in paragraph 4 which denies treaty benefits in the case of income derived by or through an entity or arrangement established in a third jurisdiction;

d) for paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain a provision described in paragraph 4 which identifies in detail the treatment of specific fact patterns and types of entities or arrangements;

e) for paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain a provision described in paragraph 4 which identifies in detail the treatment of specific fact patterns and types of entities or arrangements and denies treaty benefits in the case of income derived by or through an entity or arrangement established in a third jurisdiction;

f) for paragraph 2 not to apply to its Covered Tax Agreements;

g) for paragraph 1 to apply only to its Covered Tax Agreements that already contain a provision described in paragraph 4 which identifies in detail the treatment of specific fact patterns and types of entities or arrangements.

6. Each Party that has not made a reservation described in subparagraph a) or b) of paragraph 5 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in paragraph 4 that is not subject to a reservation under subparagraphs c) through e) of paragraph 5, and if so, the article and paragraph number of each such provision. In the case of a Party that has made the reservation described in subparagraph g) of paragraph 5, the notification pursuant to the preceding sentence shall be limited to Covered Tax Agreements that are subject to that reservation. Where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the provisions of paragraph 1 (as it may be modified by paragraph 3) to the extent provided in paragraph 4. In other cases, paragraph 1 (as it may be modified by paragraph 3) shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with paragraph 1 (as it may be modified by paragraph 3).

Article 4 – Dual Resident Entities

1. Where by reason of the provisions of a Covered Tax Agreement a person other than an individual is a resident of more than one Contracting Jurisdiction, the competent authorities of the Contracting Jurisdictions shall endeavour to determine by mutual agreement the Contracting Jurisdiction of which such person shall be deemed to be a resident for the purposes of the Covered Tax Agreement, having regard to its place of effective management, the place where it is incorporated or otherwise constituted and any other relevant factors. In the absence of such agreement, such person shall not be entitled to any relief or exemption from tax provided by the Covered Tax Agreement except to the extent and in such manner as may be agreed upon by the competent authorities of the Contracting Jurisdictions.

2. Paragraph 1 shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement that provide rules for determining whether a person other than an individual shall be treated as a resident of one of the Contracting Jurisdictions in cases in which that person would otherwise be treated as a resident of more than one Contracting Jurisdiction. Paragraph 1 shall not apply, however, to provisions of a Covered Tax Agreement specifically addressing the residence of companies participating in dual-listed company arrangements.

3. A Party may reserve the right:

a) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements;

b) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements that already address cases where a person other than an individual is a resident of more than one Contracting Jurisdiction by requiring the competent authorities of the Contracting Jurisdictions to endeavour to reach mutual agreement on a single Contracting Jurisdiction of residence;

c) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements that already address cases where a person other than an individual is a resident of more than one Contracting Jurisdiction by denying treaty benefits without requiring the competent authorities of the Contracting Jurisdictions to endeavour to reach mutual agreement on a single Contracting Jurisdiction of residence;

d) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements that already address cases where a person other than an individual is a resident of more than one Contracting Jurisdiction by requiring the competent authorities of the Contracting Jurisdictions to endeavour to reach mutual agreement on a single Contracting Jurisdiction of residence, and that set out the treatment of that person under the Covered Tax Agreement where such an agreement cannot be reached;

e) to replace the last sentence of paragraph 1 with the following text for the purposes of its Covered Tax Agreements: “In the absence of such agreement, such person shall not be entitled to any relief or exemption from tax provided by the Covered Tax Agreement.”;

f) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements with Parties that have made the reservation described in subparagraph e).

4. Each Party that has not made a reservation described in subparagraph a) of paragraph 3 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in paragraph 2 that is not subject to a reservation under subparagraphs b) through d) of paragraph 3, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the provisions of paragraph 1. In other cases, paragraph 1 shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with paragraph 1.

Article 5 – Application of Methods for Elimination of Double Taxation

1. A Party may choose to apply either paragraphs 2 and 3 (Option A), paragraphs 4 and 5 (Option B), or paragraphs 6 and 7 (Option C), or may choose to apply none of the Options. Where each Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement chooses a different Option (or where one Contracting Jurisdiction chooses to apply an Option and the other chooses to apply none of the Options), the Option chosen by each Contracting Jurisdiction shall apply with respect to its own residents.

Option A

2. Provisions of a Covered Tax Agreement that would otherwise exempt income derived or capital owned by a resident of a Contracting Jurisdiction from tax in that Contracting Jurisdiction for the purpose of eliminating double taxation shall not apply where the other Contracting Jurisdiction applies the provisions of the Covered Tax Agreement to exempt such income or capital from tax or to limit the rate at which such income or capital may be taxed. In the latter case, the first-mentioned Contracting Jurisdiction shall allow as a deduction from the tax on the income or capital of that resident an amount equal to the tax paid in that other Contracting Jurisdiction. Such deduction shall not, however, exceed that part of the tax, as computed before the deduction is given, which is attributable to such items of income or capital which may be taxed in that other Contracting Jurisdiction.

3. Paragraph 2 shall apply to a Covered Tax Agreement that would otherwise require a Contracting Jurisdiction to exempt income or capital described in that paragraph.

Option B

4. Provisions of a Covered Tax Agreement that would otherwise exempt income derived by a resident of a Contracting Jurisdiction from tax in that Contracting Jurisdiction for the purpose of eliminating double taxation because such income is treated as a dividend by that Contracting Jurisdiction shall not apply where such income gives rise to a deduction for the purpose of determining the taxable profits of a resident of the other Contracting Jurisdiction under the laws of that other Contracting Jurisdiction. In such case, the first-mentioned Contracting Jurisdiction shall allow as a deduction from the tax on the income of that resident an amount equal to the income tax paid in that other Contracting Jurisdiction. Such deduction shall not, however, exceed that part of the income tax, as computed before the deduction is given, which is attributable to such income which may be taxed in that other Contracting Jurisdiction.

5. Paragraph 4 shall apply to a Covered Tax Agreement that would otherwise require a Contracting Jurisdiction to exempt income described in that paragraph.

Option C

6.

a) Where a resident of a Contracting Jurisdiction derives income or owns capital which may be taxed in the other Contracting Jurisdiction in accordance with the provisions of a Covered Tax Agreement (except to the extent that these provisions allow taxation by that other Contracting Jurisdiction solely because the income is also income derived by a resident of that other Contracting Jurisdiction), the first-mentioned Contracting Jurisdiction shall allow:

i) as a deduction from the tax on the income of that resident, an amount equal to the income tax paid in that other Contracting Jurisdiction;

ii) as a deduction from the tax on the capital of that resident, an amount equal to the capital tax paid in that other Contracting Jurisdiction.

Such deduction shall not, however, exceed that part of the income or capital tax, as computed before the deduction is given, which is attributable to the income or the capital which may be taxed in that other Contracting Jurisdiction.

b) Where in accordance with any provision of the Covered Tax Agreement income derived or capital owned by a resident of a Contracting Jurisdiction is exempt from tax in that Contracting Jurisdiction, such Contracting Jurisdiction may nevertheless, in calculating the amount of tax on the remaining income or capital of such resident, take into account the exempted income or capital.

7. Paragraph 6 shall apply in place of provisions of a Covered Tax Agreement that, for purposes of eliminating double taxation, require a Contracting Jurisdiction to exempt from tax in that Contracting Jurisdiction income derived or capital owned by a resident of that Contracting Jurisdiction which, in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement, may be taxed in the other Contracting Jurisdiction.

8. A Party that does not choose to apply an Option under paragraph 1 may reserve the right for the entirety of this Article not to apply with respect to one or more identified Covered Tax Agreements (or with respect to all of its Covered Tax Agreements).

9. A Party that does not choose to apply Option C may reserve the right, with respect to one or more identified Covered Tax Agreements (or with respect to all of its Covered Tax Agreements), not to permit the other Contracting Jurisdiction(s) to apply Option C.

10. Each Party that chooses to apply an Option under paragraph 1 shall notify the Depositary of its choice of Option. Such notification shall also include:

a) in the case of a Party that chooses to apply Option A, the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision described in paragraph 3, as well as the article and paragraph number of each such provision;

b) in the case of a Party that chooses to apply Option B, the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision described in paragraph 5, as well as the article and paragraph number of each such provision;

c) in the case of a Party that chooses to apply Option C, the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision described in paragraph 7, as well as the article and paragraph number of each such provision.

An Option shall apply with respect to a provision of a Covered Tax Agreement only where the Party that has chosen to apply that Option has made such a notification with respect to that provision.

Part III

Treaty Abuse

Article 6 – Purpose of a Covered Tax Agreement

1. A Covered Tax Agreement shall be modified to include the following preamble text:

“Intending to eliminate double taxation with respect to the taxes covered by this agreement without creating opportunities for non-taxation or reduced taxation through tax evasion or avoidance (including through treaty-shopping arrangements aimed at obtaining reliefs provided in this agreement for the indirect benefit of residents of third jurisdictions),”.

2. The text described in paragraph 1 shall be included in a Covered Tax Agreement in place of or in the absence of preamble language of the Covered Tax Agreement referring to an intent to eliminate double taxation, whether or not that language also refers to the intent not to create opportunities for non-taxation or reduced taxation.

3. A Party may also choose to include the following preamble text with respect to its Covered Tax Agreements that do not contain preamble language referring to a desire to develop an economic relationship or to enhance co-operation in tax matters:

“Desiring to further develop their economic relationship and to enhance their co-operation in tax matters,”.

4. A Party may reserve the right for paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain preamble language describing the intent of the Contracting Jurisdictions to eliminate double taxation without creating opportunities for non-taxation or reduced taxation, whether that language is limited to cases of tax evasion or avoidance (including through treaty-shopping arrangements aimed at obtaining reliefs provided in the Covered Tax Agreement for the indirect benefit of residents of third jurisdictions) or applies more broadly.

5. Each Party shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements, other than those that are within the scope of a reservation under paragraph 4, contains preamble language described in paragraph 2, and if so, the text of the relevant preambular paragraph. Where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to that preamble language, such preamble language shall be replaced by the text described in paragraph 1. In other cases, the text described in paragraph 1 shall be included in addition to the existing preamble language.

6. Each Party that chooses to apply paragraph 3 shall notify the Depositary of its choice. Such notification shall also include the list of its Covered Tax Agreements that do not already contain preamble language referring to a desire to develop an economic relationship or to enhance co-operation in tax matters. The text described in paragraph 3 shall be included in a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have chosen to apply that paragraph and have made such a notification with respect to the Covered Tax Agreement.

Article 7 – Prevention of Treaty Abuse

1. Notwithstanding any provisions of a Covered Tax Agreement, a benefit under the Covered Tax Agreement shall not be granted in respect of an item of income or capital if it is reasonable to conclude, having regard to all relevant facts and circumstances, that obtaining that benefit was one of the principal purposes of any arrangement or transaction that resulted directly or indirectly in that benefit, unless it is established that granting that benefit in these circumstances would be in accordance with the object and purpose of the relevant provisions of the Covered Tax Agreement.

2. Paragraph 1 shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement that deny all or part of the benefits that would otherwise be provided under the Covered Tax Agreement where the principal purpose or one of the principal purposes of any arrangement or transaction, or of any person concerned with an arrangement or transaction, was to obtain those benefits.

3. A Party that has not made the reservation described in subparagraph a) of paragraph 15 may also choose to apply paragraph 4 with respect to its Covered Tax Agreements.

4. Where a benefit under a Covered Tax Agreement is denied to a person under provisions of the Covered Tax Agreement (as it may be modified by this Convention) that deny all or part of the benefits that would otherwise be provided under the Covered Tax Agreement where the principal purpose or one of the principal purposes of any arrangement or transaction, or of any person concerned with an arrangement or transaction, was to obtain those benefits, the competent authority of the Contracting Jurisdiction that would otherwise have granted this benefit shall nevertheless treat that person as being entitled to this benefit, or to different benefits with respect to a specific item of income or capital, if such competent authority, upon request from that person and after consideration of the relevant facts and circumstances, determines that such benefits would have been granted to that person in the absence of the transaction or arrangement. The competent authority of the Contracting Jurisdiction to which a request has been made under this paragraph by a resident of the other Contracting Jurisdiction shall consult with the competent authority of that other Contracting Jurisdiction before rejecting the request.

5. Paragraph 4 shall apply to provisions of a Covered Tax Agreement (as it may be modified by this Convention) that deny all or part of the benefits that would otherwise be provided under the Covered Tax Agreement where the principal purpose or one of the principal purposes of any arrangement or transaction, or of any person concerned with an arrangement or transaction, was to obtain those benefits.

6. A Party may also choose to apply the provisions contained in paragraphs 8 through 13 (hereinafter referred to as the “Simplified Limitation on Benefits Provision”) to its Covered Tax Agreements by making the notification described in subparagraph c) of paragraph 17. The Simplified Limitation on Benefits Provision shall apply with respect to a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have chosen to apply it.

7. In cases where some but not all of the Contracting Jurisdictions to a Covered Tax Agreement choose to apply the Simplified Limitation on Benefits Provision pursuant to paragraph 6, then, notwithstanding the provisions of that paragraph, the Simplified Limitation on Benefits Provision shall apply with respect to the granting of benefits under the Covered Tax Agreement:

a) by all Contracting Jurisdictions, if all of the Contracting Jurisdictions that do not choose pursuant to paragraph 6 to apply the Simplified Limitation on Benefits Provision agree to such application by choosing to apply this subparagraph and notifying the Depositary accordingly; or

b) only by the Contracting Jurisdictions that choose to apply the Simplified Limitation on Benefits Provision, if all of the Contracting Jurisdictions that do not choose pursuant to paragraph 6 to apply the Simplified Limitation on Benefits Provision agree to such application by choosing to apply this subparagraph and notifying the Depositary accordingly.

Simplified Limitation on Benefits Provision

8. Except as otherwise provided in the Simplified Limitation on Benefits Provision, a resident of a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement shall not be entitled to a benefit that would otherwise be accorded by the Covered Tax Agreement, other than a benefit under provisions of the Covered Tax Agreement:

a) which determine the residence of a person other than an individual which is a resident of more than one Contracting Jurisdiction by reason of provisions of the Covered Tax Agreement that define a resident of a Contracting Jurisdiction;

b) which provide that a Contracting Jurisdiction will grant to an enterprise of that Contracting Jurisdiction a corresponding adjustment following an initial adjustment made by the other Contacting Jurisdiction, in accordance with the Covered Tax Agreement, to the amount of tax charged in the first-mentioned Contracting Jurisdiction on the profits of an associated enterprise; or

c) which allow residents of a Contracting Jurisdiction to request that the competent authority of that Contracting Jurisdiction consider cases of taxation not in accordance with the Covered Tax Agreement,

unless such resident is a “qualified person”, as defined in paragraph 9 at the time that the benefit would be accorded.

9. A resident of a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement shall be a qualified person at a time when a benefit would otherwise be accorded by the Covered Tax Agreement if, at that time, the resident is:

a) an individual;

b) that Contracting Jurisdiction, or a political subdivision or local authority thereof, or an agency or instrumentality of any such Contracting Jurisdiction, political subdivision or local authority;

c) a company or other entity, if the principal class of its shares is regularly traded on one or more recognised stock exchanges;

d) a person, other than an individual, that:

i) is a non-profit organisation of a type that is agreed to by the Contracting Jurisdictions through an exchange of diplomatic notes; or

ii) is an entity or arrangement established in that Contracting Jurisdiction that is treated as a separate person under the taxation laws of that Contracting Jurisdiction and:

A) that is established and operated exclusively or almost exclusively to administer or provide retirement benefits and ancillary or incidental benefits to individuals and that is regulated as such by that Contracting Jurisdiction or one of its political subdivisions or local authorities; or

B) that is established and operated exclusively or almost exclusively to invest funds for the benefit of entities or arrangements referred to in subdivision A);

e) a person other than an individual, if, on at least half the days of a twelve-month period that includes the time when the benefit would otherwise be accorded, persons who are residents of that Contracting Jurisdiction and that are entitled to benefits of the Covered Tax Agreement under subparagraphs a) to d) own, directly or indirectly, at least 50 per cent of the shares of the person.

10.

a) A resident of a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement will be entitled to benefits of the Covered Tax Agreement with respect to an item of income derived from the other Contracting Jurisdiction, regardless of whether the resident is a qualified person, if the resident is engaged in the active conduct of a business in the first-mentioned Contracting Jurisdiction, and the income derived from the other Contracting Jurisdiction emanates from, or is incidental to, that business. For purposes of the Simplified Limitation on Benefits Provision, the term “active conduct of a business” shall not include the following activities or any combination thereof:

i) operating as a holding company;

ii) providing overall supervision or administration of a group of companies;

iii) providing group financing (including cash pooling); or

iv) making or managing investments, unless these activities are carried on by a bank, insurance company or registered securities dealer in the ordinary course of its business as such.

b) If a resident of a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement derives an item of income from a business activity conducted by that resident in the other Contracting Jurisdiction, or derives an item of income arising in the other Contracting Jurisdiction from a connected person, the conditions described in subparagraph a) shall be considered to be satisfied with respect to such item only if the business activity carried on by the resident in the first-mentioned Contracting Jurisdiction to which the item is related is substantial in relation to the same activity or a complementary business activity carried on by the resident or such connected person in the other Contracting Jurisdiction. Whether a business activity is substantial for the purposes of this subparagraph shall be determined based on all the facts and circumstances.

c) For purposes of applying this paragraph, activities conducted by connected persons with respect to a resident of a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement shall be deemed to be conducted by such resident.

11. A resident of a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement that is not a qualified person shall also be entitled to a benefit that would otherwise be accorded by the Covered Tax Agreement with respect to an item of income if, on at least half of the days of any twelve-month period that includes the time when the benefit would otherwise be accorded, persons that are equivalent beneficiaries own, directly or indirectly, at least 75 per cent of the beneficial interests of the resident.

12. If a resident of a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement is neither a qualified person pursuant to the provisions of paragraph 9, nor entitled to benefits under paragraph 10 or 11, the competent authority of the other Contracting Jurisdiction may, nevertheless, grant the benefits of the Covered Tax Agreement, or benefits with respect to a specific item of income, taking into account the object and purpose of the Covered Tax Agreement, but only if such resident demonstrates to the satisfaction of such competent authority that neither its establishment, acquisition or maintenance, nor the conduct of its operations, had as one of its principal purposes the obtaining of benefits under the Covered Tax Agreement. Before either granting or denying a request made under this paragraph by a resident of a Contracting Jurisdiction, the competent authority of the other Contracting Jurisdiction to which the request has been made shall consult with the competent authority of the first-mentioned Contracting Jurisdiction.

13. For the purposes of the Simplified Limitation on Benefits Provision:

a) the term “recognised stock exchange” means:

i) any stock exchange established and regulated as such under the laws of either Contracting Jurisdiction; and

ii) any other stock exchange agreed upon by the competent authorities of the Contracting Jurisdictions;

b) the term “principal class of shares” means the class or classes of shares of a company which represents the majority of the aggregate vote and value of the company or the class or classes of beneficial interests of an entity which represents in the aggregate a majority of the aggregate vote and value of the entity;

c) the term “equivalent beneficiary” means any person who would be entitled to benefits with respect to an item of income accorded by a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement under the domestic law of that Contracting Jurisdiction, the Covered Tax Agreement or any other international instrument which are equivalent to, or more favourable than, benefits to be accorded to that item of income under the Covered Tax Agreement; for the purposes of determining whether a person is an equivalent beneficiary with respect to dividends, the person shall be deemed to hold the same capital of the company paying the dividends as such capital the company claiming the benefit with respect to the dividends holds;

d) with respect to entities that are not companies, the term “shares” means interests that are comparable to shares;

e) two persons shall be “connected persons” if one owns, directly or indirectly, at least 50 per cent of the beneficial interest in the other (or, in the case of a company, at least 50 per cent of the aggregate vote and value of the company's shares) or another person owns, directly or indirectly, at least 50 per cent of the beneficial interest (or, in the case of a company, at least 50 per cent of the aggregate vote and value of the company's shares) in each person; in any case, a person shall be connected to another if, based on all the relevant facts and circumstances, one has control of the other or both are under the control of the same person or persons.

14. The Simplified Limitation on Benefits Provision shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement that would limit the benefits of the Covered Tax Agreement (or that would limit benefits other than a benefit under the provisions of the Covered Tax Agreement relating to residence, associated enterprises or nondiscrimination or a benefit that is not restricted solely to residents of a Contracting Jurisdiction) only to a resident that qualifies for such benefits by meeting one or more categorical tests.

15. A Party may reserve the right:

a) for paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements on the basis that it intends to adopt a combination of a detailed limitation on benefits provision and either rules to address conduit financing structures or a principal purpose test, thereby meeting the minimum standard for preventing treaty abuse under the OECD/G20 BEPS package; in such cases, the Contracting Jurisdictions shall endeavour to reach a mutually satisfactory solution which meets the minimum standard;

b) for paragraph 1 (and paragraph 4, in the case of a Party that has chosen to apply that paragraph) not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain provisions that deny all of the benefits that would otherwise be provided under the Covered Tax Agreement where the principal purpose or one of the principal purposes of any arrangement or transaction, or of any person concerned with an arrangement or transaction, was to obtain those benefits;

c) for the Simplified Limitation on Benefits Provision not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain the provisions described in paragraph 14.

16. Except where the Simplified Limitation on Benefits Provision applies with respect to the granting of benefits under a Covered Tax Agreement by one or more Parties pursuant to paragraph 7, a Party that chooses pursuant to paragraph 6 to apply the Simplified Limitation on Benefits Provision may reserve the right for the entirety of this Article not to apply with respect to its Covered Tax Agreements for which one or more of the other Contracting Jurisdictions has not chosen to apply the Simplified Limitation on Benefits Provision. In such cases, the Contracting Jurisdictions shall endeavour to reach a mutually satisfactory solution which meets the minimum standard for preventing treaty abuse under the OECD/G20 BEPS package.

17.

a) Each Party that has not made the reservation described in subparagraph a) of paragraph 15 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements that is not subject to a reservation described in subparagraph b) of paragraph 15 contains a provision described in paragraph 2, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the provisions of paragraph 1 (and where applicable, paragraph 4). In other cases, paragraph 1 (and where applicable, paragraph 4) shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with paragraph 1 (and where applicable, paragraph 4). A Party making a notification under this subparagraph may also include a statement that while such Party accepts the application of paragraph 1 alone as an interim measure, it intends where possible to adopt a limitation on benefits provision, in addition to or in replacement of paragraph 1, through bilateral negotiation.

b) Each Party that chooses to apply paragraph 4 shall notify the Depositary of its choice. Paragraph 4 shall apply to a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made such a notification.

c) Each Party that chooses to apply the Simplified Limitation on Benefits Provision pursuant to paragraph 6 shall notify the Depositary of its choice. Unless such Party has made the reservation described in subparagraph c) of paragraph 15, such notification shall also include the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision described in paragraph 14, as well as the article and paragraph number of each such provision.

d) Each Party that does not choose to apply the Simplified Limitation on Benefits Provision pursuant to paragraph 6, but chooses to apply either subparagraph a) or b) of paragraph 7 shall notify the Depositary of its choice of subparagraph. Unless such Party has made the reservation described in subparagraph c) of paragraph 15, such notification shall also include the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision described in paragraph 14, as well as the article and paragraph number of each such provision.

e) Where all Contracting Jurisdictions have made a notification under subparagraph c) or d) with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the Simplified Limitation on Benefits Provision. In other cases, the Simplified Limitation on Benefits Provision shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with the Simplified Limitation on Benefits Provision.

Article 8 – Dividend Transfer Transactions

1. Provisions of a Covered Tax Agreement that exempt dividends paid by a company which is a resident of a Contracting Jurisdiction from tax or that limit the rate at which such dividends may be taxed, provided that the beneficial owner or the recipient is a company which is a resident of the other Contracting Jurisdiction and which owns, holds or controls more than a certain amount of the capital, shares, stock, voting power, voting rights or similar ownership interests of the company paying the dividends, shall apply only if the ownership conditions described in those provisions are met throughout a 365 day period that includes the day of the payment of the dividends (for the purpose of computing that period, no account shall be taken of changes of ownership that would directly result from a corporate reorganisation, such as a merger or divisive reorganisation, of the company that holds the shares or that pays the dividends).

2. The minimum holding period provided in paragraph 1 shall apply in place of or in the absence of a minimum holding period in provisions of a Covered Tax Agreement described in paragraph 1.

3. A Party may reserve the right:

a) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements;

b) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements to the extent that the provisions described in paragraph 1 already include:

i) a minimum holding period;

ii) a minimum holding period shorter than a 365 day period; or

iii) a minimum holding period longer than a 365 day period.

4. Each Party that has not made a reservation described in subparagraph a) of paragraph 3 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in paragraph 1 that is not subject to a reservation described in subparagraph b) of paragraph 3, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Paragraph 1 shall apply with respect to a provision of a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to that provision.

Article 9 – Capital Gains from Alienation of Shares or Interests of Entities Deriving their Value Principally from Immovable Property

1. Provisions of a Covered Tax Agreement providing that gains derived by a resident of a Contracting Jurisdiction from the alienation of shares or other rights of participation in an entity may be taxed in the other Contracting Jurisdiction provided that these shares or rights derived more than a certain part of their value from immovable property (real property) situated in that other Contracting Jurisdiction (or provided that more than a certain part of the property of the entity consists of such immovable property (real property)):

a) shall apply if the relevant value threshold is met at any time during the 365 days preceding the alienation; and

b) shall apply to shares or comparable interests, such as interests in a partnership or trust (to the extent that such shares or interests are not already covered) in addition to any shares or rights already covered by the provisions.

2. The period provided in subparagraph a) of paragraph 1 shall apply in place of or in the absence of a time period for determining whether the relevant value threshold in provisions of a Covered Tax Agreement described in paragraph 1 was met.

3. A Party may also choose to apply paragraph 4 with respect to its Covered Tax Agreements.

4. For purposes of a Covered Tax Agreement, gains derived by a resident of a Contracting Jurisdiction from the alienation of shares or comparable interests, such as interests in a partnership or trust, may be taxed in the other Contracting Jurisdiction if, at any time during the 365 days preceding the alienation, these shares or comparable interests derived more than 50 per cent of their value directly or indirectly from immovable property (real property) situated in that other Contracting Jurisdiction.

5. Paragraph 4 shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement providing that gains derived by a resident of a Contracting Jurisdiction from the alienation of shares or other rights of participation in an entity may be taxed in the other Contracting Jurisdiction provided that these shares or rights derived more than a certain part of their value from immovable property (real property) situated in that other Contracting Jurisdiction, or provided that more than a certain part of the property of the entity consists of such immovable property (real property).

6. A Party may reserve the right:

a) for paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements;

b) for subparagraph a) of paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements;

c) for subparagraph b) of paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements;

d) for subparagraph a) of paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain a provision of the type described in paragraph 1 that includes a period for determining whether the relevant value threshold was met;

e) for subparagraph b) of paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain a provision of the type described in paragraph 1 that applies to the alienation of interests other than shares;

f) for paragraph 4 not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain the provisions described in paragraph 5.

7. Each Party that has not made the reservation described in subparagraph a) of paragraph 6 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in paragraph 1, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Paragraph 1 shall apply with respect to a provision of a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made a notification with respect to that provision.

8. Each Party that chooses to apply paragraph 4 shall notify the Depositary of its choice. Paragraph 4 shall apply to a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made such a notification. In such case, paragraph 1 shall not apply with respect to that Covered Tax Agreement. In the case of a Party that has not made the reservation described in subparagraph f) of paragraph 6 and has made the reservation described in subparagraph a) of paragraph 6, such notification shall also include the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision described in paragraph 5, as well as the article and paragraph number of each such provision. Where all Contracting Jurisdictions have made a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement under this paragraph or paragraph 7, that provision shall be replaced by the provisions of paragraph 4. In other cases, paragraph 4 shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with paragraph 4.

Article 10 – Anti-abuse Rule for Permanent Establishments Situated in Third Jurisdictions

1. Where:

a) an enterprise of a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement derives income from the other Contracting Jurisdiction and the first-mentioned Contracting Jurisdiction treats such income as attributable to a permanent establishment of the enterprise situated in a third jurisdiction; and

b) the profits attributable to that permanent establishment are exempt from tax in the first-mentioned Contracting Jurisdiction,

the benefits of the Covered Tax Agreement shall not apply to any item of income on which the tax in the third jurisdiction is less than 60 per cent of the tax that would be imposed in the first-mentioned Contracting Jurisdiction on that item of income if that permanent establishment were situated in the first-mentioned Contracting Jurisdiction. In such a case, any income to which the provisions of this paragraph apply shall remain taxable according to the domestic law of the other Contracting Jurisdiction, notwithstanding any other provisions of the Covered Tax Agreement.

2. Paragraph 1 shall not apply if the income derived from the other Contracting Jurisdiction described in paragraph 1 is derived in connection with or is incidental to the active conduct of a business carried on through the permanent establishment (other than the business of making, managing or simply holding investments for the enterprise’s own account, unless these activities are banking, insurance or securities activities carried on by a bank, insurance enterprise or registered securities dealer, respectively).

3. If benefits under a Covered Tax Agreement are denied pursuant to paragraph 1 with respect to an item of income derived by a resident of a Contracting Jurisdiction, the competent authority of the other Contracting Jurisdiction may, nevertheless, grant these benefits with respect to that item of income if, in response to a request by such resident, such competent authority determines that granting such benefits is justified in light of the reasons such resident did not satisfy the requirements of paragraphs 1 and 2. The competent authority of the Contracting Jurisdiction to which a request has been made under the preceding sentence by a resident of the other Contracting Jurisdiction shall consult with the competent authority of that other Contracting Jurisdiction before either granting or denying the request.

4. Paragraphs 1 through 3 shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement that deny or limit benefits that would otherwise be granted to an enterprise of a Contracting Jurisdiction which derives income from the other Contracting Jurisdiction that is attributable to a permanent establishment of the enterprise situated in a third jurisdiction.

5. A Party may reserve the right:

a) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements;

b) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain the provisions described in paragraph 4;

c) for this Article to apply only to its Covered Tax Agreements that already contain the provisions described in paragraph 4.

6. Each Party that has not made the reservation described in subparagraph a) or b) of paragraph 5 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in paragraph 4, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the provisions of paragraphs 1 through 3. In other cases, paragraphs 1 through 3 shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with those paragraphs.

Article 11 – Application of Tax Agreements to Restrict a Party’s Right to Tax its Own Residents

1. A Covered Tax Agreement shall not affect the taxation by a Contracting Jurisdiction of its residents, except with respect to the benefits granted under provisions of the Covered Tax Agreement:

a) which require that Contracting Jurisdiction to grant to an enterprise of that Contracting Jurisdiction a correlative or corresponding adjustment following an initial adjustment made by the other Contracting Jurisdiction, in accordance with the Covered Tax Agreement, to the amount of tax charged in the first-mentioned Contracting Jurisdiction on the profits of a permanent establishment of the enterprise or the profits of an associated enterprise;

b) which may affect how that Contracting Jurisdiction taxes an individual who is a resident of that Contracting Jurisdiction if that individual derives income in respect of services rendered to the other Contracting Jurisdiction or a political subdivision or local authority or other comparable body thereof;

c) which may affect how that Contracting Jurisdiction taxes an individual who is a resident of that Contracting Jurisdiction if that individual is also a student, business apprentice or trainee, or a teacher, professor, lecturer, instructor, researcher or research scholar who meets the conditions of the Covered Tax Agreement;

d) which require that Contracting Jurisdiction to provide a tax credit or tax exemption to residents of that Contracting Jurisdiction with respect to the income that the other Contracting Jurisdiction may tax in accordance with the Covered Tax Agreement (including profits that are attributable to a permanent establishment situated in that other Contracting Jurisdiction in accordance with the Covered Tax Agreement);

e) which protect residents of that Contracting Jurisdiction against certain discriminatory taxation practices by that Contracting Jurisdiction;

f) which allow residents of that Contracting Jurisdiction to request that the competent authority of that or either Contracting Jurisdiction consider cases of taxation not in accordance with the Covered Tax Agreement;

g) which may affect how that Contracting Jurisdiction taxes an individual who is a resident of that Contracting Jurisdiction when that individual is a member of a diplomatic mission, government mission or consular post of the other Contracting Jurisdiction;

h) which provide that pensions or other payments made under the social security legislation of the other Contracting Jurisdiction shall be taxable only in that other Contracting Jurisdiction;

i) which provide that pensions and similar payments, annuities, alimony payments or other maintenance payments arising in the other Contracting Jurisdiction shall be taxable only in that other Contracting Jurisdiction; or

j) which otherwise expressly limit a Contracting Jurisdiction’s right to tax its own residents or provide expressly that the Contracting Jurisdiction in which an item of income arises has the exclusive right to tax that item of income.

2. Paragraph 1 shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement stating that the Covered Tax Agreement would not affect the taxation by a Contracting Jurisdiction of its residents.

3. A Party may reserve the right:

a) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements;

b) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain the provisions described in paragraph 2.

4. Each Party that has not made the reservation described in subparagraph a) or b) of paragraph 3 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in paragraph 2, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the provisions of paragraph 1. In other cases, paragraph 1 shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with paragraph 1.

Part IV

Avoidance of Permanent Establishment Status

Article 12 – Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through Commissionnaire Arrangements and Similar Strategies

1. Notwithstanding the provisions of a Covered Tax Agreement that define the term “permanent establishment”, but subject to paragraph 2, where a person is acting in a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement on behalf of an enterprise and, in doing so, habitually concludes contracts, or habitually plays the principal role leading to the conclusion of contracts that are routinely concluded without material modification by the enterprise, and these contracts are:

a) in the name of the enterprise; or

b) for the transfer of the ownership of, or for the granting of the right to use, property owned by that enterprise or that the enterprise has the right to use; or

c) for the provision of services by that enterprise,

that enterprise shall be deemed to have a permanent establishment in that Contracting Jurisdiction in respect of any activities which that person undertakes for the enterprise unless these activities, if they were exercised by the enterprise through a fixed place of business of that enterprise situated in that Contracting Jurisdiction, would not cause that fixed place of business to be deemed to constitute a permanent establishment under the definition of permanent establishment included in the Covered Tax Agreement (as it may be modified by this Convention).

2. Paragraph 1 shall not apply where the person acting in a Contracting Jurisdiction to a Covered Tax Agreement on behalf of an enterprise of the other Contracting Jurisdiction carries on business in the first-mentioned Contracting Jurisdiction as an independent agent and acts for the enterprise in the ordinary course of that business. Where, however, a person acts exclusively or almost exclusively on behalf of one or more enterprises to which it is closely related, that person shall not be considered to be an independent agent within the meaning of this paragraph with respect to any such enterprise.

3.

a) Paragraph 1 shall apply in place of provisions of a Covered Tax Agreement that describe the conditions under which an enterprise shall be deemed to have a permanent establishment in a Contracting Jurisdiction (or a person shall be deemed to be a permanent establishment in a Contracting Jurisdiction) in respect of an activity which a person other than an agent of an independent status undertakes for the enterprise, but only to the extent that such provisions address the situation in which such person has, and habitually exercises, in that Contracting Jurisdiction an authority to conclude contracts in the name of the enterprise.

b) Paragraph 2 shall apply in place of provisions of a Covered Tax Agreement that provide that an enterprise shall not be deemed to have a permanent establishment in a Contracting Jurisdiction in respect of an activity which an agent of an independent status undertakes for the enterprise.

4. A Party may reserve the right for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements.

5. Each Party that has not made a reservation described in paragraph 4 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in subparagraph a) of paragraph 3, as well as the article and paragraph number of each such provision. Paragraph 1 shall apply with respect to a provision of a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made a notification with respect to that provision.

6. Each Party that has not made a reservation described in paragraph 4 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in subparagraph b) of paragraph 3, as well as the article and paragraph number of each such provision. Paragraph 2 shall apply with respect to a provision of a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to that provision.

Article 13 – Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through the Specific Activity Exemptions

1. A Party may choose to apply paragraph 2 (Option A) or paragraph 3 (Option B) or to apply neither Option.

Option A

2. Notwithstanding the provisions of a Covered Tax Agreement that define the term “permanent establishment”, the term “permanent establishment” shall be deemed not to include:

a) the activities specifically listed in the Covered Tax Agreement (prior to modification by this Convention) as activities deemed not to constitute a permanent establishment, whether or not that exception from permanent establishment status is contingent on the activity being of a preparatory or auxiliary character;

b) the maintenance of a fixed place of business solely for the purpose of carrying on, for the enterprise, any activity not described in subparagraph a);

c) the maintenance of a fixed place of business solely for any combination of activities mentioned in subparagraphs a) and b),

provided that such activity or, in the case of subparagraph c), the overall activity of the fixed place of business, is of a preparatory or auxiliary character.

Option B

3. Notwithstanding the provisions of a Covered Tax Agreement that define the term “permanent establishment”, the term “permanent establishment” shall be deemed not to include:

a) the activities specifically listed in the Covered Tax Agreement (prior to modification by this Convention) as activities deemed not to constitute a permanent establishment, whether or not that exception from permanent establishment status is contingent on the activity being of a preparatory or auxiliary character, except to the extent that the relevant provision of the Covered Tax Agreement provides explicitly that a specific activity shall be deemed not to constitute a permanent establishment provided that the activity is of a preparatory or auxiliary character;

b) the maintenance of a fixed place of business solely for the purpose of carrying on, for the enterprise, any activity not described in subparagraph a), provided that this activity is of a preparatory or auxiliary character;

c) the maintenance of a fixed place of business solely for any combination of activities mentioned in subparagraphs a) and b), provided that the overall activity of the fixed place of business resulting from this combination is of a preparatory or auxiliary character.

4. A provision of a Covered Tax Agreement (as it may be modified by paragraph 2 or 3) that lists specific activities deemed not to constitute a permanent establishment shall not apply to a fixed place of business that is used or maintained by an enterprise if the same enterprise or a closely related enterprise carries on business activities at the same place or at another place in the same Contracting Jurisdiction and:

a) that place or other place constitutes a permanent establishment for the enterprise or the closely related enterprise under the provisions of a Covered Tax Agreement defining a permanent establishment; or

b) the overall activity resulting from the combination of the activities carried on by the two enterprises at the same place, or by the same enterprise or closely related enterprises at the two places, is not of a preparatory or auxiliary character,

provided that the business activities carried on by the two enterprises at the same place, or by the same enterprise or closely related enterprises at the two places, constitute complementary functions that are part of a cohesive business operation.

5.

a) Paragraph 2 or 3 shall apply in place of the relevant parts of provisions of a Covered Tax Agreement that list specific activities that are deemed not to constitute a permanent establishment even if the activity is carried on through a fixed place of business (or provisions of a Covered Tax Agreement that operate in a comparable manner).

b) Paragraph 4 shall apply to provisions of a Covered Tax Agreement (as they may be modified by paragraph 2 or 3) that list specific activities that are deemed not to constitute a permanent establishment even if the activity is carried on through a fixed place of business (or provisions of a Covered Tax Agreement that operate in a comparable manner).

6. A Party may reserve the right:

a) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements;

b) for paragraph 2 not to apply to its Covered Tax Agreements that explicitly state that a list of specific activities shall be deemed not to constitute a permanent establishment only if each of the activities is of a preparatory or auxiliary character;

c) for paragraph 4 not to apply to its Covered Tax Agreements.

7. Each Party that chooses to apply an Option under paragraph 1 shall notify the Depositary of its choice of Option. Such notification shall also include the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision described in subparagraph a) of paragraph 5, as well as the article and paragraph number of each such provision. An Option shall apply with respect to a provision of a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have chosen to apply the same Option and have made such a notification with respect to that provision.

8. Each Party that has not made a reservation described in subparagraph a) or c) of paragraph 6 and does not choose to apply an Option under paragraph 1 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in subparagraph b) of paragraph 5, as well as the article and paragraph number of each such provision. Paragraph 4 shall apply with respect to a provision of a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made a notification with respect to that provision under this paragraph or paragraph 7.

Article 14 – Splitting-up of Contracts

1. For the sole purpose of determining whether the period (or periods) referred to in a provision of a Covered Tax Agreement that stipulates a period (or periods) of time after which specific projects or activities shall constitute a permanent establishment has been exceeded:

a) where an enterprise of a Contracting Jurisdiction carries on activities in the other Contracting Jurisdiction at a place that constitutes a building site, construction project, installation project or other specific project identified in the relevant provision of the Covered Tax Agreement, or carries on supervisory or consultancy activities in connection with such a place, in the case of a provision of a Covered Tax Agreement that refers to such activities, and these activities are carried on during one or more periods of time that, in the aggregate, exceed 30 days without exceeding the period or periods referred to in the relevant provision of the Covered Tax Agreement; and

b) where connected activities are carried on in that other Contracting Jurisdiction at (or, where the relevant provision of the Covered Tax Agreement applies to supervisory or consultancy activities, in connection with) the same building site, construction or installation project, or other place identified in the relevant provision of the Covered Tax Agreement during different periods of time, each exceeding 30 days, by one or more enterprises closely related to the first-mentioned enterprise,

these different periods of time shall be added to the aggregate period of time during which the first-mentioned enterprise has carried on activities at that building site, construction or installation project, or other place identified in the relevant provision of the Covered Tax Agreement.

2. Paragraph 1 shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement to the extent that such provisions address the division of contracts into multiple parts to avoid the application of a time period or periods in relation to the existence of a permanent establishment for specific projects or activities described in paragraph 1.

3. A Party may reserve the right:

a) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements;

b) for the entirety of this Article not to apply with respect to provisions of its Covered Tax Agreements relating to the exploration for or exploitation of natural resources.

4. Each Party that has not made a reservation described in subparagraph a) of paragraph 3 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in paragraph 2 that is not subject to a reservation under subparagraph b) of paragraph 3, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the provisions of paragraph 1 to the extent provided in paragraph 2. In other cases, paragraph 1 shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with paragraph 1.

Article 15 – Definition of a Person Closely Related to an Enterprise

1. For the purposes of the provisions of a Covered Tax Agreement that are modified by paragraph 2 of Article 12 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through Commissionnaire Arrangements and Similar Strategies), paragraph 4 of Article 13 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through the Specific Activity Exemptions), or paragraph 1 of Article 14 (Splitting-up of Contracts), a person is closely related to an enterprise if, based on all the relevant facts and circumstances, one has control of the other or both are under the control of the same persons or enterprises. In any case, a person shall be considered to be closely related to an enterprise if one possesses directly or indirectly more than 50 per cent of the beneficial interest in the other (or, in the case of a company, more than 50 per cent of the aggregate vote and value of the company’s shares or of the beneficial equity interest in the company) or if another person possesses directly or indirectly more than 50 per cent of the beneficial interest (or, in the case of a company, more than 50 per cent of the aggregate vote and value of the company’s shares or of the beneficial equity interest in the company) in the person and the enterprise.

2. A Party that has made the reservations described in paragraph 4 of Article 12 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through Commissionnaire Arrangements and Similar Strategies), subparagraph a) or c) of paragraph 6 of Article 13 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through the Specific Activity Exemptions), and subparagraph a) of paragraph 3 of Article 14 (Splitting-up of Contracts) may reserve the right for the entirety of this Article not to apply to the Covered Tax Agreements to which those reservations apply.

Part V

Improving Dispute Resolution

Article 16 – Mutual Agreement Procedure

1. Where a person considers that the actions of one or both of the Contracting Jurisdictions result or will result for that person in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement, that person may, irrespective of the remedies provided by the domestic law of those Contracting Jurisdictions, present the case to the competent authority of either Contracting Jurisdiction. The case must be presented within three years from the first notification of the action resulting in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement.

2. The competent authority shall endeavour, if the objection appears to it to be justified and if it is not itself able to arrive at a satisfactory solution, to resolve the case by mutual agreement with the competent authority of the other Contracting Jurisdiction, with a view to the avoidance of taxation which is not in accordance with the Covered Tax Agreement. Any agreement reached shall be implemented notwithstanding any time limits in the domestic law of the Contracting Jurisdictions.

3. The competent authorities of the Contracting Jurisdictions shall endeavour to resolve by mutual agreement any difficulties or doubts arising as to the interpretation or application of the Covered Tax Agreement. They may also consult together for the elimination of double taxation in cases not provided for in the Covered Tax Agreement.

4.

a)

i) The first sentence of paragraph 1 shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement (or parts thereof) that provide that where a person considers that the actions of one or both of the Contracting Jurisdiction result or will result for that person in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement, that person may, irrespective of the remedies provided by the domestic law of those Contracting Jurisdictions, present the case to the competent authority of the Contracting Jurisdiction of which that person is a resident including provisions under which, if the case presented by that person comes under the provisions of a Covered Tax Agreement relating to non-discrimination based on nationality, the case may be presented to the competent authority of the Contracting Jurisdiction of which that person is a national.

ii) The second sentence of paragraph 1 shall apply in place of provisions of a Covered Tax Agreement that provide that a case referred to in the first sentence of paragraph 1 must be presented within a specific time period that is shorter than three years from the first notification of the action resulting in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement, or in the absence of a provision of a Covered Tax Agreement describing the time period within which such a case must be presented.

b)

i) The first sentence of paragraph 2 shall apply in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement that provide that the competent authority that is presented with the case by the person referred to in paragraph 1 shall endeavour, if the objection appears to it to be justified and if it is not itself able to arrive at a satisfactory solution, to resolve the case by mutual agreement with the competent authority of the other Contracting Jurisdiction, with a view to the avoidance of taxation which is not in accordance with the Covered Tax Agreement.

ii) The second sentence of paragraph 2 shall apply in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement providing that any agreement reached shall be implemented notwithstanding any time limits in the domestic law of the Contracting Jurisdictions.

c)

i) The first sentence of paragraph 3 shall apply in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement that provide that the competent authorities of the Contracting Jurisdictions shall endeavour to resolve by mutual agreement any difficulties or doubts arising as to the interpretation or application of the Covered Tax Agreement.

ii) The second sentence of paragraph 3 shall apply in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement that provide that the competent authorities of the Contracting Jurisdictions may also consult together for the elimination of double taxation in cases not provided for in the Covered Tax Agreement.

5. A Party may reserve the right:

a) for the first sentence of paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements on the basis that it intends to meet the minimum standard for improving dispute resolution under the OECD/G20 BEPS Package by ensuring that under each of its Covered Tax Agreements (other than a Covered Tax Agreement that permits a person to present a case to the competent authority of either Contracting Jurisdiction), where a person considers that the actions of one or both of the Contracting Jurisdictions result or will result for that person in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement, irrespective of the remedies provided by the domestic law of those Contracting Jurisdictions, that person may present the case to the competent authority of the Contracting Jurisdiction of which the person is a resident or, if the case presented by that person comes under a provision of a Covered Tax Agreement relating to non-discrimination based on nationality, to that of the Contracting Jurisdiction of which that person is a national; and the competent authority of that Contracting Jurisdiction will implement a bilateral notification or consultation process with the competent authority of the other Contracting Jurisdiction for cases in which the competent authority to which the mutual agreement procedure case was presented does not consider the taxpayer’s objection to be justified;

b) for the second sentence of paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements that do not provide that the case referred to in the first sentence of paragraph 1 must be presented within a specific time period on the basis that it intends to meet the minimum standard for improving dispute resolution under the OECD/G20 BEPS package by ensuring that for the purposes of all such Covered Tax Agreements the taxpayer referred to in paragraph 1 is allowed to present the case within a period of at least three years from the first notification of the action resulting in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement;

c) for the second sentence of paragraph 2 not to apply to its Covered Tax Agreements on the basis that for the purposes of all of its Covered Tax Agreements:

i) any agreement reached via the mutual agreement procedure shall be implemented notwithstanding any time limits in the domestic laws of the Contracting Jurisdictions; or

ii) it intends to meet the minimum standard for improving dispute resolution under the OECD/G20 BEPS package by accepting, in its bilateral treaty negotiations, a treaty provision providing that:

A) the Contracting Jurisdictions shall make no adjustment to the profits that are attributable to a permanent establishment of an enterprise of one of the Contracting Jurisdictions after a period that is mutually agreed between both Contracting Jurisdictions from the end of the taxable year in which the profits would have been attributable to the permanent establishment (this provision shall not apply in the case of fraud, gross negligence or wilful default); and

B) the Contracting Jurisdictions shall not include in the profits of an enterprise, and tax accordingly, profits that would have accrued to the enterprise but that by reason of the conditions referred to in a provision in the Covered Tax Agreement relating to associated enterprises have not so accrued, after a period that is mutually agreed between both Contracting Jurisdictions from the end of the taxable year in which the profits would have accrued to the enterprise (this provision shall not apply in the case of fraud, gross negligence or wilful default).

6.

a) Each Party that has not made a reservation described in subparagraph a) of paragraph 5 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in clause i) of subparagraph a) of paragraph 4, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Where all Contracting Jurisdictions have made a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the first sentence of paragraph 1. In other cases, the first sentence of paragraph 1 shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with that sentence.

b) Each Party that has not made the reservation described in subparagraph b) of paragraph 5 shall notify the Depositary of:

i) the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision that provides that a case referred to in the first sentence of paragraph 1 must be presented within a specific time period that is shorter than three years from the first notification of the action resulting in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement, as well as the article and paragraph number of each such provision; a provision of a Covered Tax Agreement shall be replaced by the second sentence of paragraph 1 where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to that provision; in other cases, subject to clause ii), the second sentence of paragraph 1 shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with the second sentence of paragraph 1;

ii) the list of its Covered Tax Agreements which contain a provision that provides that a case referred to in the first sentence of paragraph 1 must be presented within a specific time period that is at least three years from the first notification of the action resulting in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement, as well as the article and paragraph number of each such provision; the second sentence of paragraph 1 shall not apply to a Covered Tax Agreement where any Contracting Jurisdiction has made such a notification with respect to that Covered Tax Agreement.

c) Each Party shall notify the Depositary of:

i) the list of its Covered Tax Agreements which do not contain a provision described in clause i) of subparagraph b) of paragraph 4; the first sentence of paragraph 2 shall apply to a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to that Covered Tax Agreement;

ii) in the case of a Party that has not made the reservation described in subparagraph c) of paragraph 5, the list of its Covered Tax Agreements which do not contain a provision described in clause ii) of subparagraph b) of paragraph 4; the second sentence of paragraph 2 shall apply to a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to that Covered Tax Agreement.

d) Each Party shall notify the Depositary of:

i) the list of its Covered Tax Agreements which do not contain a provision described in clause i) of subparagraph c) of paragraph 4; the first sentence of paragraph 3 shall apply to a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to that Covered Tax Agreement;

ii) the list of its Covered Tax Agreements which do not contain a provision described in clause ii) of subparagraph c) of paragraph 4; the second sentence of paragraph 3 shall apply to a Covered Tax Agreement only where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to that Covered Tax Agreement.

Article 17 – Corresponding Adjustments

1. Where a Contracting Jurisdiction includes in the profits of an enterprise of that Contracting Jurisdiction — and taxes accordingly — profits on which an enterprise of the other Contracting Jurisdiction has been charged to tax in that other Contracting Jurisdiction and the profits so included are profits which would have accrued to the enterprise of the first-mentioned Contracting Jurisdiction if the conditions made between the two enterprises had been those which would have been made between independent enterprises, then that other Contracting Jurisdiction shall make an appropriate adjustment to the amount of the tax charged therein on those profits. In determining such adjustment, due regard shall be had to the other provisions of the Covered Tax Agreement and the competent authorities of the Contracting Jurisdictions shall if necessary consult each other.

2. Paragraph 1 shall apply in place of or in the absence of a provision that requires a Contracting Jurisdiction to make an appropriate adjustment to the amount of the tax charged therein on the profits of an enterprise of that Contracting Jurisdiction where the other Contracting Jurisdiction includes those profits in the profits of an enterprise of that other Contracting Jurisdiction and taxes those profits accordingly, and the profits so included are profits which would have accrued to the enterprise of that other Contracting Jurisdiction if the conditions made between the two enterprises had been those which would have been made between independent enterprises.

3. A Party may reserve the right:

a) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements that already contain a provision described in paragraph 2;

b) for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements on the basis that in the absence of a provision referred to in paragraph 2 in its Covered Tax Agreement:

i) it shall make the appropriate adjustment referred to in paragraph 1; or

ii) its competent authority shall endeavour to resolve the case under the provisions of a Covered Tax Agreement relating to mutual agreement procedure;

c) in the case of a Party that has made a reservation under clause ii) of subparagraph c) of paragraph 5 of Article 16 (Mutual Agreement Procedure), for the entirety of this Article not to apply to its Covered Tax Agreements on the basis that in its bilateral treaty negotiations it shall accept a treaty provision of the type contained in paragraph 1, provided that the Contracting Jurisdictions were able to reach agreement on that provision and on the provisions described in clause ii) of subparagraph c) of paragraph 5 of Article 16 (Mutual Agreement Procedure).

4. Each Party that has not made a reservation described in paragraph 3 shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements contains a provision described in paragraph 2, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Where all Contracting Jurisdictions have made such a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the provisions of paragraph 1. In other cases, paragraph 1 shall supersede the provisions of the Covered Tax Agreement only to the extent that those provisions are incompatible with paragraph 1.

Part VI

Arbitration

Article 18 – Choice to Apply Part VI

A Party may choose to apply this Part with respect to its Covered Tax Agreements and shall notify the Depositary accordingly. This Part shall apply in relation to two Contracting Jurisdictions with respect to a Covered Tax Agreement only where both Contracting Jurisdictions have made such a notification.

Article 19 – Mandatory Binding Arbitration

1. Where:

a) under a provision of a Covered Tax Agreement (as it may be modified by paragraph 1 of Article 16 (Mutual Agreement Procedure)) that provides that a person may present a case to a competent authority of a Contracting Jurisdiction where that person considers that the actions of one or both of the Contracting Jurisdictions result or will result for that person in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement (as it may be modified by the Convention), a person has presented a case to the competent authority of a Contracting Jurisdiction on the basis that the actions of one or both of the Contracting Jurisdictions have resulted for that person in taxation not in accordance with the provisions of the Covered Tax Agreement (as it may be modified by the Convention); and

b) the competent authorities are unable to reach an agreement to resolve that case pursuant to a provision of a Covered Tax Agreement (as it may be modified by paragraph 2 of Article 16 (Mutual Agreement Procedure)) that provides that the competent authority shall endeavour to resolve the case by mutual agreement with the competent authority of the other Contracting Jurisdiction, within a period of two years beginning on the start date referred to in paragraph 8 or 9, as the case may be (unless, prior to the expiration of that period the competent authorities of the Contracting Jurisdictions have agreed to a different time period with respect to that case and have notified the person who presented the case of such agreement),

any unresolved issues arising from the case shall, if the person so requests in writing, be submitted to arbitration in the manner described in this Part, according to any rules or procedures agreed upon by the competent authorities of the Contracting Jurisdictions pursuant to the provisions of paragraph 10.

2. Where a competent authority has suspended the mutual agreement procedure referred to in paragraph 1 because a case with respect to one or more of the same issues is pending before court or administrative tribunal, the period provided in subparagraph b) of paragraph 1 will stop running until either a final decision has been rendered by the court or administrative tribunal or the case has been suspended or withdrawn. In addition, where a person who presented a case and a competent authority have agreed to suspend the mutual agreement procedure, the period provided in subparagraph b) of paragraph 1 will stop running until the suspension has been lifted.

3. Where both competent authorities agree that a person directly affected by the case has failed to provide in a timely manner any additional material information requested by either competent authority after the start of the period provided in subparagraph b) of paragraph 1, the period provided in subparagraph b) of paragraph 1 shall be extended for an amount of time equal to the period beginning on the date by which the information was requested and ending on the date on which that information was provided.

4.

a) The arbitration decision with respect to the issues submitted to arbitration shall be implemented through the mutual agreement concerning the case referred to in paragraph 1. The arbitration decision shall be final.

b) The arbitration decision shall be binding on both Contracting Jurisdictions except in the following cases:

i) if a person directly affected by the case does not accept the mutual agreement that implements the arbitration decision. In such a case, the case shall not be eligible for any further consideration by the competent authorities. The mutual agreement that implements the arbitration decision on the case shall be considered not to be accepted by a person directly affected by the case if any person directly affected by the case does not, within 60 days after the date on which notification of the mutual agreement is sent to the person, withdraw all issues resolved in the mutual agreement implementing the arbitration decision from consideration by any court or administrative tribunal or otherwise terminate any pending court or administrative proceedings with respect to such issues in a manner consistent with that mutual agreement.

ii) if a final decision of the courts of one of the Contracting Jurisdictions holds that the arbitration decision is invalid. In such a case, the request for arbitration under paragraph 1 shall be considered not to have been made, and the arbitration process shall be considered not to have taken place (except for the purposes of Articles 21 (Confidentiality of Arbitration Proceedings) and 25 (Costs of Arbitration Proceedings)). In such a case, a new request for arbitration may be made unless the competent authorities agree that such a new request should not be permitted.

iii) if a person directly affected by the case pursues litigation on the issues which were resolved in the mutual agreement implementing the arbitration decision in any court or administrative tribunal.

5. The competent authority that received the initial request for a mutual agreement procedure as described in subparagraph a) of paragraph 1 shall, within two calendar months of receiving the request:

a) send a notification to the person who presented the case that it has received the request; and

b) send a notification of that request, along with a copy of the request, to the competent authority of the other Contracting Jurisdiction.

6. Within three calendar months after a competent authority receives the request for a mutual agreement procedure (or a copy thereof from the competent authority of the other Contracting Jurisdiction) it shall either:

a) notify the person who has presented the case and the other competent authority that it has received the information necessary to undertake substantive consideration of the case; or

b) request additional information from that person for that purpose.

7. Where pursuant to subparagraph b) of paragraph 6, one or both of the competent authorities have requested from the person who presented the case additional information necessary to undertake substantive consideration of the case, the competent authority that requested the additional information shall, within three calendar months of receiving the additional information from that person, notify that person and the other competent authority either:

a) that it has received the requested information; or

b) that some of the requested information is still missing.

8. Where neither competent authority has requested additional information pursuant to subparagraph b) of paragraph 6, the start date referred to in paragraph 1 shall be the earlier of:

a) the date on which both competent authorities have notified the person who presented the case pursuant to subparagraph a) of paragraph 6; and

b) the date that is three calendar months after the notification to the competent authority of the other Contracting Jurisdiction pursuant to subparagraph b) of paragraph 5.

9. Where additional information has been requested pursuant to subparagraph b) of paragraph 6, the start date referred to in paragraph 1 shall be the earlier of:

a) the latest date on which the competent authorities that requested additional information have notified the person who presented the case and the other competent authority pursuant to subparagraph a) of paragraph 7; and

b) the date that is three calendar months after both competent authorities have received all information requested by either competent authority from the person who presented the case.

If, however, one or both of the competent authorities send the notification referred to in subparagraph b) of paragraph 7, such notification shall be treated as a request for additional information under subparagraph b) of paragraph 6.

10. The competent authorities of the Contracting Jurisdictions shall by mutual agreement (pursuant to the article of the relevant Covered Tax Agreement regarding procedures for mutual agreement) settle the mode of application of the provisions contained in this Part, including the minimum information necessary for each competent authority to undertake substantive consideration of the case. Such an agreement shall be concluded before the date on which unresolved issues in a case are first eligible to be submitted to arbitration and may be modified from time to time thereafter.

11. For purposes of applying this Article to its Covered Tax Agreements, a Party may reserve the right to replace the two-year period set forth in subparagraph b) of paragraph 1 with a three-year period.

12. A Party may reserve the right for the following rules to apply with respect to its Covered Tax Agreements notwithstanding the other provisions of this Article:

a) any unresolved issue arising from a mutual agreement procedure case otherwise within the scope of the arbitration process provided for by this Convention shall not be submitted to arbitration, if a decision on this issue has already been rendered by a court or administrative tribunal of either Contracting Jurisdiction;

b) if, at any time after a request for arbitration has been made and before the arbitration panel has delivered its decision to the competent authorities of the Contracting Jurisdictions, a decision concerning the issue is rendered by a court or administrative tribunal of one of the Contracting Jurisdictions, the arbitration process shall terminate.

Article 20 – Appointment of Arbitrators

1. Except to the extent that the competent authorities of the Contracting Jurisdictions mutually agree on different rules, paragraphs 2 through 4 shall apply for the purposes of this Part.

2. The following rules shall govern the appointment of the members of an arbitration panel:

a) The arbitration panel shall consist of three individual members with expertise or experience in international tax matters.

b) Each competent authority shall appoint one panel member within 60 days of the date of the request for arbitration under paragraph 1 of Article 19 (Mandatory Binding Arbitration). The two panel members so appointed shall, within 60 days of the latter of their appointments, appoint a third member who shall serve as Chair of the arbitration panel. The Chair shall not be a national or resident of either Contracting Jurisdiction.

c) Each member appointed to the arbitration panel must be impartial and independent of the competent authorities, tax administrations, and ministries of finance of the Contracting Jurisdictions and of all persons directly affected by the case (as well as their advisors) at the time of accepting an appointment, maintain his or her impartiality and independence throughout the proceedings, and avoid any conduct for a reasonable period of time thereafter which may damage the appearance of impartiality and independence of the arbitrators with respect to the proceedings.

3. In the event that the competent authority of a Contracting Jurisdiction fails to appoint a member of the arbitration panel in the manner and within the time periods specified in paragraph 2 or agreed to by the competent authorities of the Contracting Jurisdictions, a member shall be appointed on behalf of that competent authority by the highest ranking official of the Centre for Tax Policy and Administration of the Organisation for Economic Co-operation and Development that is not a national of either Contracting Jurisdiction.

4. If the two initial members of the arbitration panel fail to appoint the Chair in the manner and within the time periods specified in paragraph 2 or agreed to by the competent authorities of the Contracting Jurisdictions, the Chair shall be appointed by the highest ranking official of the Centre for Tax Policy and Administration of the Organisation for Economic Co-operation and Development that is not a national of either Contracting Jurisdiction.

Article 21 – Confidentiality of Arbitration Proceedings

1. Solely for the purposes of the application of the provisions of this Part and of the provisions of the relevant Covered Tax Agreement and of the domestic laws of the Contracting Jurisdictions related to the exchange of information, confidentiality, and administrative assistance, members of the arbitration panel and a maximum of three staff per member (and prospective arbitrators solely to the extent necessary to verify their ability to fulfil the requirements of arbitrators) shall be considered to be persons or authorities to whom information may be disclosed. Information received by the arbitration panel or prospective arbitrators and information that the competent authorities receive from the arbitration panel shall be considered information that is exchanged under the provisions of the Covered Tax Agreement related to the exchange of information and administrative assistance.

2. The competent authorities of the Contracting Jurisdictions shall ensure that members of the arbitration panel and their staff agree in writing, prior to their acting in an arbitration proceeding, to treat any information relating to the arbitration proceeding consistently with the confidentiality and nondisclosure obligations described in the provisions of the Covered Tax Agreement related to exchange of information and administrative assistance and under the applicable laws of the Contracting Jurisdictions.

Article 22 – Resolution of a Case Prior to the Conclusion of the Arbitration

For the purposes of this Part and the provisions of the relevant Covered Tax Agreement that provide for resolution of cases through mutual agreement, the mutual agreement procedure, as well as the arbitration proceeding, with respect to a case shall terminate if, at any time after a request for arbitration has been made and before the arbitration panel has delivered its decision to the competent authorities of the Contracting Jurisdictions:

a) the competent authorities of the Contracting Jurisdictions reach a mutual agreement to resolve the case; or

b) the person who presented the case withdraws the request for arbitration or the request for a mutual agreement procedure.

Article 23 – Type of Arbitration Process

1. Except to the extent that the competent authorities of the Contracting Jurisdictions mutually agree on different rules, the following rules shall apply with respect to an arbitration proceeding pursuant to this Part:

a) After a case is submitted to arbitration, the competent authority of each Contracting Jurisdiction shall submit to the arbitration panel, by a date set by agreement, a proposed resolution which addresses all unresolved issue(s) in the case (taking into account all agreements previously reached in that case between the competent authorities of the Contracting Jurisdictions). The proposed resolution shall be limited to a disposition of specific monetary amounts (for example, of income or expense) or, where specified, the maximum rate of tax charged pursuant to the Covered Tax Agreement, for each adjustment or similar issue in the case. In a case in which the competent authorities of the Contracting Jurisdictions have been unable to reach agreement on an issue regarding the conditions for application of a provision of the relevant Covered Tax Agreement (hereinafter referred to as a “threshold question”), such as whether an individual is a resident or whether a permanent establishment exists, the competent authorities may submit alternative proposed resolutions with respect to issues the determination of which is contingent on resolution of such threshold questions.

b) The competent authority of each Contracting Jurisdiction may also submit a supporting position paper for consideration by the arbitration panel. Each competent authority that submits a proposed resolution or supporting position paper shall provide a copy to the other competent authority by the date on which the proposed resolution and supporting position paper were due. Each competent authority may also submit to the arbitration panel, by a date set by agreement, a reply submission with respect to the proposed resolution and supporting position paper submitted by the other competent authority. A copy of any reply submission shall be provided to the other competent authority by the date on which the reply submission was due.

c) The arbitration panel shall select as its decision one of the proposed resolutions for the case submitted by the competent authorities with respect to each issue and any threshold questions, and shall not include a rationale or any other explanation of the decision. The arbitration decision will be adopted by a simple majority of the panel members. The arbitration panel shall deliver its decision in writing to the competent authorities of the Contracting Jurisdictions. The arbitration decision shall have no precedential value.

2. For the purpose of applying this Article with respect to its Covered Tax Agreements, a Party may reserve the right for paragraph 1 not to apply to its Covered Tax Agreements. In such a case, except to the extent that the competent authorities of the Contracting Jurisdictions mutually agree on different rules, the following rules shall apply with respect to an arbitration proceeding:

a) After a case is submitted to arbitration, the competent authority of each Contracting Jurisdiction shall provide any information that may be necessary for the arbitration decision to all panel members without undue delay. Unless the competent authorities of the Contracting Jurisdictions agree otherwise, any information that was not available to both competent authorities before the request for arbitration was received by both of them shall not be taken into account for purposes of the decision.

b) The arbitration panel shall decide the issues submitted to arbitration in accordance with the applicable provisions of the Covered Tax Agreement and, subject to these provisions, of those of the domestic laws of the Contracting Jurisdictions. The panel members shall also consider any other sources which the competent authorities of the Contracting Jurisdictions may by mutual agreement expressly identify.

c) The arbitration decision shall be delivered to the competent authorities of the Contracting Jurisdictions in writing and shall indicate the sources of law relied upon and the reasoning which led to its result. The arbitration decision shall be adopted by a simple majority of the panel members. The arbitration decision shall have no precedential value.

3. A Party that has not made the reservation described in paragraph 2 may reserve the right for the preceding paragraphs of this Article not to apply with respect to its Covered Tax Agreements with Parties that have made such a reservation. In such a case, the competent authorities of the Contracting Jurisdictions of each such Covered Tax Agreement shall endeavour to reach agreement on the type of arbitration process that shall apply with respect to that Covered Tax Agreement. Until such an agreement is reached, Article 19 (Mandatory Binding Arbitration) shall not apply with respect to such a Covered Tax Agreement.

4. A Party may also choose to apply paragraph 5 with respect to its Covered Tax Agreements and shall notify the Depositary accordingly. Paragraph 5 shall apply in relation to two Contracting Jurisdictions with respect to a Covered Tax Agreement where either of the Contracting Jurisdictions has made such a notification.

5. Prior to the beginning of arbitration proceedings, the competent authorities of the Contracting Jurisdictions to a Covered Tax Agreement shall ensure that each person that presented the case and their advisors agree in writing not to disclose to any other person any information received during the course of the arbitration proceedings from either competent authority or the arbitration panel. The mutual agreement procedure under the Covered Tax Agreement, as well as the arbitration proceeding under this Part, with respect to the case shall terminate if, at any time after a request for arbitration has been made and before the arbitration panel has delivered its decision to the competent authorities of the Contracting Jurisdictions, a person that presented the case or one of that person’s advisors materially breaches that agreement.

6. Notwithstanding paragraph 4, a Party that does not choose to apply paragraph 5 may reserve the right for paragraph 5 not to apply with respect to one or more identified Covered Tax Agreements or with respect to all of its Covered Tax Agreements.

7. A Party that chooses to apply paragraph 5 may reserve the right for this Part not to apply with respect to all Covered Tax Agreements for which the other Contracting Jurisdiction makes a reservation pursuant to paragraph 6.

Article 24 – Agreement on a Different Resolution

1. For purposes of applying this Part with respect to its Covered Tax Agreements, a Party may choose to apply paragraph 2 and shall notify the Depositary accordingly. Paragraph 2 shall apply in relation to two Contracting Jurisdictions with respect to a Covered Tax Agreement only where both Contracting Jurisdictions have made such a notification.

2. Notwithstanding paragraph 4 of Article 19 (Mandatory Binding Arbitration), an arbitration decision pursuant to this Part shall not be binding on the Contracting Jurisdictions to a Covered Tax Agreement and shall not be implemented if the competent authorities of the Contracting Jurisdictions agree on a different resolution of all unresolved issues within three calendar months after the arbitration decision has been delivered to them.

3. A Party that chooses to apply paragraph 2 may reserve the right for paragraph 2 to apply only with respect to its Covered Tax Agreements for which paragraph 2 of Article 23 (Type of Arbitration Process) applies.

Article 25 – Costs of Arbitration Proceedings

In an arbitration proceeding under this Part, the fees and expenses of the members of the arbitration panel, as well as any costs incurred in connection with the arbitration proceedings by the Contracting Jurisdictions, shall be borne by the Contracting Jurisdictions in a manner to be settled by mutual agreement between the competent authorities of the Contracting Jurisdictions. In the absence of such agreement, each Contracting Jurisdiction shall bear its own expenses and those of its appointed panel member. The cost of the chair of the arbitration panel and other expenses associated with the conduct of the arbitration proceedings shall be borne by the Contracting Jurisdictions in equal shares.

Article 26 – Compatibility

1. Subject to Article 18 (Choice to Apply Part VI), the provisions of this Part shall apply in place of or in the absence of provisions of a Covered Tax Agreement that provide for arbitration of unresolved issues arising from a mutual agreement procedure case. Each Party that chooses to apply this Part shall notify the Depositary of whether each of its Covered Tax Agreements, other than those that are within the scope of a reservation under paragraph 4, contains such a provision, and if so, the article and paragraph number of each such provision. Where two Contracting Jurisdictions have made a notification with respect to a provision of a Covered Tax Agreement, that provision shall be replaced by the provisions of this Part as between those Contracting Jurisdictions.

2. Any unresolved issue arising from a mutual agreement procedure case otherwise within the scope of the arbitration process provided for in this Part shall not be submitted to arbitration if the issue falls within the scope of a case with respect to which an arbitration panel or similar body has previously been set up in accordance with a bilateral or multilateral convention that provides for mandatory binding arbitration of unresolved issues arising from a mutual agreement procedure case.

3. Subject to paragraph 1, nothing in this Part shall affect the fulfilment of wider obligations with respect to the arbitration of unresolved issues arising in the context of a mutual agreement procedure resulting from other conventions to which the Contracting Jurisdictions are or will become parties.

4. A Party may reserve the right for this Part not to apply with respect to one or more identified Covered Tax Agreements (or to all of its Covered Tax Agreements) that already provide for mandatory binding arbitration of unresolved issues arising from a mutual agreement procedure case.

Part VII

Final Provisions

Article 27 – Signature and Ratification, Acceptance or Approval

1. As of 31 December 2016, this Convention shall be open for signature by:

a) all States;

b) Guernsey (the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland); Isle of Man (the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland); Jersey (the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland); [names of additional jurisdictions]; and

c) any other jurisdiction authorised to become a Party by means of a decision by consensus of the Parties and Signatories.

2. This Convention is subject to ratification, acceptance or approval.

Article 28 – Reservations

1. Subject to paragraph 2, no reservations may be made to this Convention except those expressly permitted by:

a) Paragraph 5 of Article 3 (Transparent Entities);

b) Paragraph 3 of Article 4 (Dual Resident Entities);

c) Paragraphs 8 and 9 of Article 5 (Application of Methods for Elimination of Double Taxation);

d) Paragraph 4 of Article 6 (Purpose of a Covered Tax Agreement);

e) Paragraphs 15 and 16 of Article 7 (Prevention of Treaty Abuse);

f) Paragraph 3 of Article 8 (Dividend Transfer Transactions);

g) Paragraph 6 of Article 9 (Capital Gains from Alienation of Shares or Interests of Entities Deriving their Value Principally from Immovable Property);

h) Paragraph 5 of Article 10 (Anti-abuse Rule for Permanent Establishments Situated in Third Jurisdictions);

i) Paragraph 3 of Article 11 (Application of Tax Agreements to Restrict a Party’s Right to Tax its Own Residents);

j) Paragraph 4 of Article 12 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through Commissionnaire Arrangements and Similar Strategies);

k) Paragraph 6 of Article 13 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through the Specific Activity Exemptions);

l) Paragraph 3 of Article 14 (Splitting-up of Contracts);

m) Paragraph 2 of Article 15 (Definition of a Person Closely Related to an Enterprise);

n) Paragraph 5 of Article 16 (Mutual Agreement Procedure);

o) Paragraph 3 of Article 17 (Corresponding Adjustments);

p) Paragraphs 11 and 12 of Article 19 (Mandatory Binding Arbitration);

q) Paragraphs 2, 3, 6, and 7 of Article 23 (Type of Arbitration Process);

r) Paragraph 3 of Article 24 (Agreement on a Different Resolution);

s) Paragraph 4 of Article 26 (Compatibility);

t) Paragraphs 6 and 7 of Article 35 (Entry into Effect); and

u) Paragraph 2 of Article 36 (Entry into Effect of Part VI).

2.

a) Notwithstanding paragraph 1, a Party that chooses under Article 18 (Choice to Apply Part VI) to apply Part VI (Arbitration) may formulate one or more reservations with respect to the scope of cases that shall be eligible for arbitration under the provisions of Part VI (Arbitration). For a Party which chooses under Article 18 (Choice to Apply Part VI) to apply Part VI (Arbitration) after it has become a Party to this Convention, reservations pursuant to this subparagraph shall be made at the same time as that Party’s notification to the Depositary pursuant to Article 18 (Choice to Apply Part VI).

b) Reservations made under subparagraph a) are subject to acceptance. A reservation made under subparagraph a) shall be considered to have been accepted by a Party if it has not notified the Depositary that it objects to the reservation by the end of a period of twelve calendar months beginning on the date of notification of the reservation by the Depositary or by the date on which it deposits its instrument of ratification, acceptance, or approval, whichever is later. For a Party which chooses under Article 18 (Choice to Apply Part VI) to apply Part VI (Arbitration) after it has become a Party to this Convention, objections to prior reservations made by other Parties pursuant to subparagraph a) can be made at the time of the first-mentioned Party’s notification to the Depositary pursuant to Article 18 (Choice to Apply Part VI). Where a Party raises an objection to a reservation made under subparagraph a), the entirety of Part VI (Arbitration) shall not apply as between the objecting Party and the reserving Party.

3. Unless explicitly provided otherwise in the relevant provisions of this Convention, a reservation made in accordance with paragraph 1 or 2 shall:

a) modify for the reserving Party in its relations with another Party the provisions of this Convention to which the reservation relates to the extent of the reservation; and

b) modify those provisions to the same extent for the other Party in its relations with the reserving Party.

4. Reservations applicable to Covered Tax Agreements entered into by or on behalf of a jurisdiction or territory for whose international relations a Party is responsible, where that jurisdiction or territory is not a Party to the Convention pursuant to subparagraph b) or c) of paragraph 1 of Article 27 (Signature and Ratification, Acceptance or Approval), shall be made by the responsible Party and can be different from the reservations made by that Party for its own Covered Tax Agreements.

5. Reservations shall be made at the time of signature or when depositing the instrument of ratification, acceptance or approval, subject to the provisions of paragraphs 2, 6 and 9 of this Article, and paragraph 5 of Article 29 (Notifications). However, for a Party which chooses under Article 18 (Choice to Apply Part VI) to apply Part VI (Arbitration) after it has become a Party to this Convention, reservations described in subparagraphs p), q), r) and s) of paragraph 1 of this Article shall be made at the same time as that Party’s notification to the Depositary pursuant to Article 18 (Choice to Apply Part VI).

6. If reservations are made at the time of signature, they shall be confirmed upon deposit of the instrument of ratification, acceptance or approval, unless the document containing the reservations explicitly specifies that it is to be considered definitive, subject to the provisions of paragraphs 2, 5 and 9 of this Article, and paragraph 5 of Article 29 (Notifications).

7. If reservations are not made at the time of signature, a provisional list of expected reservations shall be provided to the Depositary at that time.

8. For reservations made pursuant to each of the following provisions, a list of agreements notified pursuant to clause ii) of subparagraph a) of paragraph 1 of Article 2 (Interpretation of Terms) that are within the scope of the reservation as defined in the relevant provision (and, in the case of a reservation under any of the following provisions other than those listed in subparagraphs c), d) and n), the article and paragraph number of each relevant provision) must be provided when such reservations are made:

a) Subparagraphs b), c), d), e) and g) of paragraph 5 of Article 3 (Transparent Entities);

b) Subparagraphs b), c) and d) of paragraph 3 of Article 4 (Dual Resident Entities);

c) Paragraphs 8 and 9 of Article 5 (Application of Methods for Elimination of Double Taxation);

d) Paragraph 4 of Article 6 (Purpose of a Covered Tax Agreement);

e) Subparagraphs b) and c) of paragraph 15 of Article 7 (Prevention of Treaty Abuse);

f) Clauses i), ii), and iii) of subparagraph b) of paragraph 3 of Article 8 (Dividend Transfer Transactions);

g) Subparagraphs d), e) and f) of paragraph 6 of Article 9 (Capital Gains from Alienation of Shares or Interests of Entities Deriving their Value Principally from Immovable Property);

h) Subparagraphs b) and c) of paragraph 5 of Article 10 (Anti-abuse Rule for Permanent Establishments Situated in Third Jurisdictions);

i) Subparagraph b) of paragraph 3 of Article 11 (Application of Tax Agreements to Restrict a Party’s Right to Tax its Own Residents);

j) Subparagraph b) of paragraph 6 of Article 13 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through the Specific Activity Exemptions);

k) Subparagraph b) of paragraph 3 of Article 14 (Splitting-up of Contracts);

l) Subparagraph b) of paragraph 5 of Article 16 (Mutual Agreement Procedure);

m) Subparagraph a) of paragraph 3 of Article 17 (Corresponding Adjustments);

n) Paragraph 6 of Article 23 (Type of Arbitration Process); and

o) Paragraph 4 of Article 26 (Compatibility).

The reservations described in subparagraphs a) through o) above shall not apply to any Covered Tax Agreement that is not included on the list described in this paragraph.

9. Any Party which has made a reservation in accordance with paragraph 1 or 2 may at any time withdraw it or replace it with a more limited reservation by means of a notification addressed to the Depositary. Such Party shall make any additional notifications pursuant to paragraph 6 of Article 29 (Notifications) which may be required as a result of the withdrawal or replacement of the reservation. Subject to paragraph 7 of Article 35 (Entry into Effect), the withdrawal or replacement shall take effect:

a) with respect to a Covered Tax Agreement solely with States or jurisdictions that are Parties to the Convention when the notification of withdrawal or replacement of the reservation is received by the Depositary:

i) for reservations in respect of provisions relating to taxes withheld at source, where the event giving rise to such taxes occurs on or after 1 January of the year next following the expiration of a period of six calendar months beginning on the date of the communication by the Depositary of the notification of withdrawal or replacement of the reservation; and

ii) for reservations in respect of all other provisions, for taxes levied with respect to taxable periods beginning on or after 1 January of the year next following the expiration of a period of six calendar months beginning on the date of the communication by the Depositary of the notification of withdrawal or replacement of the reservation; and

b) with respect to a Covered Tax Agreement for which one or more Contracting Jurisdictions becomes a Party to this Convention after the date of receipt by the Depositary of the notification of withdrawal or replacement: on the latest of the dates on which the Convention enters into force for those Contracting Jurisdictions.

Article 29 – Notifications

1. Subject to paragraphs 5 and 6 of this Article, and paragraph 7 of Article 35 (Entry into Effect), notifications pursuant to the following provisions shall be made at the time of signature or when depositing the instrument of ratification, acceptance or approval:

a) Clause ii) of subparagraph a) of paragraph 1 of Article 2 (Interpretation of Terms);

b) Paragraph 6 of Article 3 (Transparent Entities);

c) Paragraph 4 of Article 4 (Dual Resident Entities);

d) Paragraph 10 of Article 5 (Application of Methods for Elimination of Double Taxation);

e) Paragraphs 5 and 6 of Article 6 (Purpose of a Covered Tax Agreement);

f) Paragraph 17 of Article 7 (Prevention of Treaty Abuse);

g) Paragraph 4 of Article 8 (Dividend Transfer Transactions);

h) Paragraphs 7 and 8 of Article 9 (Capital Gains from Alienation of Shares or Interests of Entities Deriving their Value Principally from Immovable Property);

i) Paragraph 6 of Article 10 (Anti-abuse Rule for Permanent Establishments Situated in Third Jurisdictions);

j) Paragraph 4 of Article 11 (Application of Tax Agreements to Restrict a Party’s Right to Tax its Own Residents);

k) Paragraphs 5 and 6 of Article 12 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through Commissionnaire Arrangements and Similar Strategies);

l) Paragraphs 7 and 8 of Article 13 (Artificial Avoidance of Permanent Establishment Status through the Specific Activity Exemptions);

m) Paragraph 4 of Article 14 (Splitting-up of Contracts);

n) Paragraph 6 of Article 16 (Mutual Agreement Procedure);

o) Paragraph 4 of Article 17 (Corresponding Adjustments);

p) Article 18 (Choice to Apply Part VI);

q) Paragraph 4 of Article 23 (Type of Arbitration Process);

r) Paragraph 1 of Article 24 (Agreement on a Different Resolution);

s) Paragraph 1 of Article 26 (Compatibility); and

t) Paragraphs 1, 2, 3, 5 and 7 of Article 35 (Entry into Effect).

2. Notifications in respect of Covered Tax Agreements entered into by or on behalf of a jurisdiction or territory for whose international relations a Party is responsible, where that jurisdiction or territory is not a Party to the Convention pursuant to subparagraph b) or c) of paragraph 1 of Article 27 (Signature and Ratification, Acceptance or Approval), shall be made by the responsible Party and can be different from the notifications made by that Party for its own Covered Tax Agreements.

3. If notifications are made at the time of signature, they shall be confirmed upon deposit of the instrument of ratification, acceptance or approval, unless the document containing the notifications explicitly specifies that it is to be considered definitive, subject to the provisions of paragraphs 5 and 6 of this Article, and paragraph 7 of Article 35 (Entry into Effect).

4. If notifications are not made at the time of signature, a provisional list of expected notifications shall be provided at that time.

5. A Party may extend at any time the list of agreements notified under clause ii) of subparagraph a) of paragraph 1 of Article 2 (Interpretation of Terms) by means of a notification addressed to the Depositary. The Party shall specify in this notification whether the agreement falls within the scope of any of the reservations made by the Party which are listed in paragraph 8 of Article 28 (Reservations). The Party may also make a new reservation described in paragraph 8 of Article 28 (Reservations) if the additional agreement would be the first to fall within the scope of such a reservation. The Party shall also specify any additional notifications that may be required under subparagraphs b) through s) of paragraph 1 to reflect the inclusion of the additional agreements. In addition, if the extension results for the first time in the inclusion of a tax agreement entered into by or on behalf of a jurisdiction or territory for whose international relations a Party is responsible, the Party shall specify any reservations (pursuant to paragraph 4 of Article 28 (Reservations)) or notifications (pursuant to paragraph 2 of this Article) applicable to Covered Tax Agreements entered into by or on behalf of that jurisdiction or territory. On the date on which the added agreement(s) notified under clause ii) of subparagraph a) of paragraph 1 of Article 2 (Interpretation of Terms) become Covered Tax Agreements, the provisions of Article 35 (Entry into Effect) shall govern the date on which the modifications to the Covered Tax Agreement shall have effect.

6. A Party may make additional notifications pursuant to subparagraphs b) through s) of paragraph 1 by means of a notification addressed to the Depositary. These notifications shall take effect:

a) with respect to Covered Tax Agreements solely with States or jurisdictions that are Parties to the Convention when the additional notification is received by the Depositary:

i) for notifications in respect of provisions relating to taxes withheld at source, where the event giving rise to such taxes occurs on or after 1 January of the year next following the expiration of a period of six calendar months beginning on the date of the communication by the Depositary of the additional notification; and

ii) for notifications in respect of all other provisions, for taxes levied with respect to taxable periods beginning on or after 1 January of the year next following the expiration of a period of six calendar months beginning on the date of the communication by the Depositary of the additional notification; and

b) with respect to a Covered Tax Agreement for which one or more Contracting Jurisdictions becomes a Party to this Convention after the date of receipt by the Depositary of the additional notification: on the latest of the dates on which the Convention enters into force for those Contracting Jurisdictions.

Article 30 – Subsequent Modifications of Covered Tax Agreements

The provisions in this Convention are without prejudice to subsequent modifications to a Covered Tax Agreement which may be agreed between the Contracting Jurisdictions of the Covered Tax Agreement.

Article 31 – Conference of the Parties

1. The Parties may convene a Conference of the Parties for the purposes of taking any decisions or exercising any functions as may be required or appropriate under the provisions of this Convention.

2. The Conference of the Parties shall be served by the Depositary.

3. Any Party may request a Conference of the Parties by communicating a request to the Depositary. The Depositary shall inform all Parties of any request. Thereafter, the Depositary shall convene a Conference of the Parties, provided that the request is supported by one-third of the Parties within six calendar months of the communication by the Depositary of the request.

Article 32 – Interpretation and Implementation

1. Any question arising as to the interpretation or implementation of provisions of a Covered Tax Agreement as they are modified by this Convention shall be determined in accordance with the provision(s) of the Covered Tax Agreement relating to the resolution by mutual agreement of questions of interpretation or application of the Covered Tax Agreement (as those provisions may be modified by this Convention).

2. Any question arising as to the interpretation or implementation of this Convention may be addressed by a Conference of the Parties convened in accordance with paragraph 3 of Article 31 (Conference of the Parties).

Article 33 – Amendment

1. Any Party may propose an amendment to this Convention by submitting the proposed amendment to the Depositary.

2. A Conference of the Parties may be convened to consider the proposed amendment in accordance with paragraph 3 of Article 31 (Conference of the Parties).

Article 34 – Entry into Force

1. This Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three calendar months beginning on the date of deposit of the fifth instrument of ratification, acceptance or approval.

2. For each Signatory ratifying, accepting, or approving this Convention after the deposit of the fifth instrument of ratification, acceptance or approval, the Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three calendar months beginning on the date of the deposit by such Signatory of its instrument of ratification, acceptance or approval.

Article 35 – Entry into Effect

1. The provisions of this Convention shall have effect in each Contracting Jurisdiction with respect to a Covered Tax Agreement:

a) with respect to taxes withheld at source on amounts paid or credited to non-residents, where the event giving rise to such taxes occurs on or after the first day of the next calendar year that begins on or after the latest of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement; and

b) with respect to all other taxes levied by that Contracting Jurisdiction, for taxes levied with respect to taxable periods beginning on or after the expiration of a period of six calendar months (or a shorter period, if all Contracting Jurisdictions notify the Depositary that they intend to apply such shorter period) from the latest of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement.

2. Solely for the purpose of its own application of subparagraph a) of paragraph 1 and subparagraph a) of paragraph 5, a Party may choose to substitute “taxable period” for “calendar year”, and shall notify the Depositary accordingly.

3. Solely for the purpose of its own application of subparagraph b) of paragraph 1 and subparagraph b) of paragraph 5, a Party may choose to replace the reference to “taxable periods beginning on or after the expiration of a period” with a reference to “taxable periods beginning on or after 1 January of the next year beginning on or after the expiration of a period”, and shall notify the Depositary accordingly.

4. Notwithstanding the preceding provisions of this Article, Article 16 (Mutual Agreement Procedure) shall have effect with respect to a Covered Tax Agreement for a case presented to the competent authority of a Contracting Jurisdiction on or after the latest of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement, except for cases that were not eligible to be presented as of that date under the Covered Tax Agreement prior to its modification by the Convention, without regard to the taxable period to which the case relates.

5. For a new Covered Tax Agreement resulting from an extension pursuant to paragraph 5 of Article 29 (Notifications) of the list of agreements notified under clause ii) of subparagraph a) of paragraph 1 of Article 2 (Interpretation of Terms), the provisions of this Convention shall have effect in each Contracting Jurisdiction:

a) with respect to taxes withheld at source on amounts paid or credited to non-residents, where the event giving rise to such taxes occurs on or after the first day of the next calendar year that begins on or after 30 days after the date of the communication by the Depositary of the notification of the extension of the list of agreements; and

b) with respect to all other taxes levied by that Contracting Jurisdiction, for taxes levied with respect to taxable periods beginning on or after the expiration of a period of nine calendar months (or a shorter period, if all Contracting Jurisdictions notify the Depositary that they intend to apply such shorter period) from the date of the communication by the Depositary of the notification of the extension of the list of agreements.

6. A Party may reserve the right for paragraph 4 not to apply with respect to its Covered Tax Agreements.

7.

a) A Party may reserve the right to replace:

i) the references in paragraphs 1 and 4 to “the latest of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement”; and

ii) the references in paragraph 5 to “the date of the communication by the Depositary of the notification of the extension of the list of agreements”;

with references to “30 days after the date of receipt by the Depositary of the latest notification by each Contracting Jurisdiction making the reservation described in paragraph 7 of Article 35 (Entry into Effect) that it has completed its internal procedures for the entry into effect of the provisions of this Convention with respect to that specific Covered Tax Agreement”;

iii) the references in subparagraph a) of paragraph 9 of Article 28 (Reservations) to “on the date of the communication by the Depositary of the notification of withdrawal or replacement of the reservation”; and

iv) the reference in subparagraph b) of paragraph 9 of Article 28 (Reservations) to “on the latest of the dates on which the Convention enters into force for those Contracting Jurisdictions”;

with references to “30 days after the date of receipt by the Depositary of the latest notification by each Contracting Jurisdiction making the reservation described in paragraph 7 of Article 35 (Entry into Effect) that it has completed its internal procedures for the entry into effect of the withdrawal or replacement of the reservation with respect to that specific Covered Tax Agreement”;

v) the references in subparagraph a) of paragraph 6 of Article 29 (Notifications) to “on the date of the communication by the Depositary of the additional notification”; and

vi) the reference in subparagraph b) of paragraph 6 of Article 29 (Notifications) to “on the latest of the dates on which the Convention enters into force for those Contracting Jurisdictions”;

with references to “30 days after the date of receipt by the Depositary of the latest notification by each Contracting Jurisdiction making the reservation described in paragraph 7 of Article 35 (Entry into Effect) that it has completed its internal procedures for the entry into effect of the additional notification with respect to that specific Covered Tax Agreement”;

vii) the references in paragraphs 1 and 2 of Article 36 (Entry into Effect of Part VI) to “the later of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement”;

with references to “30 days after the date of receipt by the Depositary of the latest notification by each Contracting Jurisdiction making the reservation described in paragraph 7 of Article 35 (Entry into Effect) that it has completed its internal procedures for the entry into effect of the provisions of this Convention with respect to that specific Covered Tax Agreement”; and

viii) the reference in paragraph 3 of Article 36 (Entry into Effect of Part VI) to “the date of the communication by the Depositary of the notification of the extension of the list of agreements”;

ix) the reference in paragraph 4 of Article 36 (Entry into Effect of Part VI) to “the date of the communication by the Depositary of the notification of withdrawal of the reservation”; and

x) the reference in paragraph 5 of Article 36 (Entry into Effect of Part VI) to “the date of the communication by the Depositary of the additional notification”;

with references to “30 days after the date of receipt by the Depositary of the latest notification by each Contracting Jurisdiction making the reservation described in paragraph 7 of Article 35 (Entry into Effect) that it has completed its internal procedures for the entry into effect of the provisions of Part VI (Arbitration) with respect to that specific Covered Tax Agreement”.

b) A Party making a reservation in accordance with subparagraph a) shall notify the confirmation of the completion of its internal procedures simultaneously to the Depositary and the other Contracting Jurisdiction(s).

c) If one or more Contracting Jurisdictions to a Covered Tax Agreement makes a reservation under this paragraph, the date of entry into effect of the provisions of the Convention, of the withdrawal or replacement of a reservation, of an additional notification with respect to that Covered Tax Agreement, or of Part VI (Arbitration) shall be governed by this paragraph for all Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement.

Article 36 – Entry into Effect of Part VI

1. Notwithstanding paragraph 9 of Article 28 (Reservations), paragraph 6 of Article 29 (Notifications), and paragraphs 1 through 6 of Article 35 (Entry into Effect), with respect to two Contracting Jurisdictions to a Covered Tax Agreement, the provisions of Part VI (Arbitration) shall have effect:

a) with respect to cases presented to the competent authority of a Contracting Jurisdiction (as described in subparagraph a) of paragraph 1 of Article 19 (Mandatory Binding Arbitration)), on or after the later of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement; and

b) with respect to cases presented to the competent authority of a Contracting Jurisdiction prior to the later of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement, on the date when both Contracting Jurisdictions have notified the Depositary that they have reached mutual agreement pursuant to paragraph 10 of Article 19 (Mandatory Binding Arbitration), along with the date on which such cases shall be considered to have been presented to the competent authority of a Contracting Jurisdiction (as described in subparagraph a) of paragraph 1 of Article 19 (Mandatory Binding Arbitration)) according to the terms of that mutual agreement.

2. A Party may reserve the right for Part VI (Arbitration) to apply to a case presented to the competent authority of a Contracting Jurisdiction prior to the later of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement only to the extent that the competent authorities of both Contracting Jurisdictions agree that it will apply to that specific case.

3. In the case of a new Covered Tax Agreement resulting from an extension pursuant to paragraph 5 of Article 29 (Notifications) of the list of agreements notified under clause ii) of subparagraph a) of paragraph 1 of Article 2 (Interpretation of Terms), the references in paragraphs 1 and 2 of this Article to “the later of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement” shall be replaced with references to “the date of the communication by the Depositary of the notification of the extension of the list of agreements”.

4. A withdrawal or replacement of a reservation made under paragraph 4 of Article 26 (Compatibility) pursuant to paragraph 9 of Article 28 (Reservations), or the withdrawal of an objection to a reservation pursuant to paragraph 2 of Article 28 (Reservations) which results in the application of Part VI (Arbitration) between two Contracting Jurisdictions to a Covered Tax Agreement, shall have effect according to subparagraphs a) and b) of paragraph 1 of this Article, except that the references to “the later of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement” shall be replaced with references to “the date of the communication by the Depositary of the notification of withdrawal of the reservation”, “the date of the communication by the Depositary of the notification of replacement of the reservation” or “the date of the communication by the Depositary of the notification of withdrawal of the objection to the reservation”, respectively.

5. An additional notification made pursuant to subparagraph p) of paragraph 1 of Article 29 (Notifications) shall have effect according to subparagraphs a) and b) of paragraph 1, except that the references in paragraphs 1 and 2 of this Article to “the later of the dates on which this Convention enters into force for each of the Contracting Jurisdictions to the Covered Tax Agreement” shall be replaced with references to “the date of the communication by the Depositary of the additional notification”.

Article 37 - Withdrawal

1. Any Party may, at any time, withdraw from this Convention by means of a notification addressed to the Depositary.

2. Withdrawal pursuant to paragraph 1 shall become effective on the date of receipt of the notification by the Depositary. In cases where this Convention has entered into force with respect to all Contracting Jurisdictions to a Covered Tax Agreement before the date on which a Party’s withdrawal becomes effective, that Covered Tax Agreement shall remain as modified by this Convention.

Article 38 – Relation with Protocols

1. This Convention may be supplemented by one or more protocols.

2. In order to become a party to a protocol, a State or jurisdiction must also be a Party to this Convention.

3. A Party to this Convention is not bound by a protocol unless it becomes a party to the protocol in accordance with its provisions.

Article 39 – Depositary

1. The Secretary-General of the Organisation for Economic Co-operation and Development shall be the Depositary of this Convention and any protocols pursuant to Article 38 (Relation with Protocols).

2. The Depositary shall notify the Parties and Signatories within one calendar month of:

a) any signature pursuant to Article 27 (Signature and Ratification, Acceptance or Approval);

b) the deposit of any instrument of ratification, acceptance or approval pursuant to Article 27 (Signature and Ratification, Acceptance or Approval);

c) any reservation or withdrawal or replacement of a reservation pursuant to Article 28 (Reservations);

d) any notification or additional notification pursuant to Article 29 (Notifications);

e) any proposed amendment to this Convention pursuant to Article 33 (Amendment);

f) any withdrawal from this Convention pursuant to Article 37 (Withdrawal); and

g) any other communication related to this Convention.

3. The Depositary shall maintain publicly available lists of:

a) Covered Tax Agreements;

b) reservations made by the Parties; and

c) notifications made by the Parties.

In witness whereof the undersigned, being duly authorised thereto, have signed this Convention.

Done at Paris, the 24th day of November 2016, in English and French, both texts being equally authentic, in a single copy which shall be deposited in the archives of the Organisation for Economic Co-operation and Development.

Multilateral avtale for å gjennomføre skatteavtalerelaterte tiltak for å motvirke uthuling av skattegrunnlaget og overskuddsflytting

Partene i denne avtalen,

som konstaterer at regjeringer mister vesentlige selskapsskatteinntekter som en følge av aggressiv internasjonal skatteplanlegging som fører til en kunstig flytting av overskudd til steder med lite eller ingen skatt;

som erkjenner at uthuling av skattegrunnlaget og overskuddsflytting (heretter «BEPS») er et presserende problem, ikke bare for industrialiserte land, men også for fremvoksende økonomier og utviklingsland;

som konstaterer viktigheten av å sikre at overskudd skattlegges der hvor vesentlige økonomiske aktiviteter som genererer overskudd utøves og der hvor verdier skapes;

som ønsker velkommen tiltakspakken som er utarbeidet i OECD/G20 BEPS-prosjektet (heretter «OECD/G20 BEPS-pakken»);

som konstaterer at OECD/G20 BEPS-pakken inneholdt skatteavtaletiltak for å motvirke bestemte hybride arrangementer, forhindre avtalemisbruk, motvirke kunstige omgåelser av etablering av fast driftssted og forbedre tvisteløsning;

som erkjenner behovet for å sikre rask, samordnet og enhetlig implementering av de skatteavtalerelaterte BEPS-tiltakene i en multilateral sammenheng:

som konstaterer behovet for å sikre at eksisterende avtaler om unngåelse av dobbeltbeskatning av inntekt fortolkes med sikte på å hindre dobbeltbeskatning med hensyn til skatter omfattet av disse avtalene, uten å skape muligheter for ikke-beskatning eller redusert beskatning gjennom skatteunndragelse eller omgåelse (herunder gjennom arrangementer for utnyttelse av avtaler (treaty-shopping arrangementer) med sikte på å oppnå lettelser gjennom slike avtaler til indirekte fordel for personer bosatt i jurisdiksjoner som ikke er part til disse avtalene);

som erkjenner behovet for en effektiv mekanisme for å implementere besluttede endringer på en samordnet og effektiv måte i hele nettverket av eksisterende avtaler om unngåelse av dobbeltbeskatning av inntekt, uten å bilateralt måtte reforhandle hver enkelt slik avtale;

har blitt enig om følgende;

Del I

Anvendelsesområde og definisjoner av begreper

Artikkel 1 – Avtalens anvendelsesområde

Denne avtalen endrer alle skatteavtaler som omfattes i henhold til artikkel 2 punkt 1 a).

Artikkel 2 – Definisjoner

1. Ved anvendelse av denne avtalen, skal følgende definisjoner gjelde:

a) «skatteavtale som omfattes» betyr en avtale om unngåelse av dobbeltbeskatning av inntekt (uavhengig av om andre skatter også er omfattet):

i) som er i kraft mellom to eller flere:

A) parter; og/eller

B) jurisdiksjoner eller territorier som er parter i en avtale beskrevet ovenfor og hvis internasjonale relasjoner en part er ansvarlig for; og

ii) for hvilken hver slik part har avgitt en underretning til depositaren om at den ønsker at avtalen samt ethvert instrument som endrer eller hører til avtalen (identifisert ved tittel, partenes navn, dato for undertegning og, hvis aktuelt på tidspunktet for underretning, dato for ikrafttredelse) skal omfattes av denne avtalen.

b) «part» betyr:

i) en stat som denne avtalen er i kraft for etter artikkel 34; eller

ii) en jurisdiksjon som har undertegnet denne avtalen etter artikkel 27 punkt 1 b) eller c) og som denne avtalen er i kraft for etter artikkel 34.

c) «avtalejurisdiksjon» betyr en part i en skatteavtale som omfattes.

d) «undertegner» betyr en stat eller jurisdiksjon som har undertegnet denne avtalen, men for hvilken avtalen ennå ikke har trådt i kraft.

2. Når en part anvender denne avtalen på et hvilket som helst tidspunkt, skal ethvert uttrykk som ikke er definert i avtalen, når ikke annet fremgår av sammenhengen, ha den betydning som uttrykket har på dette tidspunkt i den relevante skatteavtalen som omfattes.

Del II

Hybride mismatcher

Artikkel 3 – Transparente enheter

1. Ved anvendelsen av en skatteavtale som omfattes skal inntekt opptjent av eller gjennom en enhet eller et arrangement som behandles som helt eller delvis skattemessig transparent etter skattelovgivningen i en av avtalejurisdiksjonene, anses som inntekt til en person bosatt i en avtalejurisdiksjon, men bare i den utstrekning denne avtalejurisdiksjonen for skatteformål behandler inntekten som inntekt til en person bosatt i den avtalejurisdiksjonen.

2. Bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som pålegger en avtalejurisdiksjon å unnta inntekt eller gi fradrag eller kredit tilsvarende den inntektsskatt som er betalt av inntekten opptjent av en person bosatt i denne avtalejurisdiksjonen og som kan skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen etter bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes, skal ikke gjelde i den utstrekning slike bestemmelser tillater beskatning i den annen avtalejurisdiksjon utelukkende fordi inntekten også er inntekt opptjent av en person bosatt i denne andre avtalejurisdiksjonen.

3. For skatteavtaler som omfattes hvor en eller flere parter har gitt underretning som beskrevet i artikkel 11 punkt 3 a), skal følgende setning tilføyes på slutten av punkt 1: «Bestemmelsene i dette punkt skal ikke i noe tilfelle fortolkes slik at de berører en avtalejurisdiksjons rett til å skattlegge personer bosatt i denne jurisdiksjonen».

4. Punkt 1 (slik det kan bli endret av punkt 3) skal gjelde istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes i den utstrekning de omhandler hvorvidt inntekt opptjent av eller gjennom enheter eller arrangementer som behandles som skattemessig transparente etter skattelovgivningen i en av avtalejurisdiksjonene (enten ved en generell regel eller ved å angi i detalj hvordan særskilte saksforhold eller typer av enheter eller arrangementer skal behandles) som inntekt til en person bosatt i en avtalejurisdiksjon.

5. En part kan forbeholde seg retten til å :

a) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes;

b) ikke anvende punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder bestemmelser som beskrives i punkt 4;

c) ikke anvende punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en bestemmelse som beskrives i punkt 4 som utelukker fordeler etter skatteavtalen i de tilfellene hvor inntekt opptjenes av eller gjennom en enhet eller et arrangement etablert i en jurisdiksjon som ikke er part i avtalen;

d) ikke anvende punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en bestemmelse som beskrives i punkt 4 som angir i detalj hvordan særskilte saksforhold og typer av enheter eller arrangementer skal behandles;

e) ikke anvende punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder bestemmelser som beskrives i punkt 4 som angir i detalj hvordan særskilte saksforhold og typer av enheter eller arrangementer skal behandles og som utelukker fordeler etter skatteavtalen i de tilfellene hvor inntekt opptjenes av eller gjennom en enhet eller et arrangement etablert i en jurisdiksjon som ikke er part i avtalen;

f) ikke anvende punkt 2 for dens skatteavtaler som omfattes;

g) anvende punkt 1 bare for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en bestemmelse som beskrives i punkt 4 som angir i detalj hvordan særskilte saksforhold og typer av enheter eller arrangementer skal behandles;

6. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrives i punktene 5 a) eller b) i skal underrette depositaren om hvorvidt noen av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrives i punkt 4 og som ikke omfattes av et forbehold etter punktene 5 c) til e), og i så fall, artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. I tilfelle en part har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 5 g), skal underretningen som beskrives i foregående setning begrenses til de skatteavtalene som omfattes som dette forbeholdet gjelder for. Hvis alle avtalejurisdiksjonene har underrettet slik om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal bestemmelsen erstattes av bestemmelsen i punkt 1 (slik det kan bli endret av punkt 3) i den utstrekning som angis i punkt 4. I andre tilfeller skal punkt 1 (slik det kan bli endret av punkt 3) gjelde fremfor bestemmelser i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med punkt 1 (slik det kan bli endret av punkt 3).

Artikkel 4 – Personer med dobbelt bosted

1. Når en annen person enn en fysisk person er bosatt i mer enn én avtalejurisdiksjon på grunn av bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes, skal de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene ved gjensidig overenskomst forsøke å avgjøre hvilken avtalejurisdiksjon en slik person skal anses å være bosatt i ved anvendelsen av den skatteavtalen som omfattes. Ved avgjørelsen skal det tas hensyn til stedet for virkelig ledelse, stedet hvor personen er inkorporert eller på annen måte opprettet og enhver annen relevant faktor. I fravær av en slik overenskomst, skal en slik person ikke ha rett til noen nedsettelse av eller fritak for skatt i medhold av den skatteavtalen som omfattes, unntatt i den utstrekning og på en slik måte som de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene blir enige om.

2. Punkt 1 skal gjelde istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som har bestemmelser for å avgjøre hvorvidt en annen person enn en fysisk person skal anses som bosatt i én av avtalejurisdiksjonene i de tilfeller der denne personen ellers ville blitt behandlet som bosatt i mer enn én avtalejurisdiksjon. Punkt 1 skal ikke gjelde for bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som særskilt omhandler hvor selskaper som deltar i arrangementer for såkalte «dual-listed companies» skal anses bosatt.

3. En part kan forbeholde seg retten til å:

a) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes;

b) ikke anvende hele denne artikkelen for skatteavtaler som omfattes som allerede behandler tilfeller hvor en annen person enn en fysisk person anses bosatt i mer enn én avtalejurisdiksjon ved å kreve at de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene ved gjensidig overenskomst skal forsøke å avgjøre hvilken avtalejurisdiksjon personen skal anses som bosatt i;

c) ikke anvende hele denne artikkelen for skatteavtaler som omfattes som allerede behandler tilfeller hvor en annen person enn en fysisk person er bosatt i mer enn én avtalejurisdiksjon ved å utelukke avtalefordeler uten å kreve at de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene ved gjensidig overenskomst skal forsøke å avgjøre hvilken avtalejurisdiksjon personen skal anses som bosatt i;

d) ikke anvende hele denne artikkelen for skatteavtaler som omfattes som allerede behandler tilfeller hvor en person annen enn en fysisk person er bosatt i mer enn én avtalejurisdiksjon ved å kreve at de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene ved gjensidig overenskomst skal forsøke å avgjøre hvilken avtalejurisdiksjon personen skal anses som bosatt i og avgjøre behandlingen av den personen etter den skatteavtalen omfattes i de tilfeller man ikke blir enige om å inngå en slik overenskomst;

e) å erstatte siste setning i punkt 1 med følgende tekst for dens skatteavtaler som omfattes «I fravær av en slik overenskomst, skal en slik person ikke ha rett til noen nedsettelse av eller fritak for skatt i medhold av den skatteavtalen som omfattes.»;

f) ikke anvende hele denne artikkelen for skatteavtaler som omfattes med parter som har tatt forbehold som beskrevet i underpunkt e).

4. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 3 a) skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 2 og som ikke omfattes av et forbehold etter punktene 3 b) til d), og i så fall, artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Hvis alle avtalejurisdiksjonene har underrettet slik om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal bestemmelsen erstattes av bestemmelsen i punkt 1. I andre tilfeller skal punkt 1 gjelde fremfor bestemmelser i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med punkt 1.

Artikkel 5 – Anvendelse av metoder for å avhjelpe dobbeltbeskatning

1. En part kan velge å anvende enten punktene 2 og 3 (Alternativ A), punktene 4 og 5 (Alternativ B) eller punktene 6 og 7 (Alternativ C) eller velge å ikke anvende noen av alternativene. Dersom hver avtalejurisdiksjon i en skatteavtale som omfattes velger forskjellige alternativer (eller en avtalejurisdiksjon velger å anvende et alternativ og de andre velger å ikke anvende noen av alternativene), skal alternativene valgt av hver avtalejurisdiksjon gjelde for avtalejurisdiksjonens egne bosatte.

Alternativ A

2. Bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som ellers ville unnta inntekt opptjent eller formue eid av en person bosatt i en avtalejurisdiksjon fra skatt i den avtalejurisdiksjonen med det formål å unngå dobbeltbeskatning, skal ikke gjelde hvor den andre avtalejurisdiksjonen anvender bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes til å unnta slik inntekt eller formue fra skattlegging eller redusere satsen som slik inntekt eller formue kan skattlegges med. I sistnevnte tilfelle, skal den førstnevnte avtalejurisdiksjonen innrømme som fradrag i den skatt som ilegges vedkommende bosatte persons inntekt eller formue, et beløp som tilsvarer den skatt som er betalt i den andre avtalejurisdiksjonen. Slikt fradrag skal imidlertid ikke overstige den del av skatten, beregnet før fradraget gis, som kan henføres til den inntekt eller formue som kan skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen.

3. Punkt 2 skal gjelde for en skatteavtale som omfattes som ellers ville pålegge en avtalejurisdiksjon å frita inntekt eller formue som beskrives i det punktet fra skatt.

Alternativ B

4. Bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som ellers unntar inntekt opptjent av en person bosatt i en avtalejurisdiksjon fra skatt i den avtalejurisdiksjonen med det formål å unngå dobbeltbeskatning fordi slik inntekt behandles som utbytte av den avtalejurisdiksjonen, skal ikke gjelde når slik inntekt gir rett til fradrag ved beregningen av skattepliktig overskudd for en person bosatt i den andre avtalejurisdiksjonen etter lovgivningen i den andre avtalejurisdiksjonen. I slike tilfeller skal førstnevnte avtalejurisdiksjon innrømme som fradrag i den skatt som ilegges denne personens inntekt, et beløp som tilsvarer den skatt som er betalt i den andre avtalejurisdiksjonen. Slikt fradrag skal imidlertid ikke overstige den del av inntektsskatten, beregnet før fradraget gis, som kan henføres til den inntekten som kan skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen.

5. Punkt 4 skal gjelde for en skatteavtale som omfattes som ellers ville pålegge en avtalejurisdiksjon å frita inntekt som beskrives i det punktet fra skatt.

Alternativ C

6.

a) Når en person bosatt i en avtalejurisdiksjon opptjener inntekt eller eier formue som kan skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen etter bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes (unntatt i den utstrekning disse bestemmelsene tillater beskatning av den andre avtalejurisdiksjonene utelukkende fordi inntekten også er inntekt opptjent av en person bosatt i den andre avtalejurisdiksjonen), skal den førstnevnte avtalejurisdiksjonen;

i) innrømme et fradrag i den skatten på denne personens inntekt med et beløp som tilsvarer den inntektsskatt som er betalt i den andre avtalejurisdiksjonen;

ii) innrømme et fradrag i den skatten på denne personens formue med et beløp som tilsvarer den formuesskatt som er betalt i den andre avtalejurisdiksjonen.

Slikt fradrag skal imidlertid ikke overstige den del av inntektsskatten eller formuesskatten, beregnet før fradraget gis, som kan henføres til den inntekt eller formue som kan skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen.

b) Når inntekt opptjent eller formue eid av en person bosatt i en avtalejurisdiksjon er unntatt fra beskatning i denne avtalejurisdiksjonen i medhold av noen bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, kan denne avtalejurisdiksjonen likevel medregne den unntatte inntekten eller formuen ved beregningen av skatten på personens resterende inntekt eller formue.

7. Punkt 6 skal gjelde istedenfor bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som pålegger en avtalejurisdiksjon, med det formål å unngå dobbeltbeskatning, å unnta fra skatt i den avtalejurisdiksjonen en persons inntekt eller formue som i henhold til bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes kan skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen.

8. En part som velger å ikke anvende et alternativ under punkt 1, kan forbeholde seg retten til å ikke anvende hele denne artikkelen på én eller flere angitte skatteavtaler som omfattes (eller for alle dens skatteavtaler som omfattes).

9. En part som velger å ikke anvende Alternativ C, kan forbeholde seg retten til å ikke tillate de(n) andre avtalejurisdiksjonen(e) å anvende Alternativ C på én eller flere angitte skatteavtaler som omfattes (eller på alle dens skatteavtaler som omfattes).

10. Hver part som velger å anvende et alternativ under punkt 1 skal underrette depositaren om dens valg av alternativ. Slik underretning skal også inneholde:

a) for en part som velger å anvende Alternativ A, listen over dens skatteavtaler som omfattes som inneholder en bestemmelse som beskrives i punkt 3, samt artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse;

b) for en part som har valgt å anvende Alternativ B, listen over dens skatteavtaler som omfattes som inneholder en bestemmelse som beskrives i punkt 5, samt artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse;

c) for en part som har valgt å anvende Alternativ C, listen over dens skatteavtaler som inneholder en bestemmelse som beskrives i punkt 7, samt artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse.

Et alternativ skal anvendes for en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes bare der parten som har valgt å anvende dette alternativet har underrettet slik om bestemmelsen.

Del III

Avtalemisbruk

Artikkel 6 – Formål med en skatteavtale som omfattes

1. En skatteavtale som omfattes skal endres slik at den inneholder følgende tekst i fortalen:

«som har til hensikt å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til de skatter som omfattes av denne avtalen, uten å skape muligheter for ikke-beskatning eller redusert beskatning gjennom skatteunndragelse eller omgåelse (herunder gjennom arrangementer for utnyttelse av skatteavtalen (treaty-shopping arrangementer) som innebærer at personer som er bosatt i en jurisdiksjon som ikke er part i avtalen indirekte oppnår fordeler etter avtalen),».

2. Teksten i punkt 1 skal tas inn i en skatteavtale som omfattes istedenfor eller i fravær av tekst i fortalen i den skatteavtalen som omfattes som viser til formålet om å unngå dobbeltbeskatning, uavhengig av om denne teksten også viser til formålet om ikke å skape muligheter for ikke-beskatning eller redusert beskatning.

3. En part kan også velge å ta inn følgende tekst i fortalen i dens skatteavtaler som omfattes som ikke inneholder tekst i fortalen som viser til et ønske om å utvikle de økonomiske forbindelsene eller utvide samarbeidet i skattesaker:

«Som ønsker å ytterligere utvikle sine økonomiske forbindelser og utvide sitt samarbeid i skattesaker,».

4. En part kan forbeholde seg retten til å ikke anvende punkt 1 på dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en tekst i fortalen som beskriver avtalejurisdiksjonenes formål om å unngå dobbeltbeskatning uten å skape muligheter for ikke-beskatning eller redusert beskatning, uavhengig av om slik tekst er begrenset til tilfeller av skatteunndragelse eller omgåelse (herunder gjennom arrangementer for utnyttelse av skatteavtalen (treaty-shopping arrangementer) som innebærer at personer som er bosatt i en jurisdiksjon som ikke er part i avtalen indirekte oppnår fordeler etter avtalen) eller har en bredere anvendelse.

5. Hver part skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes, foruten avtaler som faller innenfor anvendelsesområdet for et forbehold under punkt 4, inneholder tekst i fortalen som beskrives i punkt 2, og i så fall, teksten i det relevante punktet i fortalen. Hvis alle avtalejurisdiksjonene har underrettet slik om teksten i fortalen, skal slik tekst i fortalen erstattes med teksten som beskrives i punkt 1. I andre tilfeller skal teksten som beskrives i punkt 1 tas inn i tillegg til den eksisterende fortalen.

6. Hver part som velger å anvende punkt 3 skal underrette depositaren om sitt valg. Slik underretning skal også inneholde listen over dens skatteavtaler som omfattes som ikke allerede inneholder en tekst i fortalen som viser til ønske om å utvikle økonomiske forbindelser eller å utvide samarbeidet i skattesaker. Teksten beskrevet i punkt 3 skal tas inn i en skatteavtale som omfattes bare dersom alle avtalejurisdiksjoner har valgt å anvende det punktet og har underrettet slik om skatteavtalen som omfattes.

Artikkel 7 – Forhindre avtalemisbruk

1. Uansett enhver annen bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal en fordel i en skatteavtale som omfattes ikke innrømmes for et inntekts- eller formueselement, hvis det med hensyn til alle relevante omstendigheter er rimelig å anta at å oppnå denne fordelen var et av hovedformålene med noe arrangement eller noen transaksjonen som direkte eller indirekte resulterte i denne fordelen, med mindre det fastslås at å innrømme denne fordelen under disse omstendighetene er i overensstemmelse med de relevante bestemmelsenes hensikt og formål.

2. Punkt 1 skal gjelde istedenfor eller i fravær av en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes som utelukker alle eller deler av de fordeler, som ellers ville blitt innrømmet i medhold av en skatteavtale som omfattes dersom hovedformålet eller ett av hovedformålene med noe arrangement eller noen transaksjon, eller av noen person med interesser i et arrangement eller transaksjon, var å oppnå disse fordelene.

3. En part som ikke har tatt et forbehold som beskrives i punkt 15 a) kan også velge å anvende punkt 4 for dens skatteavtaler som omfattes.

4. Dersom en fordel under en skatteavtale som omfattes utelukkes for en person etter bestemmelsene i skatteavtalen som omfattes (slik den kan endres av denne avtalen) som utelukker alle fordeler eller deler av en fordel som ellers ville blitt innrømmet etter den skatteavtalen som omfattes dersom hovedformålet eller ett av hovedformålene med noe arrangement eller noen transaksjon, eller av noen person med interesser i et arrangement eller transaksjon, var å oppnå disse fordelene, skal den kompetente myndighet i den avtalejurisdiksjonen som ellers ville ha innrømmet denne fordelen, behandle personen som om den hadde rett til denne fordelen, eller til ulike fordeler for et særskilt inntekts- eller formueselement, dersom denne kompetente myndigheten, etter anmodning fra denne personen og etter overveielse av de relevante omstendighetene, fastslår at slike fordeler ville ha blitt innrømmet personen i fravær av den aktuelle transaksjonen eller arrangementet. Den kompetente myndighet i den avtalejurisdiksjonen som mottar anmodningen etter dette punkt fra en person bosatt i den andre avtalejurisdiksjonen, skal konsultere den kompetente myndighet i den andre avtalejurisdiksjonen før anmodningen avslås.

5. Punkt 4 skal gjelde for bestemmelser i en skatteavtale som omfattes (slik den kan endres av denne avtalen) som utelukker alle fordeler eller deler av en fordel som ellers ville ha vært innrømmet etter en skatteavtale som omfattes dersom hovedformålet eller ett av hovedformålene med noe arrangement eller noen transaksjon eller enhver person med interesse i et arrangement eller transaksjon, var å oppnå disse fordelene.

6. En part kan også velge å anvende bestemmelsene i punktene 8 til 13 (heretter omtalt som «forenklede bestemmelser om begrensning av fordeler» for dens skatteavtaler som omfattes ved å gi underretning som beskrives i punkt 17 c). De forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler skal gjelde for en skatteavtale som omfattes bare der alle avtalejurisdiksjoner har valgt å anvende dem.

7. I tilfeller der noen, men ikke alle, avtalejurisdiksjonene til en skatteavtale som omfattes har valgt å anvende de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler etter punkt 6, skal de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler gjelde for innrømmelser av fordeler under en skatteavtale som omfattes uavhengig av bestemmelsene i det punktet:

a) for alle avtalejurisdiksjoner, dersom alle avtalejurisdiksjoner som, etter punkt 6, ikke velger å anvende den forenklede bestemmelsen om begrensning av fordeler, er enige i en slik anvendelse ved å velge å anvende dette underpunktet og underretter depositaren deretter; eller

b) bare for de avtalejurisdiksjonene som har valgt å anvende de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler, dersom alle avtalejurisdiksjonene som etter punkt 6, ikke har valgt å anvende de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler, er enige i en slik anvendelse ved å velge å anvende dette underpunktet og underretter depositaren deretter.

Forenklede bestemmelser om begrensing av fordeler

8. Med mindre annet er angitt i de forenklede bestemmelsene om begrensing av fordeler, skal en person bosatt i en avtalejurisdiksjon til en skatteavtale som omfattes ikke ha rett til en fordel som ellers ville blitt innrømmet etter den skatteavtalen som omfattes, bortsatt fra en fordel etter bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes som:

a) fastslår hvor en annen person enn en fysisk person skal anses som bosatt når personen er bosatt i mer enn én avtalejurisdiksjon på grunn av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som definerer hva det vil si å være bosatt i en avtalejurisdiksjon;

b) angir at en avtalejurisdiksjon i overensstemmelse med skatteavtalen som omfattes vil gi et foretak i denne avtalejurisdiksjonen en korresponderende retting etter en primær retting gjort av den andre avtalejurisdiksjonen med hensyn til den skatt som er ilagt i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen på fortjenesten til et foretak med interessefellesskap; eller

c) tillater personer bosatt i en avtalejurisdiksjon å anmode den kompetente myndighet i denne avtalejurisdiksjonen om å behandle saker om skattlegging som er i strid med den skatteavtalen som omfattes,

med mindre en slik bosatt person er en «kvalifisert person», som definert i punkt 9 på tidspunktet da fordelen ville ha blitt innrømmet.

9. En person bosatt i en avtalejurisdiksjon til en skatteavtale som omfattes er en kvalifisert person på et tidspunkt en fordel ellers ville ha blitt innrømmet i medhold av den skatteavtalen som omfattes, dersom, på dette tidspunktet, den bosatte personen er:

a) en fysisk person;

b) denne avtalejurisdiksjon, dens regionale eller lokale forvaltningsmyndigheter, eller slike myndigheters institusjoner eller innretninger;

c) et selskap eller annen enhet, dersom selskapets eller enhetens majoritetsaksjeklasse regelmessig omsettes på én eller flere anerkjente børser;

d) en person, unntatt en fysisk person, som

i) er en veldedig organisasjon av en type som er avtalt av avtalejurisdiksjonene gjennom utveksling av diplomatiske noter; eller

ii) er en enhet eller et arrangement etablert i denne avtalejurisdiksjonen og som behandles som en selvstendig person etter skattelovgivningen i denne avtalejurisdiksjonen og:

A) som er etablert og utelukkende eller tilnærmet utelukkende har som formål å forvalte eller tilstå pensjonsytelser og bidrag eller tilfeldige ytelser til fysiske personer og som er regulert som sådan av denne avtalejurisdiksjonen eller en av dens regionale eller lokale forvaltningsmyndigheter; eller

B) som er etablert og utelukkende eller tilnærmet utelukkende har som formål å investere midler til fordel for enheter eller arrangementer som omtalt i underpunkt A);

e) en person, unntatt en fysisk person, dersom personer som er bosatt i denne avtalejurisdiksjonen og som har rett til fordeler etter den skatteavtalen som omfattes under underpunkt a) til d), på minst halvparten av dagene i en tolvmånedersperiode som omfatter tidspunktet da fordelen ellers ville vært innrømmet, eier, direkte eller indirekte, minst 50 prosent av aksjene i denne personen.

10.

a) En person bosatt i en avtalejurisdiksjon til en skatteavtale som omfattes vil ha rett til fordeler i en skatteavtale som omfattes for en inntekt som skriver seg fra den andre avtalejurisdiksjonen, uavhengig av om den bosatte personen er en kvalifisert person, dersom den bosatte personen deltar i aktiv forretningsvirksomhet i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen, og inntekten som skriver seg fra den andre avtalejurisdiksjonen oppstår ved eller har tilknytning til, den virksomheten. Ved anvendelsen av de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler, skal uttrykket «aktiv forretningsvirksomhet» omfatte følgende aktiviteter eller enhver kombinasjon av disse:

i) virksomhet som holdingsselskap

ii) forestå generell kontroll eller ledelse av en gruppe av selskaper

iii) forestå gruppefinansiering (herunder sentralisert kontantforvaltning (cash pooling)); eller

iv) foreta eller bestyre investeringer, med mindre disse aktivitetene er utført av en bank, forsikringsselskap eller registrert fondsforvalter i dennes sedvanlige virksomhetsutøvelse som sådan.

b) Dersom en person bosatt i en avtalejurisdiksjon i en skatteavtale som omfattes erverver en inntekt fra forretningsvirksomhet som personen driver i den andre avtalejurisdiksjonen, eller erverver inntekt i den andre avtalejurisdiksjonen fra en tilknyttet person, skal vilkårene beskrevet i underpunkt a) anses oppfylt for slik inntekt bare dersom forretningsvirksomheten som utøves av denne personen i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen som inntekten er knyttet til, er betydelig sammenlignet med den samme aktiviteten eller en supplerende forretningsvirksomhet utøvet av denne personen eller slik tilknyttet person i den andre avtalejurisdiksjonen. Avgjørelsen av hvorvidt en næringsvirksomhet er betydelig etter dette underpunkt skal baseres på alle fakta og omstendigheter.

c) Ved anvendelsen av dette punkt skal aktivitet utøvet av personer tilknyttet en person bosatt i en avtalejurisdiksjon i en skatteavtale som omfattes anses utøvet av denne personen.

11. En person bosatt i en avtalejurisdiksjon i en skatteavtale som omfattes som ikke er en kvalifisert person, skal også ha rett til en fordel som ellers ville vært innrømmet etter den skatteavtalen som omfattes for en inntekt, dersom personer som er tilsvarende begunstiget, på minst halvparten av dagene i en tolvmåneders periode som omfatter tidspunktet for når fordelen ellers ville blitt innrømmet, eier, direkte eller indirekte, minst 75 prosent av interessene i denne personen.

12. Dersom en person bosatt i en avtalejurisdiksjon i en skatteavtale som omfattes verken er en kvalifisert person etter bestemmelsene i punkt 9, eller har rett til fordeler etter punkt 10 eller 11, kan den kompetente myndighet i den andre avtalejurisdiksjonen likevel, ut fra hensikten og formålet med den skatteavtalen som omfattes, likevel innrømme fordeler etter den skatteavtalen som omfattes, eller fordeler for en bestemt inntekt, men bare dersom en slik person på en tilfredsstillende måte for den kompetente myndighet viser at verken dens etablering, ervervelse eller vedlikehold, eller utøvelsen av virksomhet, har som et av sine hovedformål å oppnå fordelene etter den skatteavtalen som omfattes. Før en anmodning etter dette punkt fremsettes av en person bosatt i en avtalejurisdiksjon enten innvilges eller avslås, skal den kompetente myndighet i den andre avtalejurisdiksjonen hvor anmodningen er fremsatt, konsultere med den kompetente myndighet i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen.

13. Ved anvendelsen av de forenklede bestemmelsene om begrensing av fordeler skal:

a) uttrykket «anerkjent børs» bety:

i) enhver børs etablert og regulert som sådan etter lovgivningen i en av avtalejurisdiksjonene; og

ii) enhver annen børs som de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene blir enige om;

b) uttrykket «majoritetsaksjeklasse» bety en aksjeklasse eller -klasser i et selskap som representerer majoriteten av de samlede stemmene i og verdien av selskapet eller det eller de slag av eierinteresser i en enhet som til sammen representerer majoriteten av de samlede stemmer og verdier i enheten;

c) uttrykket «tilsvarende begunstiget» bety en person som i en avtalejurisdiksjon til en skatteavtale som omfattes for en inntekt ville hatt rett til fordelene etter internlovgivningen i den avtalejurisdiksjonen, den skatteavtalen som omfattes eller et hvilket som helst annet internasjonalt instrument som svarer til, eller er mer gunstige enn, fordelene innrømmet for denne inntekten etter den skatteavtalen som omfattes. For å avgjøre om en person er en tilsvarende begunstiget med hensyn til utbytte, skal personen anses å inneha den samme kapitalandel i det selskapet som utbetaler utbyttet som innehas av det selskapet som gjør krav på fordelen;

d) for enheter som ikke er selskaper, utrykket «aksjer» bety interesser som er sammenlignbare med aksjer;

e) to personer anses å være «tilknyttede personer» dersom en eier, direkte eller indirekte, minst 50 prosent av eierinteressene i den andre (eller i tilfellet av et selskap, minst 50 prosent av de samlede stemmene og verdiene av selskapets aksjer) eller en annen person eier, direkte eller indirekte, minst 50 prosent av de eierinteressene (eller i tilfellet av et selskap, minst 50 prosent av de samlede stemmene og verdiene av selskapets aksjer) i hver av disse personene. En person skal uansett anses tilknyttet en annen dersom, basert på alle relevante fakta og omstendigheter, én har kontroll over den andre eller begge kontrolleres av den samme personen eller personene.

14. De forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler skal gjelde istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som ellers ville begrense fordelene i en skatteavtale som omfattes (eller som ville begrense fordeler annet enn en fordel etter bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes vedrørende bosted, foretak med fast tilknytning til hverandre eller ikke-diskriminering eller en fordel som ikke er begrenset utelukkende til personer bosatt i en avtalejurisdiksjon) til å gjelde for en person bosatt som kvalifiserer for slik fordeler bare ved å oppfylle en eller flere bestemte tester.

15. En part kan forbeholde seg retten til å;

a) ikke anvende punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes på fordi parten har til hensikt å innføre en kombinasjon av detaljerte bestemmelser om begrensing av fordeler og, enten regler for å adressere conduit-finansieringsstrukturer eller en hovedformålstest, og på denne måten oppfylle minimumsstandarden for å forhindre avtalemisbruk etter OECD/G20s BEPS-pakke. I slike tilfeller skal avtalejurisdiksjonene forsøke å oppnå en gjensidig tilfredsstillende løsning som oppfyller minimumsstandarden;

b) ikke anvende punkt 1 (og punkt 4, dersom en part har valgt å anvende det punktet) for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder bestemmelser som utelukker alle fordeler som ellers ville vært innrømmet etter en skatteavtale som omfattes dersom hovedformålet eller ett av hovedformålene med noe arrangement eller noen transaksjon, eller for noen person som deltar i et arrangement eller en transaksjon, var å oppnå disse fordelene;

c) ikke anvende de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder bestemmelser som beskrevet i punkt 14.

16. Unntatt når, i henhold til punkt 7, de forenklede bestemmelsene om begrensninger av fordeler gjelder for innrømmelse av fordeler etter en skatteavtale som omfattes, kan er part som etter punkt 6 velger å anvende de forenklede bestemmelsene om begrensninger av fordeler, forbeholde seg retten til å ikke anvende noen del av denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes når én eller flere av de andre avtalejurisdiksjonene ikke har valgt å anvende de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler. I et slikt tilfelle skal avtalejurisdiksjonene forsøke å oppnå en gjensidig tilfredsstillende løsning som oppfyller minimumsstandarden for å forhindre avtalemisbruk under OECD/G20s BEPS-pakke.

17.

a) Hver part som ikke har tatt forbehold som beskrevet i punkt 15 a) i skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes som ikke er omfattet av et forbehold som beskrevet i punktnummer 15 b) i, inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 2, og i så fall, artikkel og punkt i hver slik bestemmelse. Dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal den bestemmelsen erstattes av bestemmelsen i punkt 1 (og hvor det er anvendelig, punkt 4). I andre tilfeller, skal punkt 1 (og hvor det er anvendelig, punkt 4) gjelde fremfor bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med punkt 1 (og hvor det er anvendelig, punkt 4). En part som har gitt underretning etter dette underpunktet kan også inkludere en uttalelse om at parten aksepterer anvendelsen av punkt 1 alene som et midlertidig tiltak, men har til hensikt, hvor mulig, å inkludere en bestemmelse om begrensning av fordeler, i tillegg til eller til erstatning for punkt 1, gjennom bilaterale forhandlinger.

b) Hver part som velger å anvende punkt 4 skal underrette depositaren om sitt valg. Punkt 4 skal bare gjelde for en skatteavtale som omfattes dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt slik underretning.

c) Hver part som har valgt å anvende de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler etter punkt 6, skal underrette depositaren om sitt valg. Med mindre en slik part har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 15 c), skal en slik underretning også omfatte listen av dens skatteavtaler som omfattes som inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 14, i tillegg til artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse.

d) Hver part som ikke velger å anvende de forenklede bestemmelsene om begrensning av fordeler etter punkt 6, men som velger å anvende enten punkt 7 a) eller b), skal underrette depositaren om sitt valg av underpunkt. Med mindre en slik part også har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 15 c), skal en slik underretning også omfatte listen over dens skatteavtaler som omfattes som inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 14, i tillegg til artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse.

e) Dersom alle avtalejurisdiksjoner har underrettet etter underpunkt c) eller d) om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal den bestemmelsen erstattes av de forenklede bestemmelsene om begrensninger av fordeler. I andre tilfeller skal de forenklede bestemmelsene om begrensninger av fordeler gjelde fremfor bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med de forenklede bestemmelsene om begrensing av fordeler.

Artikkel 8 – Transaksjoner for å overføre utbytte

1. Bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som unntar utbytte betalt av et selskap som er bosatt i en avtalejurisdiksjon fra skatt eller som begrenser den satsen som slikt utbytte kan skattlegges med, forutsatt at den virkelige rettighetshaveren eller mottakeren er et selskap som er bosatt i den andre avtalejurisdiksjonen og som eier, innehar eller kontrollerer mer enn en angitt andel av kapitalen, aksjene, andelene, stemmerettighetene, stemmeberettigede aksjer eller lignende eierinteresser i selskapet som deler ut utbyttet, skal bare gjelde dersom eierkravet beskrevet i disse bestemmelsene er oppfylt i en 365 dagers periode som omfatter den dagen utbytte utdeles (ved beregningen av perioden skal det ikke tas hensyn til endringer i eierskap som er et direkte resultat av at et selskap omstruktureres, som f.eks. en fusjon eller fisjon av det selskapet som innehar aksjene eller som deler ut utbyttet).

2. Den minste eierperioden beskrevet i punkt 1 skal gjelde istedenfor eller i fravær av en minste eierperiode i bestemmelser som beskrevet i punkt 1 i en skatteavtale som omfattes.

3. En part kan forbeholde seg retten til å;

a) ikke anvende hele denne artikkel for dens skatteavtaler som omfattes;

b) ikke anvende hele denne artikkel for dens skatteavtaler som omfattes i den utstrekning bestemmelsene beskrevet i punkt 1 allerede inneholder;

i) en minste eierperiode;

ii) en minste eierperiode kortere enn en 365 dagers periode; eller

iii) en minste eierperiode lenger enn en 365 dagers periode.

4. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 3 a) skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 1 som ikke er omfattet et forbehold som beskrevet i punkt 3 b), og i så fall, artikkel og punktnummer i hver slik bestemmelse. Punkt 1 skal gjelde for en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes bare dersom alle avtalejurisdiksjoner har gitt en slik underretning om denne bestemmelsen.

Artikkel 9 – Gevinst ved realisasjon av aksjer eller eierandeler i enheter som utleder sin verdi hovedsakelig fra fast eiendom

1. Bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som medfører at gevinst ervervet av en person bosatt i en avtalejurisdiksjon ved realisasjon av aksjer eller andre eierandeler i en enhet kan skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen, forutsatt at disse aksjene eller eierandelene utleder mer enn en angitt andel av sin verdi fra fast eiendom som ligger i den andre avtalejurisdiksjonen (eller forutsatt at mer enn en angitt andel av eiendelene i enheten består av slik fast eiendom);

a) skal gjelde dersom den relevante terskelverdien er oppfylt på ethvert tidspunkt i løpet av 365 dager forut for realisasjonstidspunktet; og

b) skal gjelde for aksjer eller sammenlignbare eierandeler, som rettigheter i et interessentskap eller trust (i den utstrekning slike aksjer eller rettigheter ikke allerede er omfattet), i tillegg til enhver aksje eller eierandel allerede omfattet av bestemmelsen.

2. Perioden angitt i punkt 1 a) skal gjelde istedenfor eller i fravær av en tidsperiode for å fastslå om de relevante terskelverdier i bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som beskrevet i punkt 1 er oppfylt.

3. En part kan også velge å anvende punkt 4 for dens skatteavtaler som omfattes.

4. Ved anvendelsen av en skatteavtale som omfattes, kan gevinst ervervet av en person bosatt i en avtalejurisdiksjon ved realisasjon av aksjer eller sammenlignbare eierandeler i et interessentskap eller trust, skattlegges i den andre avtalejurisdiksjon dersom 50 prosent av disse aksjenes eller eierandelenes verdi, på noe som helst tidspunkt i løpet av 365 dager forut for realisasjonen, skriver seg direkte eller indirekte fra fast eiendom som befinner seg i den andre avtalejurisdiksjonen.

5. Punkt 4 skal gjelde istedenfor eller i fravær av en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes som medfører at gevinst ervervet av en person bosatt i en avtalejurisdiksjon ved realisasjon av aksjer eller andre eierandeler i en enhet kan skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen, forutsatt at en angitt andel av disse aksjenes eller eierandelenes verdi skriver seg fra fast eiendom som ligger i den andre avtalejurisdiksjonen, eller forutsatt at mer enn en angitt andel av eiendelene i enheten består av slik fast eiendom.

6. En part kan forbeholde seg retten til å;

a) ikke anvende punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes;

b) ikke anvende punkt 1 a) for dens skatteavtaler som omfattes;

c) ikke anvende punkt 1 b) for dens skatteavtaler som omfattes;

d) ikke anvende punkt 1 a) for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 1 som inneholder en periode for å fastslå hvorvidt den relevante terskelverdien er oppfylt;

e) ikke anvende punkt 1 b) for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 1 som gjelder for realisasjon av andre rettigheter enn aksjer;

f) ikke anvende punkt 4 for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder bestemmelser som beskrevet i punkt 5.

7. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet punkt 6 a), skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 1, og i så fall, artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Punkt 1 skal gjelde for en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes bare dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning om den bestemmelsen.

8. Hver part som velger å anvende punkt 4 skal underrette depositaren om sitt valg. Punkt 4 skal gjelde for en skatteavtale som omfattes bare dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning. I et slikt tilfelle skal punkt 1 ikke gjelde for den skatteavtalen som omfattes. Dersom en part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 6 f), men har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 6 a), skal en slik underretning også omfatte listen over dens skatteavtaler som omfattes som inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 5, så vel som artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Dersom alle avtalejurisdiksjonene har underrettet etter dette punktet eller punkt 7 om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal den bestemmelsen erstattes med bestemmelsen i punkt 4. I andre tilfeller skal punkt 4 gjelde foran bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med punkt 4.

Artikkel 10 – Regler mot misbruk av faste driftssteder i tredje jurisdiksjoner

1. Når

a) et foretak i en avtalejurisdiksjon i en skatteavtale som omfattes erverver inntekt fra den andre avtalejurisdiksjonen og den førstnevnte avtalejurisdiksjonen behandler slik inntekt som inntekt som kan tilordnes til et fast driftssted foretaket har i en tredje jurisdiksjon; og

b) fortjeneste som kan henføres til det faste driftsstedet er unntatt fra skatt i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen,

skal fordelene i den skatteavtalen, som omfattes ikke gjelde for noen del av en inntekt, dersom skatten i den tredje jurisdiksjonen er mindre enn 60 prosent av skatten som ville vært ilagt inntekten i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen dersom det faste driftsstedet lå i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen. I et slikt tilfelle skal enhver inntekt, når bestemmelsene i dette punkt kommer til anvendelse, forbli skattepliktig etter den interne lovgivningen i den andre avtalejurisdiksjonen, uavhengig av enhver annen bestemmelse i den skatteavtalen som omfattes.

2. Punkt 1 skal ikke gjelde dersom inntekten ervervet i den andre avtalejurisdiksjonen som beskrevet i punkt 1, er ervervet i forbindelse med eller i tilknytning til forretningsvirksomhet utøvet gjennom det faste driftsstedet (annet en forretningsvirksomhet i form av å foreta, bestyre eller eie investeringer for et foretaks egen regning, med mindre disse aktivitetene er bankvirksomhet, forsikringsvirksomhet eller verdipapirhandel utøvet av henholdsvis en bank, forsikringsselskap eller registrert fondsforvalter).

3. Dersom fordeler under en skatteavtale som omfattes utelukkes etter punkt 1 for en inntekt ervervet av en person bosatt i en avtalejurisdiksjon, kan den kompetente myndigheten i den andre avtalejurisdiksjonen, som svar på en anmodning fra en slik person, likevel innrømme slike fordeler for denne inntekten dersom denne kompetent myndigheten mener at å innrømme slike fordeler er berettiget i lys av årsakene til at en slik person ikke oppfylte vilkårene i punkt 1 og 2. Den kompetente myndigheten i den avtalejurisdiksjon hvor en anmodning har blitt fremsatt av en person bosatt i den andre avtalejurisdiksjonen etter forutgående setning, skal konsultere den kompetente myndigheten i den andre avtalejurisdiksjonen før den enten imøtekommer eller avslår anmodningen.

4. Punkt 1 til 3 skal gjelde istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som utelukker eller begrenser fordeler som ellers ville være innrømmet et foretak i en avtalejurisdiksjon som erverver inntekt fra den andre avtalejurisdiksjonen som kan tilordnes til et fast driftssted foretaket har i en tredjejurisdiksjon.

5. En part kan forbeholde seg retten til å;

a) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes;

b) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder bestemmelsene som beskrevet i punkt 4;

c) anvende denne artikkelen bare for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder bestemmelsene som beskrevet i punkt 4.

6. Hver part som ikke har tatt en forbehold beskrevet i punkt 5 a) eller b) skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 4, og i så fall, artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Dersom alle avtalejurisdiksjoner har gitt slik underretning om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal den bestemmelsen erstattes av bestemmelsene i punkt 1 til 3. I andre tilfeller, skal punkt 1 til 3 gjelde fremfor bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med disse punktene.

Artikkel 11 – Anvendelse av skatteavtaler for å begrense en parts rett til å skattlegge personer bosatt i denne jurisdiksjonen

1. En skatteavtale som omfattes skal ikke påvirke beskatningen i en avtalejurisdiksjon av partens bosatte personer, unntatt med hensyn til de fordeler som innrømmes etter bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes som;

a) forutsetter at en avtalejurisdiksjon innrømmer et foretak i denne avtalejurisdiksjonen en korresponderende retting etter en primær retting gjort av den andre avtalejurisdiksjonen, i overensstemmelse med den skatteavtalen som omfattes, av det beløp som er skattlagt i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen av fortjeneste som et foretak har oppebåret gjennom et fast driftssted eller av overskudd i et foretak med fast tilknytning til førstnevnte foretak;

b) kan påvirke hvordan denne avtalejurisdiksjonen skattlegger en fysisk person som er bosatt i denne avtalejurisdiksjonen dersom den fysiske personen erverver fortjeneste for tjenester som et ytet til den andre avtalejurisdiksjonen eller dens kommunale eller regionale myndigheter eller andre sammenlignbare organer;

c) kan påvirke hvordan denne avtalejurisdiksjonen skattlegger en fysisk person som er bosatt i denne avtalejurisdiksjonen, dersom den fysiske personen også er en student, forretningslærling eller praktikant, eller lærer, professor, foredragsholder, forsker eller stipendiat som oppfyller betingelsene i den som omfattes skatteavtalen;

d) forutsetter at avtalejurisdiksjonen skal gi fradrag i skatt eller unntar inntekt fra beskatning for personer bosatt i denne avtalejurisdiksjon med hensyn til inntekt som den andre avtalejurisdiskjoene kan skattlegge i overensstemmelse med den skatteavtalen som omfattes (herunder fortjeneste som kan tilskrives et fast driftssted som ligger i den andre avtalejurisdiksjonen i overensstemmelse med den skatteavtalen som omfattes);

e) beskytter bosatte i denne avtalejurisdiksjonen fra en bestemt diskriminerende beskatningspraksis i denne avtalejurisdiksjonen;

f) tillater personer bosatt i denne avtalejurisdiksjonene å anmode de kompetente myndigheter i denne eller begge avtalejurisdiksjonene å behandle saker om skattlegging som er i strid med den skatteavtalen som omfattes;

g) kan påvirke hvordan denne avtalejurisdiksjonen skattlegger en fysisk person som er bosatt i denne avtalejurisdiksjonen når denne fysiske personen er utsendt av regjeringen til, eller er medlem av en diplomatiske stasjon eller et konsulat i, den andre avtalejurisdiksjonen;

h) medfører at pensjoner eller andre betalinger under sosiale trygdeordninger i den andre avtalejurisdiksjonen bare skal kunne skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen;

i) medfører at pensjoner og andre lignende betalinger, livrenter, ektefellebidrag eller andre underholdsbidrag med kilde i den andre avtalejurisdiksjonen bare skal kunne skattlegges i den andre avtalejurisdiksjonen; eller

j) ellers uttrykkelig begrenser en avtalejurisdiksjons rett til å skattlegge personer bosatt der eller uttrykkelig forutsetter at den avtalejurisdiksjon hvor en del av inntekten oppstår, har eksklusiv rett til å skattlegge inntekten.

2. Punkt 1 skal gjelde istedenfor eller i fravær av en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes som angir at den skatteavtalen som omfattes ikke skal påvirke beskatningen i en avtalejurisdiksjon av dens bosatte.

3. En part kan forbeholde seg retten til å;

a) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes;

b) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder bestemmelsene som beskrevet i punkt 2.

4. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 3 a) eller b) skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 2, og i så fall, artikkel og punktnummer i hver slik bestemmelse. Dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt slik en underretning om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal denne bestemmelsen erstattes med bestemmelsen i punkt 1. I andre tilfeller, skal punkt i gjelde fremfor bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med punkt 1.

Del IV

Omgåelse av fast driftssted

Artikkel 12 – Kunstig omgåelse for å unngå fast driftssted ved kommisjonærstrukturer og lignende strategier

1. Uansett bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes som definerer begrepet «fast driftssted», men med forbehold for punkt 2, dersom en person i en avtalejurisdiksjon i en skatteavtale som omfattes handler på vegne av et foretak og, i slik utøvelse, regelmessig inngår kontrakter, eller regelmessig har en ledende funksjon som fører til kontraktsinngåelse som rutinemessig inngås uten at foretaket gjør materielle endringer, og disse kontraktene er:

a) i foretakets navn; eller

b) gjelder overføring av eierskap, eller innvilger bruksrettigheter til eiendeler som eies av dette foretaket eller som foretaket har bruksrettigheter til; eller

c) gjelder tjenester fra dette foretaket,

skal det foretaket anses å ha et fast driftssted i denne avtalejurisdiksjonen med hensyn til enhver aktivitet som personen utøver for foretaket, med mindre disse aktivitetene, dersom de ble utøvet av foretaket gjennom en fast forretningssted som foretaket har i den andre avtalejurisdiksjonen, ikke ville medført at det faste forretningsstedet ble ansett å utgjøre et fast driftssted etter definisjonen av et fast driftssted i henhold til den skatteavtalen som omfattes (eventuelt som endret av denne avtalen).

2. Punkt 1 skal ikke gjelde dersom en person i en avtalejurisdiksjon i en skatteavtale som omfattes handler på vegne av et foretak i den annen avtalejurisdiksjon som driver virksomhet i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen som en uavhengig representant, og opptrer innenfor de ordinære rammene for slik forretningsvirksomhet. Dersom imidlertid en person utelukkende eller tilnærmet utelukkende handler på vegne av ett eller flere foretak som er nært beslektet, skal personen ikke anses å være en uavhengig representant etter dette punkt for et slikt foretak.

3.

a) Punkt 1 skal gjelde istedenfor bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som beskriver vilkårene for når et foretak skal anses å ha et fast driftssted i en avtalejurisdiksjon (eller en person skal anses å utgjøre et fast driftssted i en avtalejurisdiksjon) med hensyn til handlinger som en person, annet enn en uavhengig representant, utfører for foretaket, men bare i den utstrekning slike bestemmelser omhandler tilfeller der slike personer har, eller regelmessig utøver, i den avtalejurisdiksjon, myndighet til å inngå kontrakter i foretakets navn.

b) Punkt 2 skal gjelde istedenfor bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som medfører at et foretak ikke skal anses å ha et fast driftssted i en avtalejurisdiksjon med hensyn til aktiviteter utøvet av en uavhengig representant for foretaket.

4. En part kan forbeholde seg retten til å ikke anvende hele denne artikkel for dens skatteavtaler som omfattes.

5. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 4, skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 3 a), i tillegg til artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Punkt 1 skal bare gjelde for en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt en underretning om den bestemmelsen.

6. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 4 skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse beskrevet i punkt 3 b), i tillegg til artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Punkt 2 skal bare gjelde for en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning om den bestemmelsen.

Artikkel 13 – Kunstig omgåelse av fast driftssted gjennom unntak for spesifikke aktiviteter

1. En part kan velge å anvende punkt 2 (Alternativ A) eller punkt 3 (Alternativ B) eller å ikke anvende noen av alternativene.

Alternativ A

2. Uansett bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes som definerer begrepet «fast driftssted», skal begrepet «fast driftssted» ikke anses å omfatte:

a) de aktiviteter som er særskilt angitt i den skatteavtalen som omfattes (før den skatteavtalen som omfattes er endret av denne avtalen) som aktiviteter som ikke skal anses å utgjøre et fast driftssted, uavhengig av om unntaket fra definisjonen av fast driftssted er betinget av at aktiviteten er av en forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet;

b) opprettholdelsen av et fast forretningssted utelukkende med det formål å utføre, for foretaket, enhver aktivitet som ikke er beskrevet i underpunkt a);

c) opprettholdelsen av et fast forretningssted utelukkende for enhver kombinasjon av aktiviteter nevnt i underpunkt a) og b),

forutsatt at slik aktivitet, eller i tilfelle av underpunkt c), den samlede aktiviteten til det faste forretningsstedet, er av en forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet.

Alternativ B

3. Uansett bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes som definerer begrepet «fast driftssted», skal begrepet «fast driftssted» ikke anses å omfatte:

a) de aktiviteter som er særskilt angitt i den skatteavtalen som omfattes (før den skatteavtalen som omfattes er endret av denne avtalen) som aktiviteter som ikke skal anses å utgjøre et fast driftssted, uavhengig av om unntaket fra definisjonen av fast driftssted er betinget av at aktivitetene er av forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet, unntatt i den utstrekning de relevante bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes uttrykkelig angir at en bestemt aktivitet ikke skal anses å utgjøre et fast driftssted forutsatt at aktiviteten er av en forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet;

b) opprettholdelsen av en fast forretningssted utelukkende med det formål å utøve, for foretaket, enhver aktivitet som ikke er omfattet av underpunkt a), forutsatt at denne aktiviteten er av en forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet;

c) opprettholdelsen av et fast forretningssted utelukkende for enhver kombinasjon av aktiviteter som nevnt i underpunktene a) og b), forutsatt at den samlede aktiviteten til det faste forretningsstedet som resulterer i denne kombinasjonen er av en forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet.

4. En bestemmelse i en skatteavtale som omfattes (før den skatteavtalen som omfattes er endret av punkt 2 eller 3) som angir bestemte aktiviteter som ikke skal anses å utgjøre et fast driftssted, skal ikke gjelde for et fast forretningssted som brukes eller opprettholdes av et foretak, dersom det samme foretaket eller et nært beslektet foretak utøver forretningsvirksomhet på samme sted eller på et annet sted i den samme avtalejurisdiksjonen, og:

a) dette stedet eller det andre stedet utgjør et fast driftssted for foretaket eller det nært beslektede foretaket etter bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes som definerer et fast driftssted; eller

b) de samlede aktivitetene fra kombinasjonen av aktivitetene utført av de to foretakene på det samme stedet, eller av det samme foretaket eller nært beslektede foretak på de to stedene, ikke er av en forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet,

forutsatt at forretningsvirksomheten som utøves av de to foretakene på det samme stedet, eller av det samme foretaket eller de nært beslektede foretakene på de to stedene, utgjør supplerende funksjoner som er en del av en sammenhengende forretningsdrift.

5.

a) Punkt 2 eller 3 skal gjelde istedenfor de relevante delene av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som angir at bestemte aktiviteter ikke anses å utgjøre et fast driftssted selv om aktivitetene utføres gjennom et fast forretningssted (eller bestemmelser i en skatteavtale som omfattes med tilsvarende virkning).

b) Punkt 4 skal gjelde for bestemmelser i en skatteavtale som omfattes (eventuelt som endret av punkt 2 eller 3) som angir bestemte aktiviteter som ikke anses å utgjøre et fast driftssted selv om aktivitetene utøves gjennom et fast forretningssted (eller bestemmelser i en skatteavtale som omfattes med tilsvarende virkning).

6. En part kan forbeholde seg retten til å;

a) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes;

b) ikke anvende punkt 2 for dens skatteavtaler som omfattes som uttrykkelig angir at bestemte aktiviteter ikke skal anses å utgjøre et fast driftssted dersom hver av aktivitetene er av en forberedende art eller har karakter av hjelpevirksomhet;

c) ikke anvende punkt 4 for dens skatteavtaler som omfattes.

7. Hver part som velger å anvende et alternativ under punkt 1 skal underrette depositaren om partens valg av alternativ. Slik underretning skal også inneholde listen over partens skatteavtaler som omfattes som inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 5 a), i tillegg til artikkel og punktnummer i hver slik bestemmelse. Et alternativ skal bare gjelde for en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes dersom alle avtalejurisdiksjonene har valgt å anvende det samme alternativet og har gitt slik en underretning om den bestemmelsen.

8. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 6 a) eller c) og som ikke har valgt å anvende et alternativ under punkt 1 skal underrette depositaren om hvorvidt hver av partens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 5 b), i tillegg til artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Punkt 4 skal bare gjelde for en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt en underretning om den bestemmelsen under dette punkt eller punkt 7.

Artikkel 14 – Oppdeling av kontrakter

1. Utelukkende for det formål å avgjøre hvorvidt perioden (eller periodene) angitt i en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes som fastsetter en tidsperiode (eller tidsperioder) for når spesifikke prosjekter eller aktiviteter skal utgjøre et fast driftssted er overskredet, skal;

a) dersom et foretak i en avtalejurisdiksjon utøver virksomhet i den andre avtalejurisdiksjonen på et sted som utgjør en byggeplass, anleggsprosjekt, installasjonsprosjekt eller andre spesifikke prosjekter identifisert i den relevante bestemmelsen i den skatteavtalen som omfattes, eller utfører kontroll- eller rådgivningsvirksomhet i tilknytning til et slikt sted, i tilfelle der en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes henviser til slike aktiviteter, og disse aktivitetene i løpet av én eller flere tidsperioder som tilsammen overstiger 30 dager, uten å overstige perioden eller periodene vist til i den relevante bestemmelsen i den skatteavtalen som omfattes; og

b) dersom tilknyttet virksomhet utøves i den andre avtalejurisdiksjonen på (eller, hvor den relevante bestemmelsen i den skatteavtalen som omfattes gjelder for kontroll- eller rådgivningsvirksomhet, i tilknytning til) samme byggeplass, anleggsprosjekt, installasjonsprosjekt eller andre spesifikke prosjekter identifisert i den relevante bestemmelsen i den skatteavtalen som omfattes i løpet av forskjellige tidsperioder, som hver overstiger 30 dager, av ett eller flere foretak som er nært beslektet med det førstnevnte foretaket,

skal disse ulike tidsperiodene legges til den samlede tidsperioden som det førstnevnte foretaket har utøvd virksomhet på byggeplassen, anleggsprosjektet, installasjonsprosjektet eller andre prosjekter identifisert i den relevante bestemmelsen i den skatteavtalen som omfattes.

2. Punkt 1 skal gjelde istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes i den utstrekning slike bestemmelser omhandler oppdeling av kontrakter i flere deler for å unngå anvendelsen av en tidsperiode eller tidsperioder for å bestemme om et fast driftssted oppstår for spesifikke prosjekter eller aktiviteter som beskrevet i punkt 1.

3. En part kan forbeholde seg retten til å;

a) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes;

b) ikke anvende hele denne artikkelen for bestemmelser i dens skatteavtaler som omfattes vedrørende undersøkelse eller utnyttelse av naturressurser.

4. Hver part som ikke har tatt forbehold som beskrevet i punkt 3 a) skal underrette depositaren om hvorvidt hver av partens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 2 som ikke omfattes av et forbehold etter punkt 3 b), og i så fall, artikkel og punktnummer i hver slik bestemmelse. Dersom alle avtalejurisdiksjoner har gitt en slik underretning om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal bestemmelsene erstattes av bestemmelsene i punkt 1 i den utstrekning som forutsatt i punkt 2. I andre tilfeller skal punkt 1 gjelde fremfor bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med punkt 1.

Artikkel 15 – Definisjon av en person nært beslektet med et foretak

1. Ved anvendelsen av bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes som er endret av artikkel 12 punkt 2, artikkel 13 punkt 4 eller artikkel 14 punkt 1, er en person nært beslektet med et foretak dersom, basert på alle relevante fakta og omstendigheter, den ene personen har kontroll over den andre personen eller begge er under kontroll av de samme personene eller foretakene. Under enhver omstendighet skal en person anses nært beslektet med et foretak dersom den ene personen innehar, direkte eller indirekte, mer enn 50 prosent av eierinteressene i den andre (eller, i tilfelle av selskaper, mer enn 50 prosent av de samlede stemmene og verdien av selskapets aksjer eller aksjekapital), eller dersom en annen person innehar, direkte eller indirekte, mer enn 50 prosent av de reelle rettighetene (eller, i tilfelle av et selskap, mer enn 50 prosent av de samlede stemmene og verdien av selskapets aksjer eller aksjekapitalen i selskapet) i personen eller foretaket.

2. En part som har tatt et forbehold som beskrevet i artikkel 12 punkt 4, artikkel 13 punkt 6 a) eller c) og artikkel 14 punkt 3 a) kan forbeholde seg retten til å ikke anvende hele denne artikkelen på de skatteavtalene som omfattes som disse forbeholdene gjelder for.

Del V

Forbedret tvisteløsning

Artikkel 16 – Gjensidig avtaleprosedyre

1. Når en person mener at tiltak som er truffet i den ene eller begge avtalejurisdiksjoner medfører eller vil medføre for denne personen skattlegging som strider mot bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes, kan personen, uten hensyn til de rettsmidler som finnes i avtalestatenes interne lovgivning, fremme sin sak for den kompetente myndighet i begge avtalejurisdiksjonene. Saken må fremmes innen tre år fra den første underrettelsen om tiltak som medfører en skattlegging som strider mot bestemmelsen i en skatteavtale som omfattes.

2. Dersom den kompetente myndighet anser innvendingene berettigede og ikke selv er i stand til å finne en tilfredsstillende løsning, skal de forsøke å få saken avgjort ved gjensidig avtale med den kompetente myndighet i den andre avtalejurisdiksjonen med sikte på å unngå skattlegging som strider mot den skatteavtalen som omfattes. Enhver avtaleløsning skal gjennomføres uavhengig av tidsfrister i den interne lovgivningen i avtalejurisdiksjonene.

3. De kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene skal ved gjensidig avtale forsøke å løse enhver vanskelighet eller tvil som måtte oppstå om fortolkningen eller anvendelsen av en skatteavtale som omfattes. De kan også konsultere hverandre i saker om unngåelse av dobbeltbeskatning som ikke er løst i den skatteavtalen som omfattes.

4.

a)

i) Den første setningen i punkt 1 skal gjelde istedenfor eller i fravær bestemmelser i en skatteavtale som omfattes (eller deler derav) som medfører at når en person mener at tiltak i en eller begge avtalejurisdiksjonene medfører eller vil medføre at personen skattlegges i strid med bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes, kan personen, uten hensyn til de rettsmidler som finnes i avtalejurisdiksjonens interne lovgivning, fremme saken for den kompetente myndighet i den avtalejurisdiksjonen hvor personen er bosatt, herunder også bestemmelser hvor anmodninger kan fremsettes for den kompetente myndighet i den avtalejurisdiksjonen der personen er statsborger, dersom anmodningen gjelder bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som gjelder forbud mot diskriminering på grunn av statsborgerskap.

ii) Den andre setningen i punkt 1 skal gjelde istedenfor bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som medfører at en sak som omtalt i den første setningen i punkt 1 må fremmes innen en særskilt tidsperiode som er kortere enn tre år fra den første underrettelsen om tiltak som medfører skattlegging i strid med bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes, eller i fravær av en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes som beskriver tidsperioden for når en slik sak må fremmes.

b)

i) Den første setningen i punkt 2 skal gjelde istedenfor bestemmelser i en skatteavtale som medfører at den kompetente myndighet som personen som omtalt i punkt 1 fremmer saken for, skal, dersom innvendingene fremstår som berettigede og den ikke selv er i stand til å finne en tilfredsstillende løsning, forsøke å få saken avgjort ved gjensidig avtale med den kompetente myndighet i den andre avtalejurisdiksjonen med sikte på å unngå skattlegging som er i strid med den skatteavtalen som omfattes.

ii) Den andre setningen i punkt 2 skal gjelde i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som medfører at enhver avtaleløsning skal gjennomføres uavhengig av tidsfrister i den interne lovgivningen i avtalejurisdiksjonene.

c)

i) Den første setningen i punkt 3 skal gjelde i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som medfører at de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene ved gjensidig avtale skal forsøke å løse enhver usikkerhet eller tvil som måtte oppstå om fortolkningen eller anvendelsen av den skatteavtalen som omfattes.

ii) Den andre setningen i punkt 3 skal gjelde i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes som medfører at de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene kan konsultere hverandre med sikte på å unngå av dobbeltbeskatning i saker som ikke er løst av den skatteavtalen som omfattes.

5. En part kan forbeholde seg retten til å:

a) ikke anvende den første setningen i punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes fordi parten har til hensikt å oppfylle minimumsstandarden for forbedring av tvisteløsning i OECD/G20s BEPS-pakke ved å sikre at under hver av partens skatteavtaler som omfattes (andre enn en skatteavtale som omfattes som tillater en person å fremlegge en sak for den kompetente myndighet i den ene eller den andre avtalejurisdiksjonen), i tilfeller når en person mener at tiltak i en eller begge av avtalejurisdiksjonene medfører eller vil medføre at personen skattlegges i strid med bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes, kan personen, uten hensyn til de rettsmidler som finnes i avtalejurisdiksjonen internlovgivning, fremme saken for den kompetente myndighet i den avtalejurisdiksjonen hvor personen er bosatt, eller dersom personen fremmer en sak som gjelder en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes vedrørende ikke-diskriminering basert på statsborgerskap, til den avtalejurisdiksjonen hvor personen er statsborger; og den kompetente myndighet i den avtalejurisdiksjon vil innføre en bilateral varslings- eller konsultasjonsprosess med den kompetente myndighet i den andre avtalejurisdiksjonen i saker der den kompetente myndighet som den gjensidige avtale prosedyre saken ble fremmet i ikke anser skattyters innsigelser berettiget;

b) ikke anvende den andre setningen i punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes som ikke medfører at en sak som omtalt i den første setningen i punkt 1 må fremmes innen en bestemt tidsperiode fordi parten har til hensikt å oppfylle minimumsstandarden for forbedring av tvisteløsning i OECD/G20s BEPS-pakke ved å sikre at ved anvendelsen av alle slike skatteavtaler som omfattes har skattyter som omtalt i punkt 1 rett til å fremme saken innenfor en periode på minst tre år fra den første underrettelsen om tiltak som medfører skattlegging i strid med bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes.

c) ikke anvende den andre setningene i punkt 2 for dens skatteavtaler som omfattes på grunn av at i alle dens skatteavtaler som omfattes;

i) skal enhver avtaleløsning ved gjensidig avtale prosedyre gjennomføres uavhengig av tidsfrister i den interne lovgivningen i den avtalejurisdiksjonen; eller

ii) parten har til hensikt å oppfylle minimumsstandarden for forbedret tvisteløsning i OECD/G20s BEPS-pakke i bilaterale avtaleforhandlinger ved å godta en avtalebestemmelse som medfører at:

A) avtalejurisdiksjonene ikke skal foreta noen justering av fortjeneste som kan tilordnes til et fast driftssted et foretak har i en av avtalejurisdiksjonene etter er periode, som begge avtalejurisdiksjonene er enige om, fra utløpet av skatteåret overskuddet ville ha blitt tilordnet det faste driftsstedet (denne bestemmelsen skal ikke gjelde i tilfeller av bedrageri, grov uaktsomhet eller forsettlig mislighold); og

B) avtalejurisdiksjonene ikke skal medregne i overskudd av et foretak, og skattlegge deretter, overskudd som ville ha tilfalt foretaket, men som på grunn av vilkår i en bestemmelse i den skatteavtalen som omfattes vedrørende foretak med fast tilknytning til hverandre, ikke har tilfalt dette, etter en periode som begge avtalejurisdiksjonene er enige om, fra utløpet av skatteåret overskuddet ville ha tilfalt foretaket (denne bestemmelsen skal ikke gjelde i tilfeller av bedrageri, grov uaktsomhet eller forsettlig mislighold).

6.

a) Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 5 a) skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 4 a) i), og i så fall, artikkel og punktnummer i hver slik bestemmelse. Dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt underretning om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal den bestemmelsen erstattes med den første setningen i punkt 1. I andre tilfeller, skal den første setningen i punkt 1 gjelde fremfor bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med den setningen.

b) Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 5 b) skal underrette depositaren om:

i) listen med dens skatteavtaler som omfattes som inneholder en bestemmelse som medfører at en sak som omtalt i den første setningen i punkt 1 må fremmes innen en spesifisert tidsperiode som er kortere enn tre år fra første underrettelse om tiltak i strid med bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes, i tillegg til artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. En bestemmelse i en skatteavtale som omfattes skal erstattes med den andre setningene i punkt 1 dersom alle avtalejurisdiksjonene har gjort en gitt en slik underretning om den bestemmelsen. I andre tilfeller, med forbehold av underpunkt ii), skal den andre setningen i punkt 1 gjelde fremfor bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med den andre setningen i punkt 1.

ii) listen med dens skatteavtaler som omfattes som inneholder en bestemmelse som medfører at en sak som omtalt i den første setningen i punkt 1 må fremmes innen en bestemt tidsperiode som er minst tre år fra den første underrettelsen om tiltak som medfører skattlegging i strid med bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes og artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Den andre setningen i punkt 1 skal ikke gjelde for en skatteavtale som omfattes dersom noen avtalejurisdiksjon har gitt en slik underretning om den skatteavtalen som omfattes.

c) Hver part skal underrette depositaren om:

i) listen med dens skatteavtaler som omfattes som ikke inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 4 b) i). Den første setningen i punkt 2 skal gjelde for en skatteavtale som omfattes bare der alle avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning om den skatteavtalen som omfattes;

ii) i tilfelle hvor en part som ikke har tatt forbehold som beskrevet i punkt 5 c), listen med dens skatteavtaler som omfattes som ikke inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 4 b) ii). Andre setning i punkt 2 skal gjelde for en skatteavtale som omfattes bare der alle avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning om den skatteavtalen som omfattes.

d) Hver part skal underrette depositaren om:

i) listen over dens skatteavtaler som omfattes som ikke inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 4 c) i). Den første setningen i punkt 3 skal gjelde for en skatteavtale som omfattes bare der alle avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning om den skatteavtalen som omfattes;

ii) listen over dens skatteavtaler som omfattes som ikke inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 4 c) ii). Andre setning i punkt 3 skal gjelde for en skatteavtale som omfattes bare dersom alle avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning om den skatteavtalen som omfattes.

Artikkel 17 – Korresponderende retting

1. Når en avtalejurisdiksjon medregner i fortjenesten til et foretak i denne avtalejurisdiksjonen – og skattlegger i samsvar med dette – fortjeneste som et foretak i den andre avtalejurisdiksjonen er blitt skattlagt for i denne andre avtalejurisdiksjonen, og denne medregnede fortjenesten er fortjeneste som ville ha tilfalt foretaket i den førstnevnte avtalejurisdiksjonen dersom vilkårene som ble avtalt mellom foretakene hadde vært slike som ville ha blitt avtalt mellom uavhengige foretak, skal denne andre avtalejurisdiksjonen foreta en passende justering av det skattebeløp som er beregnet der av denne fortjenesten. Ved vurderingen av en slik justering skal det tas hensyn til de øvrige bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes og de kompetente myndigheter skal konsultere hverandre ved behov.

2. Punkt 1 skal gjelde istedenfor eller i fravær av en bestemmelse som krever at en avtalejurisdiksjon gjør en passende justering av den skatten er påløpt på fortjeneste til et foretak i denne avtalejurisdiksjon når den andre avtalejurisdiksjonen medregner denne fortjenesten i fortjenesten til et foretak i den andre avtalejurisdiksjonen og skattlegger i samsvar med dette, og den medregnede fortjenesten er fortjeneste som ville ha tilfalt foretaket i den andre avtalejurisdiksjonen dersom vilkårene som ble avtalt mellom foretakene hadde vært slike som ville ha blitt avtalt mellom uavhengige foretak.

3. En part kan forbeholde seg retten til å;

a) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en bestemmelse som beskrevet i punkt 2;

b) ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes på grunn av at i fravær av en slik bestemmelse som omtalt i punkt 2 i dens skatteavtaler som omfattes skal:

i) parten gjøre en passende justering som omtalt i punkt 1; eller

ii) partens kompetente myndighet forsøke å løse saken etter bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes om gjensidig avtaleprosedyre;

c) dersom en part som har tatt et forbehold etter artikkel 16 punkt 5 c) ii) om å ikke anvende hele denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes på grunnlag av at parten i sine bilaterale avtaleforhandlinger vil godta en avtalebestemmelse av den typen som fremgår punkt 1, forutsatt at avtalejurisdiksjonene var i stand til å bli enige om denne bestemmelsen og bestemmelsene beskrevet i artikkel 15 punkt 5 c) ii).

4. Hver part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 3 skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes inneholder en bestemmelse beskrevet i punkt 2, og i så fall, artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Dersom alle avtalejurisdiksjonene har avgitt en slik underretning om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal denne bestemmelsen erstattes med bestemmelsene i punkt 1. I andre tilfeller skal punkt 1 gjelde fremfor bestemmelsene i en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning disse bestemmelsene er uforenelige med punkt 1.

Del VI

Voldgift

Artikkel 18 – Anvendelse av del VI

En part kan velge å anvende denne delen for dens skatteavtaler som omfattes og skal underrette depositaren deretter. Denne delen skal gjelde mellom to avtalejurisdiskjoner for en skatteavtale som omfattes bare der begge avtalejurisdiksjoner har gitt en slik underretning.

Artikkel 19 – Obligatorisk bindende voldgift

1. Når

a) etter en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes (som eventuelt endret av artikkel 16 punkt 1) som medfører at en person kan fremme en sak til en kompetent myndighet i en avtalejurisdiksjon når den personen anser at tiltak som er truffet i den ene eller begge avtalejurisdiksjonene medfører eller vil medføre for den personen i en skattlegging som er i strid med bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes (som eventuelt endret av denne avtalen), kan personen fremme en sak for den kompetente myndighet i en avtalejurisdiksjon på grunnlag av at de tiltak i den ene eller begge avtalejurisdiksjonene har medført for den personen en skattlegging som er i strid med bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes (som eventuelt endret av denne avtalen); og

b) de kompetente myndighetene ikke er i stand til å oppnå en enighet som løser saken i henhold til en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes (som eventuelt endret av artikkel 16 punkt 2) som medfører at den kompetent myndighet skal forsøke å avgjøre saken ved gjensidig avtale med den kompetente myndighet i den andre avtalejurisdiksjonen innen en periode på to år som begynner på datoen omtalt i punkt 8 eller 9, avhengig av hva saken gjelder, (med mindre de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene før utløpet av denne perioden er enig om en annen tidsperiode med hensyn til den aktuelle saken og har varslet personen som fremmer saken om en slik avtale),

skal, dersom personen skriftlig ber om det, ethvert uløst spørsmål i forbindelse med saken fremlegges for voldgift på den måten som beskrevet i denne delen og i henhold til enhver regel eller prosedyre besluttet av de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene etter bestemmelsene i punkt 10.

2. Når en kompetent myndighet har utsatt den gjensidige avtaleprosedyren omtalt i punkt 1 fordi en sak med hensyn til ett eller flere av de samme spørsmålene er fremmet for en alminnelig domstol eller en forvaltningsdomstol, vil perioden beskrevet i punkt 1 b) slutte å løpe inntil enten endelig dom har blitt avsagt av den alminnelige domstolen eller forvaltningsdomstolen eller saken har blitt utsatt eller tilbakekalt. I tillegg, når en person som fremmer en sak og en kompetent myndighet har blitt enige om å utsette den gjensidige avtaleprosedyren, vil perioden som beskrevet i underpunkt b) slutte å løpe inntil utsettelsen har opphørt.

3. Når begge de kompetente myndighetene er enige om at en person som er direkte berørt av saken ikke innen rimelig tid etter at perioden som beskrevet i punkt 1 b) er påbegynt, har fremskaffet tilleggsopplysninger som anmodet av den ene eller den andre kompetente myndighet, skal perioden som beskrevet i punkt 1 b) forlenges med en tidsperiode som tilsvarer perioden som begynte å løpe på datoen da opplysningene ble anmodet om og avsluttes på datoen da opplysningene ble gitt.

4.

a) Voldgiftsavgjørelsen om spørsmålene som er forelagt for voldgift, skal gjennomføres ved den gjensidig avtalen i saken omtalt i punkt 1. Voldgiftsavgjørelsen skal være endelig.

b) Voldgiftsavgjørelsen skal være bindende for begge avtalejurisdiksjoner unntatt i følgende tilfeller:

i) dersom en person som er direkte berørt av saken ikke godtar den gjensidige avtalen som gjennomfører voldgiftsavgjørelsen. I et slikt tilfelle skal saken ikke ha rett til noen ytterligere behandling av de kompetente myndighetene. Den gjensidige avtalen som gjennomfører voldgiftsavgjørelsen i saken skal anses å ikke ha blitt godtatt av en person som er direkte berørt av saken dersom noen person som er direkte berørt av saken, ikke innen 60 dager etter den dag varselet om den gjensidige avtalen ble sendt til personen, trekker tilbake alle spørsmål som er løst i den gjensidige avtalen som gjennomfører voldgiftsavgjørelsen fra behandling i en alminnelig domstol eller forvaltningsdomstol, eller på annen måte avslutter enhver pågående sak for den alminnelige domstolen eller forvaltningsdomstolen om slike spørsmål som således er i overensstemmelse med den gjensidige avtalen.

ii) dersom en endelig rettsavgjørelse i en av avtalejurisdiksjonene fastslår at voldgiftsavgjørelsen er ugyldig. I et slikt tilfelle skal anmodningen om voldgift etter punkt 1 anses å ikke ha blitt fremmet og voldgiftsprosessen skal anses å ikke ha funnet sted (unntatt for formål av artiklene 21 og 25). I et slikt tilfelle kan en ny anmodning om voldgift fremmes med mindre de kompetente myndighetene er enige om at en ny anmodning ikke skal tillates.

iii) dersom en person som er direkte berørt av saken går til sak i en alminnelig domstol eller forvaltningsdomstol om spørsmål som er løst i den gjensidige avtalen som gjennomfører voldgiftsavgjørelsen.

5. Den kompetente myndighet som mottok den opprinnelige anmodningen om gjensidig avtaleprosedyre som beskrevet i punkt 1 a) skal innen to kalendermåneder fra anmodningen ble mottatt:

a) sende et varsel til personen som fremmet saken, om at den har mottatt anmodningen; og

b) sende et varsel om anmodningen, sammen med en kopi av anmodningen, til de kompetente myndighetene i den andre avtalejurisdiksjonen.

6. Innen tre kalendermåneder etter at en kompetent myndighet har mottatt anmodningen om en gjensidig avtaleprosedyre (eller en kopi av anmodningen fra den kompetente myndigheten i den andre avtalejurisdiksjonen) skal denne kompetente myndighet enten:

a) varsle personen som har fremmet saken og den andre kompetente myndigheten om at den har mottatt de nødvendige opplysningene for å foreta en grundig behandling av saken; eller

b) anmode om tilleggsopplysninger fra personen for dette formål.

7. Når, etter punkt 6 b) en eller begge de kompetente myndighetene har anmodet om nødvendige tilleggsopplysninger for å foreta en grundig behandling av saken fra personen som fremmet den, skal den kompetente myndighet som anmodet om tilleggsopplysningene, innen tre kalendermåneder fra den har mottatt tilleggsopplysningene fra personen, varsle personen og den andre kompetente myndigheten om at:

a) den har mottatt de anmodede opplysningene; eller

b) at noen av de anmodede opplysningene fortsatt mangler.

8. Dersom ingen av de kompetente myndighetene har anmodet om tilleggsopplysninger etter punkt 6 b), skal startdatoen som omtalt i punkt 1 være den tidligste av:

a) den datoen begge kompetente myndigheter har varslet personen som fremmet saken etter punkt 6 a); og

b) den datoen som følger tre kalendermåneder etter varselet til de kompetente myndighetene i den andre avtalejurisdiksjonen etter punkt 5 b).

9. Hvis det er anmodet om tilleggsopplysninger etter punkt 6 b), skal startdatoen omtalt i punkt 1 være den tidligste av:

a) den siste datoen den kompetente myndigheten som anmodet om tilleggsopplysninger har varslet personen som fremmet saken og den andre kompetente myndigheten etter punkt 7 a); og

b) datoen som følger tre kalendermåneder etter at begge de kompetente myndighetene har mottatt alle opplysninger som noen kompetent myndighet har anmodet om fra personen som fremmet saken.

Imidlertid, dersom en eller begge de kompetente myndighetene sender varsel som omtalt i punkt 7 b), skal slikt varsel anses som en anmodning om tilleggsopplysninger etter punkt 6 b).

10. De kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene skal ved gjensidig avtale (etter artikkelen i den relevante skatteavtalen som omfattes om gjensidig avtaleprosedyre) fastsette prosedyrer for anvendelse av bestemmelsene i denne delen, herunder minimumsopplysninger som er nødvendige for hver kompetent myndighet for å kunne behandle saken grundig. Slik avtale skal inngås før datoen for når uløste spørsmål i en sak tidligst kan forelegges for voldgift og kan deretter endres fra tid til annen.

11. Ved anvendelsen av denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes kan en part forbeholde seg retten til retten til å erstatte toårsperioden i punkt 1 b) med en treårsperiode.

12. En part kan forbeholde seg retten til at følgende regler skal anvendes for dens skatteavtaler som omfattes uavhengig av de øvrige bestemmelsene i denne artikkelen:

a) ethvert uløst spørsmål som oppstår i en gjensidig avtaleprosedyre som ellers er innenfor anvendelsesområdet for voldgift etter denne avtalen, skal likevel ikke fremlegges for voldgift, dersom en avgjørelse av dette spørsmålet allerede er gitt i en alminnelig domstol eller en forvaltningsdomstol i en av avtalejurisdiksjonene;

b) voldgiftsprosessen skal avsluttes dersom en avgjørelse angående spørsmålene er tatt av en alminnelig eller forvaltningsdomstol i en av avtalejurisdiksjonene på noe tidspunkt etter at en anmodning om voldgift har blitt fremsatt og før voldgiftspanelet har meddelt sin avgjørelse til de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene.

Artikkel 20 – Utnevnelse av voldgiftsdommere

1. Unntatt i tilfeller hvor de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene blir enige om andre regler, skal punkt 2 til 4 gjelde ved anvendelsen av denne delen.

2. Følgende regler skal styre utnevnelsen av medlemmer til voldgiftspanelet:

a) Voldgiftspanelet skal bestå av tre medlemmer som er fysiske personer med sakkyndighet eller erfaring i internasjonale skattespørsmål.

b) Hver kompetent myndighet skal utnevne ett medlem innen 60 dager fra datoen for anmodningen om voldgift etter artikkel 19 punkt 1. De to medlemmene av voldgiftspanelet skal, innen 60 dager fra den siste av deres utnevnelser, utnevne et tredje medlem som leder av voldgiftspanelet. Leder av voldgiftspanelet skal ikke være statsborger av eller bosatt i noen av avtalejurisdiksjonene.

c) Hvert medlem utnevnt til voldgiftspanelet må være objektiv og uavhengig av de kompetente myndighetene, skatteadministrasjonene og finansdepartementene i avtalejurisdiksjonene og av alle personer som er direkte berørt av saken (i tillegg til deres rådgivere) på det tidspunkt de godtar utnevnelsen, og opprettholde sin upartiskhet og uavhengighet gjennom hele prosessen, og unngå enhver adferd som kan skade oppfatningen av voldgiftsmedlemets upartiskhet og uavhengighet med hensyn til prosessen i en rimelig tidsperiode deretter.

3. I tilfeller der de kompetente myndighetene i en avtalejurisdiksjon ikke lykkes i å utnevne et medlem til voldgiftspanelet på den måte eller innen den tidsperioden angitt i punkt 2 eller som de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene er enige om, skal et medlem bli utnevnt på vegne av den kompetente myndighet av den høyest rangerte tjenestemann i Senter for skattepolitikk og administrasjon i organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (Center for Tax Policy and Administration of the Organisation for Economic Co-operation and Development, CTPA/OECD) som ikke er en statsborger av noen av avtalejurisdiksjonene.

4. Dersom de to første medlemmene av voldgiftspanelet ikke lykkes i å utnevne en leder på den måte eller innen den tidsperioden angitt i punkt 2 eller som de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene er blitt enige om, skal leder bli utnevnt av den høyest rangerte funksjonæren i Senter for skattepolitikk og administrasjon i organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (Center for Tax Policy and Administration of the Organisation for Economic Co-operation and Development, CTPA/OECD) som ikke er statsborger av noen av avtalejurisdiksjonene.

Artikkel 21 – Taushetsplikt i voldgiftsprosessen

1. Utelukkende for anvendelsen av bestemmelsene i denne delen og bestemmelsene i de relevante skatteavtalene som omfattes og den interne lovgivningen i avtalejurisdiksjonene om utveksling av opplysninger, taushetsplikt og administrativ bistand, skal medlemmene av voldgiftspanelet og maksimum tre ansatte per medlem (og forespurte voldgiftsdommere utelukkende i den utstrekning som er nødvendig for å verifisere deres evne til å oppfylle kravene til voldgiftsdommere) anses å være personer eller myndigheter som opplysninger kan gjøres tilgjengelige for. Opplysninger mottatt av voldgiftspanelet eller forespurte voldgiftsdommere og opplysninger som de kompetente myndighetene mottar fra voldgiftspanelet skal anses som opplysninger som er utvekslet etter bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes som gjelder for utveksling av opplysninger og administrativ bistand.

2. De kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene skal sikre at medlemmer av voldgiftspanelet og deres ansatte forut for sin utnevnelse i en voldgiftprosedyre, skriftlig samtykker i å behandle enhver opplysning i relasjon til voldgiftsprosedyren konfidensielt i overensstemmelse med taushetsplikt og sekretessebestemmelser beskrevet i bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes som gjelder for utveksling av opplysninger og administrativ bistand og etter den gjeldende lovgivningen i avtalejurisdiksjonene.

Artikkel 22 – Løsning av en sak før avslutning av voldgift

Ved anvendelsen av denne delen og bestemmelsene i den relevante skatteavtalen som omfattes som tillater løsning av saken gjennom gjensidig avtale, skal den gjensidige avtaleprosedyren så vel som voldgiftsprosedyren for en sak, anses avsluttet dersom, på noe tidspunkt etter at en anmodningen om voldgift ble fremmet og før voldgiftspanelet har meddelt sin avgjørelse til de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene;

a) de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene har inngått en gjensidig avtale for å løse saken; eller

b) personen som fremmet saken trekker tilbake anmodningen om voldgift eller anmodningen om en gjensidig avtaleprosedyre.

Artikkel 23 –Type voldgiftsprosess

1. Med mindre de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene er blitt enige om andre regler, skal følgende regler gjelde for en voldgiftsprosedyre etter denne delen:

a) Etter at en sak er fremmet for voldgiftsbehandling, skal de kompetente myndighetene i hver av avtalejurisdiksjonene innen en dato fastsatt ved avtale, legge frem for voldgiftspanelet et forslag til beslutning som gjelder alle uløste spørsmål i saken (hensyntatt alle avtaler som tidligere er oppnådd i saken mellom de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene). Den foreslåtte beslutningen skal, for hver justering eller lignende spørsmål i saken, være begrenset til en fordeling av spesifikke pengebeløp (for eksempel inntekt eller utgift) eller hvor spesifisert, maksimal skattesats etter den skatteavtalen som omfattes. I en sak hvor de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene ikke har vært i stand til å komme til enighet i et spørsmål som gjelder vilkårene for anvendelse av en bestemmelse i den relevante skatteavtalen som omfattes (heretter omtalt som «terskelspørsmål»), som om en fysisk person er bosatt eller om det foreligger et fast driftssted, kan de kompetente myndighetene fremlegge alternative beslutningsforslag om spørsmålet hvis beslutningen er avhengig av avgjørelsen av slike terskelspørsmål.

b) De kompetente myndighetene i hver avtalejurisdiksjon kan også legge frem et støttedokument for voldgiftspanelets vurdering. Hver kompetent myndighet som legger frem et forslag til beslutning eller et støttedokument skal oversende en kopi til den andre kompetente myndigheten innen dagen den foreslåtte beslutningen og støttedokumentet skal legges frem. Hver kompetent myndighet kan også legge frem for voldgiftspanelet, innen en avtalt dato, et svardokument med hensyn til den foreslåtte beslutningen eller støttedokumentet som er lagt frem av den andre kompetente myndigheten. En kopi av disse dokumentene skal oversendes den andre kompetente myndigheten innen den dagen svardokumentet skal legges frem.

c) Voldgiftspaneleet skal velge som sin beslutning én av de foreslåtte beslutningene i saken forelagt av de kompetente myndighetene for hvert spørsmål og hvert terskelspørsmål, og skal ikke gi noen begrunnelse eller annen redegjørelse for avgjørelsen. Voldgiftsavgjørelsen vedtas ved enkelt flertall av medlemmene i panelet. Voldgiftspanelet skal meddele sin avgjørelse skriftlig til de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene. Voldgiftsavgjørelsen skal ikke ha noen presedensverdi.

2. Ved anvendelsen av denne artikkel, for dens skatteavtaler som omfattes, kan en part forbeholde seg retten til å ikke anvende punkt 1 for dens skatteavtaler som omfattes. I et slikt tilfelle, unntatt i den utstrekning de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene er enige om andre regler, skal følgende regler gjelde for voldgiftsprosedyren:

a) Etter at en sak er forelagt for voldgift, skal de kompetente myndighetene i hver av avtalejurisdiksjonene uten ugrunnet opphold, fremskaffe enhver opplysning som kan være nødvendig for voldgiftsavgjørelsen til alle medlemmene av panelet. Med mindre de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene er enig om noe annet, skal enhver opplysning som ikke var tilgjengelig for begge kompetente myndigheter før anmodningen om voldgift ble mottatt av dem begge, ikke tas i betraktning ved avgjørelsen.

b) Voldgiftspanelet skal avgjøre spørsmålene forelagt for voldgift etter de anvendelige bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes og, med forbehold for disse bestemmelsene, den interne lovgivningen i avtalejurisdiksjonene. Medlemmene i panelet skal også ta i betraktning enhver annen kilde som de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene ved gjensidig avtale uttrykkelig har identifisert.

c) Voldgiftsavgjørelsen skal meddeles skriftlig til de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene og skal angi rettskilder som er anvendt og begrunnelse for resultatet. Voldgiftsavgjørelsen skal vedtas ved enkelt flertall av medlemmene av panelet. Voldgiftsavgjørelsen skal ikke ha noen presedensverdi.

3. En part som ikke har tatt et forbehold som beskrevet i punkt 2, kan forbeholde seg retten til ikke å anvende de foregående punktene i denne artikkelen for dens skatteavtaler som omfattes med parter som har tatt et slikt forbehold. I et slikt tilfelle skal de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene for hver slik skatteavtale som omfattes, forsøke å bli enige om hvilken type voldgiftsprosess som skal gjelde for den skatteavtalen som omfattes. Inntil en slik enighet er oppnådd, skal artikkel 19 ikke gjelde for en slik skatteavtale som omfattes.

4. En part kan også velge å anvende punkt 5 for dens skatteavtaler som omfattes og skal underrette depositaren om dette. Punkt 5 skal gjelde mellom to avtalejurisdiksjoner for en skatteavtale som omfattes når den ene avtalejurisdiksjonen har gitt slik underretning.

5. Før voldgiftsprosedyren begynner, skal de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonen i en skatteavtale som omfattes sikre at enhver person som fremmer saken og deres rådgivere skriftlig samtykker til ikke å gi noen annen person tilgang til opplysninger mottatt i løpet av voldgiftsprosessen fra noen av de kompetente myndighetene eller voldgiftspanelet. Den gjensidige avtaleprosedyren så vel som voldgiftsprosedyren etter denne delen, skal, med hensyn til saken, avsluttes dersom personen som fremmet saken eller en av personens rådgivere på noe tidspunkt etter at anmodningen om voldgift har blitt fremmet og før voldgiftspanelet har meddelt sin avgjørelse til de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene, i vesentlig grad bryter avtalen om taushetsplikt.

6. Uavhengig av punkt 4, kan en part som ikke velger å anvende punkt 5, forbeholde seg retten til å ikke anvende punkt 5 for én eller flere bestemte skatteavtaler som omfattes eller for alle dens skatteavtaler som omfattes.

7. En part som velger å anvende punkt 5 kan forbeholde seg retten til å ikke anvende denne delen for alle skatteavtaler som omfattes som den andre avtalejurisdiksjon har tatt forbehold om etter punkt 6.

Artikkel 24 – Enighet om en annen løsning

1. Ved anvendelsen av denne delen for dens skatteavtaler som omfattes, kan en part velge å anvende punkt 2 og skal underrette depositaren om dette. Punkt 2 skal gjelde mellom to avtalejurisdiksjoner for en skatteavtale som omfattes bare der begge avtalejurisdiksjonene har gitt en slik underretning.

2. Uavhengig av artikkel 19 punkt 4, skal en voldgiftsavgjørelse etter denne delen ikke være bindende for avtalejurisdiksjonene i en skatteavtale som omfattes og skal ikke gjennomføres, dersom de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene blir enige om en annen løsning av alle uløste spørsmål innen tre kalendermåneder etter at voldgiftsavgjørelsen har blitt meddelt dem.

3. En part som velger å anvende punkt 2 kan ta forbehold om at punkt 2 skal gjelde bare for dens skatteavtaler som omfattes hvor artikkel 23 punkt 2 gjelder.

Artikkel 25 – Kostnader av voldgiftsprosedyrer

I en voldgiftsprosedyre etter denne delen, skal honorarer og utgifter for medlemmene av voldgiftspanelet, så vel som enhver kostnad i forbindelse med voldgiftsprosedyren pådratt av avtalejurisdiksjonene, bæres av avtalejurisdiksjonene på en måte som skal avgjøres ved gjensidig avtale mellom de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene. I fravær av en slik avtale, skal hver avtalejurisdiksjon bære sine egne utgifter og kostnader for det medlemmet avtalejurisdiksjonen har utnevnt. Kostnader for leder av voldgiftspanelet og andre utgifter i tilknytning til gjennomføring av voldgiftsprosedyren skal bæres i like deler av avtalejurisdiksjonene.

Artikkel 26 –Forenelighet

1. Med forbehold for artikkel 18, skal bestemmelsene i denne delen gjelde istedenfor eller i fravær av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes om voldgift for uløste spørsmål som skriver seg fra en sak om gjensidig avtaleprosedyre. Hver part som velger å anvende denne del skal underrette depositaren om hvorvidt hver av dens skatteavtaler som omfattes, andre enn dem omfattes av et forbehold etter punkt 4, inneholder en slik bestemmelse, og i så fall, artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse. Dersom to avtalejurisdiksjoner har gitt en underretning om en bestemmelse i en skatteavtale som omfattes, skal den bestemmelsen erstattes med bestemmelsene i denne delen mellom disse avtalejurisdiksjonene.

2. Ethvert uløst spørsmål som skriver seg fra en gjensidig avtaleprosedyre som ellers ville falt innenfor anvendelsesområdet for voldgiftprosedyren i denne delen, skal ikke forelegges for voldgift dersom spørsmålet faller innenfor anvendelsesområdet for en sak hvor et voldgiftspanel eller lignende organ tidligere har blitt opprettet i samsvar med en bilateral eller multilateral avtale som fastsetter obligatorisk bindende voldgift av uløste spørsmål som skriver seg fra en gjensidig avtaleprosedyresak.

3. Med forbehold for punkt 1, skal ingenting i denne delen påvirke oppfyllelsen av mer omfattende forpliktelser om voldgift av uløste spørsmål som skriver seg fra en gjensidig avtaleprosedyre, som følger av andre avtaler avtalejurisdiksjonene er eller vil bli part i.

4. En part kan forbeholde seg retten til å ikke anvende denne delen for en eller flere bestemte skatteavtaler som omfattes (eller for alle dens skatteavtaler som omfattes) som fastsetter obligatorisk bindende voldgift av uløste spørsmål som skriver seg fra en gjensidig avtaleprosedyresak.

Del VII

Sluttbestemmelser

Artikkel 27 – Undertegning og ratifikasjon, aksept eller godkjennelse

1. Fra og med 31. desember 2016 skal denne avtalen være åpen for undertegning av:

a) alle stater;

b) Guernsey (Det Forente Kongeriket Storbritannia og Nord-Irland); Isle of Man (Det Forente Kongeriket Storbritannia og Nord-Irland); Jersey (Det Forente Kongeriket Storbritannia og Nord-Irland); og

c) enhver annen jurisdiksjon autorisert til å bli en part ved enstemmig beslutning av partene og undertegnerne.

2. Denne avtalen er undergitt forbehold for ratifikasjon, aksept eller godkjenning.

Artikkel 28 – Forbehold

1. Med unntak for punkt 2 kan det ikke tas andre forbehold til denne avtalen enn de som uttrykkelig er tillatt etter:

a) artikkel 3 punkt 5 (Transparente enheter);

b) artikkel 4 punkt 3 (Personer med dobbelt bosted);

c) artikkel 5 punktene 8 og 9 (Anvendelse av metode for å avhjelpe dobbeltbeskatning);

d) artikkel 6 punkt 4 (Formål med en skatteavtale som omfattes);

e) artikkel 7 punktene 15 og 16 (Forhindre avtalemisbruk);

f) artikkel 8 punkt 3 (Transaksjoner for å overføre utbytte);

g) artikkel 9 punkt 6 (Gevinst ved realisasjon av aksjer eller eierandeler i enheter som utleder sin verdi hovedsakelig fra fast eiendom);

h) artikkel 10 punkt 5 (Regler mot misbruk av faste driftssteder i tredje jurisdiksjoner);

i) artikkel 11 punkt 3 (Anvendelse av skatteavtaler for å begrense en parts rett til å skattlegge personer bosatt i denne jurisdiksjonene);

j) artikkel 12 punkt 4 (Kunstig omgåelse for å unngå fast driftssted ved kommisjonærstruktur og lignende strategier);

k) artikkel 13 punkt 6 (Kunstig omgåelse for å unngå fast driftssted gjennom unntak for spesifikke aktiviteter);

l) artikkel 14 punkt 3 (Oppdeling av kontrakter);

m) artikkel 15 punkt 2 (Definisjon av en person nært beslektet med et foretak);

n) artikkel 16 punkt 5 (Gjensidig avtaleprosedyre);

o) artikkel 17 punkt 3 (Korresponderende retting);

p) artikkel 19 punktene 11 og 12 (Obligatorisk bindende voldgift);

q) artikkel 23 punktene 2, 3, 6, og 7 (Type voldgiftsprosess);

r) artikkel 24 punkt 3 (Enighet om en annen løsning);

s) artikkel 26 punkt 4 (Forenelighet);

t) artikkel 35 punktene 6 og 7 (Virkningstidspunkt); og

u) artikkel 36 punkt 2 (Virkningstidspunkt for del VI).

2.

a) Uavhengig av punkt 1, kan en part som etter artikkel 18 velger å anvende del VI, formulere et eller flere forbehold om hvilke saker som skal omfattes av voldgift etter bestemmelse i del VI. For en part som etter artikkel 18 velger å anvende del VI etter at den har blitt en part i denne avtalen, skal forbehold etter dette punktet tas på det samme tidspunkt som partens underretning til depositaren etter artikkel 18.

b) Forbehold tatt etter underpunkt a) forutsetter aksept. Et forbehold som er tatt under underpunkt a) skal anses å ha blitt akseptert av en part dersom denne parten ikke har underrettet depositaren om at den har innsigelser mot forbeholdet ved det siste av tidspunktene for utløpet av en periode på tolv kalendermåneder som begynner på datoen for underretningen om forbeholdet til depositaren eller på den dato denne parten deponerer sitt ratifikasjons-, aksepts- eller godkjenningsdokumentet. For en part som etter artikkel 18 velger å anvende del VI etter at den har blitt en part til denne avtalen, kan innsigelser mot tidligere forbehold som er tatt av andre parter etter underpunkt a), avgis på det tidspunkt den førstnevnte parten underretter depositaren etter artikkel 18. Dersom en part fremsetter en innsigelse til et forbehold som er tatt etter underpunkt a), skal ingen del av del VI anvendes mellom den part som har innvendinger og den part som har tatt forbeholdet.

3. Med mindre noe annet uttrykkelig fremgår av de relevante bestemmelsene i denne avtalen, skal et forbehold tatt etter punkt 1 eller 2:

a) endre, for den part som har tatt forbeholdet i partens relasjoner med en annen part, bestemmelsene i denne avtalen i den utstrekning forbeholdet gjelder; og

b) endre de nevnte bestemmelsene i samme utstrekning for den annen part i denne partens relasjon med den parten som har tatt forbeholdet.

4. Forbehold som er anvendelige for skatteavtaler som omfattes som er inngått av eller på vegne av en jurisdiksjon eller et territorium hvor en part er ansvarlig for jurisdiksjonens eller territoriets internasjonale relasjoner skal, hvor denne jurisdiksjonen eller dette territoriet ikke er part i denne avtalen etter artikkel 27 punkt 1 bokstavene b) eller c), tas av den ansvarlige part og kan være forskjellige fra forbeholdene som er tatt av den parten for dens egne skatteavtaler som omfattes.

5. Forbehold skal tas på tidspunktet for undertegning eller når dokumentet for ratifikasjon, aksept eller godkjennelse deponeres, etter punktene 2, 6 og 9 i denne artikkelen og artikkel 29 punkt 5. For en part som etter artikkel 18 velger å anvende del VI etter at den har blitt part i denne avtalen, skal forbehold som beskrevet i punkt 1 bokstavene p), q), r) og s) i denne artikkelen avgis på det samme tidspunkt parten underretter depositaren etter artikkel 18.

6. Forbehold som er tatt på tidspunktet for undertegning etter punktene 2, 5 og 9 i denne artikkel og artikkel 29 punkt 5, skal bekreftes ved deponering av ratifikasjons-, aksept- eller godkjenningsdokumentet, med mindre dokumentet som inneholder forbeholdene uttrykkelig angir at de er å anse som endelige.

7. Dersom forbehold ikke er tatt på tidspunktet for undertegning, skal en foreløpig liste av forventede forbehold legges frem for depositaren på det tidspunktet.

8. For forbehold som er tatt etter hver av de følgende bestemmelsene, må det legges frem en liste over avtaler som det er gitt underretning om etter artikkel 2 punkt 1 a) ii) som omfattes av forbeholdets anvendelsesområde slik det er definert i den relevante bestemmelsen (og, i tilfelle av et forbehold etter noen av de følgende bestemmelsene, andre enn dem oppført i punktene c), d) og n), artikkel og punktnummer for hver relevant bestemmelse):

a) artikkel 3 punkt 5 b), c), d), e) og g) (Transparente enheter);

b) artikkel 4 punkt 3 b), c) og d) (Personer med dobbelt bosted);

c) artikkel 5 punktene 8 og 9 (Anvendelse av metode for å avhjelpe dobbeltbeskatning);

d) artikkel 6 punkt 4 (Formål med en skatteavtale som omfattes);

e) artikkel 7 punkt 15 b) og c) (Forhindre avtalemisbruk);

f) artikkel 8 punkt 3 b) i), ii) og iii) (Transaksjoner for å overføre utbytte);

g) artikkel 9 punkt 6 d), e) og f) (Gevinst ved realisasjon av aksjer eller eierandeler i enheter som utleder sin verdi hovedsakelig fra fast eiendom);

h) artikkel 10 punkt 5 b) og c) (Regler mot misbruk av faste driftssteder i tredje jurisdiksjoner);

i) artikkel 11 punkt 3 b) (Anvendelse av skatteavtaler for å begrense en parts rett til å skattlegge personer bosatt i denne jurisdiksjonen);

j) artikkel 13 punkt 6 b) (Kunstig omgåelse for å unngå fast driftssted gjennom spesifikke aktiviteter);

k) artikkel 14 punkt 3 b) (Oppdeling av kontrakter);

l) artikkel 16 punkt 5 b) (Gjensidig avtaleprosedyre);

m) artikkel 17 punkt 3 a) (Korresponderende retting);

n) artikkel 23 punkt 6 (Type voldgiftsprosess); og

o) artikkel 26 punkt 4 (Forenelighet).

Forbeholdene beskrevet i underpunkt a) til o) overfor skal ikke gjelde for noen skatteavtale som omfattes som ikke er inkludert i listen beskrevet i dette punkt.

9. Enhver part som har tatt forbehold etter punktene 1 eller 2 kan til enhver tid trekke tilbake eller erstatte det med et mer begrenset forbehold ved å underrette depositaren. En slik part skal gi de ytterligere underretningene etter artikkel 29 punkt 6 som er nødvendige som følge av tilbakekallelsen eller erstatningen av forbeholdet. Med forbehold for artikkel 35 punkt 7, skal en slik tilbakekallelse eller erstatning ha virkning:

a) for en skatteavtale som omfattes, utelukkende med stater eller jurisdiksjoner som er parter i avtalen når underretningene om tilbakekallelse eller erstatning av forbeholdene er mottatt av depositaren:

i) for forbehold om bestemmelser som gjelder for skatter tilbakeholdt ved kilden, når hendelsen som gir grunnlag for slik beskatning skjer på eller etter 1. januar i det år som følger etter utløpet av en periode på seks kalendermåneder fra den datoen depositaren meddeler underretningen om tilbakekallelse eller erstatning av forbeholdet; og

ii) for forbehold om alle andre bestemmelser, for skatter ilagt for skatteperioder som begynner på eller etter 1. januar i det år som følger etter utløpet av en periode på seks kalendermåneder fra den datoen depositaren meddeler underretningen om tilbakekallelse eller erstatning av forbeholdet; og

b) for en skatteavtale som omfattes hvor én eller flere avtalejurisdiksjoner er blitt part i denne avtalen etter datoen underretningen om tilbakekallelse eller erstatning mottas av depositaren: på den siste av datoene for når avtalen trer i kraft for disse avtalejurisdiksjonene.

Artikkel 29 – Underretninger

1. Med forbehold for punkt 5 og 6 i denne artikkel, og artikkel 35 punkt 7, skal underretninger etter følgende bestemmelser gis på tidspunktet for undertegning eller når dokumentet for ratifikasjon, aksept eller godkjennelse deponeres;

a) artikkel 2 punkt 1 a) ii) (Tolkning av begreper);

b) artikkel 3 punkt 6 (Transparente enheter);

c) artikkel 4 punkt 4 (Personer med dobbelt bosted);

d) artikkel 5 punkt 10 (Anvendelse av metode for å avhjelpe dobbeltbeskatning);

e) artikkel 6 punktene 5 og 6 (Formål med en skatteavtale som omfattes);

f) artikkel 7 punkt 17 (Forhindre av avtalemisbruk);

g) artikkel 8 punkt 4 (Transaksjoner for å overføre utbytte);

h) artikkel 9 punktene 7 og 8 (Gevinst ved realisasjon av aksjer eller eierandeler i enheter som utleder sin verdi hovedsakelig fra fast eiendom);

i) artikkel 10 punkt 6 (Regler mot misbruk av faste driftssteder i tredje jurisdiksjoner);

j) artikkel 11 punkt 4 (Anvendelse av skatteavtaler for å begrense en parts rett til å skattlegge personer bosatt i denne jurisdiksjonen);

k) artikkel 12 punktene 5 og 6 (Kunstig omgåelse for å unngå fast driftssted ved kommisjonærstruktur og lignende strategier);

l) artikkel 13 punktene 7 og 8 (Kunstig omgåelse av fast driftssted gjennom unntak for spesifikke aktiviteter);

m) artikkel 14 punkt 4 (Oppdeling av kontrakter);

n) artikkel 16 punkt 6 (Gjensidig avtaleprosedyre);

o) artikkel 17 punkt 4 (Korresponderende retting);

p) artikkel 18 (Anvendelse av del VI);

q) artikkel 23 punkt 4 (Type voldgiftsprosess);

r) artikkel 24 punkt 1 (Enighet om en annen løsning);

s) artikkel 26 punkt 1 (Forenelighet); og

t) artikkel 35 punktene 1, 2, 3, 5 og 7 (Virkningstidspunkt).

2. Underretninger om en skatteavtale som omfattes inngått av eller på vegne av en jurisdiksjon eller et territorium hvor en part er ansvarlig for jurisdiksjonens eller territoriets internasjonale relasjoner, hvor denne jurisdiksjon eller dette territoriet ikke er en part i denne avtalen etter til artikkel 27 punkt 1 b) eller c), skal gis av den ansvarlige part og kan være forskjellige fra underretningen gitt av den part for dens egne skatteavtaler som omfattes.

3. Med forbehold for bestemmelsene i punktene 5 og 6 i denne artikkelen, og artikkel 35 punkt 7, skal underretninger som er gitt på tidspunktet for undertegning, bekreftes ved deponering av ratifikasjons-, aksepts- eller godkjenningsdokumentet, med mindre dokumentet som inneholder underretningene uttrykkelig angir at de er å anse som endelige.

4. Dersom underretninger ikke er gitt på tidspunktet for undertegning, skal en foreløpig liste over forventede underretninger legges frem for depositaren på det tidspunktet.

5. En part kan på ethvert tidspunkt utvide listen over skatteavtaler det er underrettet om etter artikkel 2 punkt 1 a) ii) ved en underretning til depositaren. En part skal spesifisere i denne underretningen hvorvidt skatteavtalen omfattes av anvendelsesområdet for noen av forbeholdene som er tatt av parten som er angitt i punkt 8 i artikkel 28. Parten kan også ta nytt forbehold som angitt i punkt 8 i artikkel 28 dersom skatteavtalen vil være den første til å falle innenfor anvendelsesområdet for et slikt forbehold. For å gjenspeile nye skatteavtaler som skal omfattes av denne avtalen, skal parten også angi de ytterligere underretningene som er påkrevd etter punkt 1 b) – s). Dersom utvidelsen for første gang omfatter en skatteavtale inngått av eller på vegne av en jurisdiksjon eller et territorium hvor en part er ansvarlig for jurisdiksjonens eller territoriets internasjonale relasjoner, skal parten i tillegg angi ethvert forbehold (etter artikkel 28 punkt 4) eller underretning (etter punkt 2 i denne artikkelen) som er anvendelig for skatteavtaler som omfattes inngått av eller på vegne av jurisdiksjonen eller territoriet. På datoen for når skatteavtalene det er underrettet om etter artikkel 2 punkt 1 a) ii) blir skatteavtaler som omfattes, skal bestemmelsene i artikkel 35 bestemme datoen for når endringene i de skatteavtalene som omfattes skal ha virkning.

6. En part kan avgi ytterligere underretninger etter punkt 1 b) – s) ved å underrette depositaren. Disse underretningene skal ha virkning:

a) for en skatteavtale som omfattes, utelukkende med stater eller jurisdiksjoner som er parter til denne avtalen når depositaren mottar den ytterligere underretningen:

i) for underretninger om bestemmelser som gjelder for skatter tilbakeholdt ved kilden, når hendelsen som gir grunnlag for slik beskatning skjer på eller etter 1. januar i det år som følger etter utløpet av en periode på seks kalendermåneder fra den datoen depositaren meddeler de ytterligere underretningene; og

ii) for underretninger om alle andre bestemmelser, for skatter ilagt for skatteperioder som begynner på eller etter 1. januar i det år som følger etter utløpet av en periode på seks kalendermåneder fra den datoen depositaren meddeler de ytterligere underretningene; og

b) for en skatteavtale som omfattes hvor én eller flere avtalejurisdiksjoner er blitt part til denne avtalen etter den datoen depositaren mottok den ytterligere underretningen: på den siste av datoene for når avtalen trer i kraft for disse avtalejurisdiksjonene.

Artikkel 30 – Etterfølgende endringer i skatteavtaler som omfattes

Bestemmelsene i denne avtalen er ikke til hinder for etterfølgende endringer av en skatteavtale som omfattes som avtalejurisdiksjonene i en skatteavtale som omfattes blir enige om.

Artikkel 31 – Partskonferanse

1. Partene kan kalle sammen til en partskonferanse for å ta enhver beslutning eller utøve enhver funksjon som kan være påkrevet eller hensiktsmessig etter bestemmelsene i denne avtalen.

2. Partskonferansen skal tilrettelegges av depositaren.

3. Enhver part kan anmode depositaren om en partskonferanse. Depositaren skal informere alle partene om enhver anmodning. Depositaren skal deretter kalle sammen til en partskonferanse, forutsatt at anmodningen er støttet av en tredjedel av partene innen seks kalendermåneder fra depositaren har gitt meddelelse om anmodningen.

Artikkel 32 – Tolkning og gjennomføring

1. Ethvert spørsmål som oppstår om tolkningen eller gjennomføringen av bestemmelser i en skatteavtale som omfattes slik de er endret av denne avtalen, skal avgjøres etter bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes om løsning ved gjensidig avtale av spørsmål om tolkning eller anvendelse av den skatteavtalen som omfattes (slik de kan være endret av denne avtalen).

2. Ethvert spørsmål som oppstår om tolkningen eller gjennomføringen av denne avtalen kan behandles av en partskonferanse som er kalt sammen etter artikkel 31 punkt 3.

Artikkel 33 – Endring

1. Enhver part kan foreslå endring av denne avtalen ved å legge frem et endringsforslag til depositaren.

2. En partskonferanse kan kalles sammen for å vurdere de foreslåtte endringene etter artikkel 31 punkt 3.

Artikkel 34 – Ikrafttredelse

1. Denne avtale skal tre i kraft på den første dagen i måneden som følger etter utløpet av en periode på tre kalendermåneder fra datoen for deponering av det femte dokumentet for ratifikasjon, aksept eller godkjenning.

2. For hver undertegner som ratifiserer, aksepterer eller godkjenner denne avtalen etter deponering av det femte instrumentet for ratifikasjon, aksept eller godkjenning, skal avtalen tre i kraft på den første dag i måneden etter utløpet av en periode på tre kalendermåneder fra datoen for deponering av undertegnerens ratifikasjons-, aksept-, eller godkjenningsdokument.

Artikkel 35 – Virkningstidspunkt

1. Bestemmelsene i denne avtalen skal ha virkning i hver avtalejurisdiksjon for en skatteavtale som omfattes;

a) for skatter tilbakeholdt ved kilden, på beløp betalt eller kreditert ikke-bosatte, når hendelsen som gir grunnlag for slik beskatning inntrer på eller etter den første dagen i neste kalenderår som begynner på eller etter den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene i den skatteavtalen som omfattes; og

b) for alle andre skatter ilagt av en avtalejurisdiksjon, for skatter ilagt for skatteperioder som begynner på eller etter utløpet av en periode på seks kalendermåneder (eller en kortere periode, dersom alle avtalejurisdiksjonene underretter depositaren om at de har til hensikt å anvende slik kortere periode) fra den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene til den skatteavtalen som omfattes.

2. Utelukkende for sin egen anvendelse av punkt 1 a) og punkt 5 a), kan en part velge å erstatte «skatteperioder» med «kalenderår», og skal underrette depositaren om dette.

3. Utelukkende for sin egen anvendelse av punkt 1 b) og punkt 5 b), kan en part velge å erstatte henvisningen til «skatteperioder som begynner på eller etter utløpet av en periode» med en henvisning til «skatteperioder som begynner på eller etter 1. januar i det år som følger på eller etter utløpet av en periode», og skal underrette depositaren om dette.

4. Uavhengig av de foregående bestemmelsene i denne artikkelen uten hensyn til skatteperioden saken gjelder, skal artikkel 16 ha virkning for en skatteavtale som omfattes for en sak fremmet for de kompetente myndighetene i en avtalejurisdiksjon på eller etter den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene i den skatteavtalen som omfattes. Dette gjelder ikke for saker som ikke kunne fremmes på denne datoen etter den skatteavtalen som omfattes slik den lød før den ble endret av denne avtalen.

5. For en ny skatteavtale som omfattes som følge av en utvidelse etter artikkel 29 punkt 5 av listen avtaler som det er underrettet om etter artikkel 2 punkt 1 a) ii), skal bestemmelsene i denne avtalen ha virkning i hver avtalejurisdiksjon:

a) for skatter tilbakeholdt ved kilden, på beløp betalt eller kreditert ikke-bosatte, når hendelsen som gir grunnlag for slik beskatning inntrer på eller etter den første dagen i det neste kalenderåret som begynner på eller etter 30 dager etter den datoen depositaren meddeler underretningen om utvidelsen av listen over avtaler; og

b) for alle andre skatter ilagt av den avtalejurisdiksjon, for skatter ilagt for skatteperioder som begynner på eller etter utløpet av en periode på ni kalendermåneder (eller en kortere periode, dersom alle avtalejurisdiksjonene underretter depositaren om at de har til hensikt å anvende slik kortere periode) fra datoen når depositaren meddeler underretningen om utvidelsen av listen over avtaler.

6. En part kan forbeholde seg retten til å ikke anvende punkt 4 for dens skatteavtaler som omfattes.

7.

a) En part kan forbeholde seg retten til å erstatte:

i) henvisningene i punkt 1 og 4 til «den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene til den skatteavtalen som omfattes»; og

ii) henvisningen i punkt 5 til «datoen depositaren meddeler underretningen om utvidelsen av listen over avtaler»;

med henvisninger til «30 dager etter datoen depositaren mottar den siste underretningen fra hver avtalejurisdiksjon som har tatt forbehold som beskrevet i artikkel 35 punkt 7 om at den har fullført sine interne prosedyrer for å gi bestemmelsene i denne avtalen virkning for den spesifikke skatteavtalen som omfattes»;

iii) henvisningen i artikkel 28 punkt 9 a) til «datoen depositaren meddeler underretningen om tilbakekallelse eller erstatning av forbeholdet» og

iv) henvisningen i artikkel 28 punkt 9 b) til «på den siste av datoene for når avtalen trer i kraft for disse avtalejurisdiksjonene»;

med henvisninger til «30 dager etter datoen depositaren mottar den siste underretningen fra hver avtalejurisdiksjon som har tatt et forbehold som beskrevet i artikkel 35 punkt 7 om at den har fullført sine interne prosedyrer for tilbakekallelse eller erstatning av forbeholdet for den spesifikke skatteavtalen som omfattes»;

v) henvisningene i artikkel 29 punkt 6 a) til «datoen når depositaren meddeler den ytterligere underretningen»; og

vi) henvisningen i artikkel 29 punkt 6 b) til «på den siste av de datoene for når avtalen trer i kraft for disse avtalejurisdiksjonene»;

med henvisninger til «30 dager etter datoen depositaren mottar den siste underretningen fra hver avtalejurisdiksjon som har tatt et forbehold som beskrevet i artikkel 35 punkt 7 om at den har fullført sine interne prosedyrer for å gi den ytterligere underretningen virkning for den spesifikke skatteavtalen som omfattes;

vii) henvisningen i artikkel 36 punktene 1 og 2 til «den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene til en skatteavtale som omfattes»;

med henvisninger til «30 dager etter datoen depositaren mottar den siste underretningen fra hver avtalejurisdiksjon som har tatt et forbehold som beskrevet i artikkel 35 punkt 7 om at den har fullført sine interne prosedyrer for å gi bestemmelsene i denne avtalen virkning for den spesifikke skatteavtalen som omfattes»; og

viii) henvisningen i artikkel 36 punkt 3 til «datoen når depositaren meddeler underretningen om utvidelsen av listen over avtaler»;

ix) henvisningene i artikkel 36 punkt 4 til «datoen når depositaren meddeler underretningen om tilbakekallelse av forbeholdet», «datoen for når depositaren meddeler underretningen om erstatning av forbeholdet» og «datoen når depositaren meddeler underretningen om tilbakekallelse av innsigelsen mot forbeholdet»; og

x) henvisningen i artikkel 36 punkt 5 til «datoen når depositaren meddeler om den ytterligere underretningen»;

med henvisninger til «30 dager etter datoen depositaren mottar den siste underretningen fra hver avtalejurisdiksjon som har tatt et forbehold som beskrevet i artikkel 35 punkt 7 om at den har fullført sine interne prosedyrer for å gi bestemmelsene i del VI virkning for den spesifikke skatteavtalen som omfattes».

b) En part som tar et forbehold etter underpunkt a) skal underrette om bekreftelsen av gjennomføringen av partens interne prosedyrer samtidig til depositaren og de(n) andre avtalejurisdiksjonen(e).

c) Dersom én eller flere avtalejurisdiksjoner i en skatteavtale som omfattes tar et forbehold etter dette punkt, skal datoen for virkningstidspunktet for bestemmelsene i denne avtalen, for tilbakekallelsen eller for erstatningen av forbeholdet, for de ytterligere underretningene om den skatteavtalen som omfattes eller av del VI, avgjøres av dette punktet for alle avtalejurisdiksjonene i den skatteavtalen som omfattes.

Artikkel 36 – Virkningstidspunkt for del VI

1. Uansett artikkel 28 punkt 9, artikkel 29 punkt 6 og artikkel 35 punktene 1–6 om to avtalejurisdiksjoner i en skatteavtale som omfattes, skal bestemmelsene i del VI ha virkning:

a) for saker fremmet for den kompetente myndighet i en avtalejurisdiksjon (som beskrevet i artikkel 19 punkt 1 a), på eller etter den siste av de datoer denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene i den skatteavtalen som omfattes; og

b) for saker fremmet for den kompetent myndighet i en avtalejurisdiksjon forut for den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene til en skatteavtale som omfattes, på datoen når begge avtalejurisdiksjonene har underrettet depositaren om at de har inngått en gjensidig avtale etter artikkel 19 punkt 10, sammen med informasjon om datoen eller datoene for når slike saker skal anses å ha blitt fremmet for de kompetente myndighetene i en avtalejurisdiksjon (som beskrevet i artikkel 19 punkt 1 a) i henhold til vilkårene i den gjensidige avtalen.

2. En part kan forbeholde seg retten til å ikke anvende del VI for saker fremmet for de kompetente myndighetene i en avtalejurisdiksjon forut for den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene til en skatteavtale som omfattes bare i den utstrekning de kompetente myndighetene i begge avtalejurisdiksjonene er enige om at del VI skal gjelde for den spesifikke saken.

3. I tilfelle av en ny skatteavtale som omfattes som følge av en utvidelse av listen av avtaler etter artikkel 29 punkt 5, underrettet etter artikkel 2 punkt 1 a) ii), skal henvisningene i punkt 1 og 2 i denne artikkel til «den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene til en skatteavtale som omfattes» erstattes med henvisninger til «datoen når depositaren meddeler underretningen om utvidelsen av listen over avtaler».

4. En tilbakekallelse eller erstatning av et forbehold tatt etter artikkel 26 punkt 4, etter artikkel 28 punkt 9 eller tilbakekallelse av en innsigelse til et forbehold tatt etter artikkel 28 punkt 2 som resulterer i anvendelsen av del VI mellom to avtalejurisdiksjoner i en skatteavtale som omfattes, skal ha virkning etter punkt 1 a) og b) i denne artikkel, men henvisningene til «den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene til en skatteavtale som omfattes» skal erstattes med henvisninger til, henholdsvis «datoen når depositaren meddeler underretningen om tilbakekallelse av forbeholdet», «datoen når depositaren meddeler underretningen om erstatning av forbeholdet» eller «datoen når depositaren meddeler underretningen om tilbakekallelse av innsigelsen mot forbeholdet».

5. En ytterligere underretning gitt etter artikkel 29 punkt 1 p) skal ha virkning etter punkt 1 a) og b), men henvisningene i punkt 1 og 2 i denne artikkelen til «den siste av datoene for når denne avtalen trer i kraft for hver av avtalejurisdiksjonene til en skatteavtale som omfattes» skal erstattes med henvisninger til «datoen når depositaren meddeler den ytterligere underretningen».

Artikkel 37 – Uttreden

1. Enhver part kan, på ethvert tidspunkt, trekke seg fra denne avtalen ved å underrette depositaren.

2. Uttreden etter punkt 1 skal gis virkning på den datoen depositaren mottar underretningen. I tilfeller der denne avtalen har trådt i kraft for alle avtalejurisdiksjonene i en skatteavtale som omfattes før datoen for når en parts uttreden får virkning, skal den skatteavtalen som omfattes forbli endret av denne avtalen.

Artikkel 38 – Forholdet til protokoller

1. Denne avtale kan suppleres med én eller flere protokoller

2. For å bli en part til en protokoll, må en stat eller jurisdiksjon også være en part til denne avtalen.

3. En part til denne avtalen er ikke bundet av en protokoll med mindre den blir en part til protokollen i overensstemmelse med dens bestemmelser.

Artikkel 39 – Depositaren

1. Generalsekretæren i Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD) skal være depositar for denne avtalen og enhver protokoll i henhold til artikkel 38.

2. Depositaren skal underrette partene og undertegnerne innen én kalendermåned om:

a) enhver undertegning etter artikkel 27;

b) deponering av ethvert dokument for ratifikasjon, aksept eller godkjennelse etter artikkel 27;

c) ethvert forbehold eller tilbakekallelse eller erstatning av et forbehold etter artikkel 28;

d) enhver underretning eller tilleggsunderretning etter artikkel 29;

e) enhver foreslått endring av denne avtalen etter artikkel 33;

f) enhver uttredelse fra denne avtalen etter artikkel 37;

g) enhver annen kommunikasjon beslektet med denne avtale.

3. Depositaren skal vedlikeholde offentlig tilgjengelige lister over:

a) skatteavtaler som omfattes;

b) forbehold tatt av partene; og

c) underretninger gitt av partene.

Til bekreftelse av foranstående har de undertegnede, som er gitt behørig fullmakt til dette, undertegnet denne avtale.

Utferdiget i Paris den 24. dag i november 2016, på engelsk og fransk, hvor begge er likeverdige, i ett enkelt eksemplar som skal deponeres i arkivet til Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD).

Vedlegg 2
Norges forbehold og underretninger

Dette dokumentet inneholder listen over Norges forbehold og underretninger. Disse vil bli bekreftet ved deponering av ratifikasjonsdokumentet i henhold til artiklene 28 punkt 7 underpunkt 6 og 29 punkt 3 underpunkt 3 i avtalen.

Artikkel 2 – Tolkning av begreper

Underretning – skatteavtaler som omfattes av avtalen

I overenstemmelse med artikkel 2 punkt 1) a) ii) i avtalen, ønsker Norge at følgende skatteavtaler skal være omfattet av avtalen:

Nr.

Tittel

Annen avtalejurisdiksjon

Opprinnelig/Endringsinstrument

Dato for undertegning

Ikrafttredelsesdato

1

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Argentina til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Argentina

Opprinnelig

08-10-1997

30-11-2001

2

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Australia til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Australia

Opprinnelig

08-08-2006

12-09-2007

3

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Bulgaria for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt

Bulgaria

Opprinnelig

22-07-2014

30-07-2015

4

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Chile til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og av formue

Chile

Opprinnelig

26-10-2001

22-07-2003

5

Overenskomst mellom Kongeriket Norges Regjering og Folkerepublikken Kinas Regjering til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Kina

Opprinnelig

25-02-1986

21-12-1986

6

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Kypros for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt

Kypros

Opprinnelig

24-02-2014

08-07-2014

7

Overenskomst mellom Kongeriket Norges Regjering og Tsjekkias Regjering til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Tsjekkia

Opprinnelig

19-10-2004

09-09-2005

8

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Estland til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Estland

Opprinnelig

14-05-1993

30-12-1993

9

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Georgia til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Georgia

Opprinnelig

10-11-2011

23-07-2012

10

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Hellas til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Hellas

Opprinnelig

27-04-1988

16-09-1991

Endringsnotifikasjon

06-06-1998

01-01-1999

11

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken India til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

India

Opprinnelig

02-02-2011

20-12-2011

12

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Irland til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og av formue

Irland

Opprinnelig

22-11-2000

28-11-2001

13

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Japan til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Japan

Opprinnelig

04-03-1992

16-12-1992

14

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Latvia til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Latvia

Opprinnelig

19-07-1993

30-12-1993

15

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Litauen til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Litauen

Opprinnelig

27-04-1993

30-12-1993

16

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Storhertugdømmet Luxembourg til unngåelse av dobbeltbeskatning og skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Convention entre le Royaume de Norvège et le Grand-Duché de Luxembourg tendant à éviter les doubles impositions et à prévenir l’évasion fiscale en matière d’impôts sur le revenu et sur la fortune

Luxembourg

Opprinnelig

06-05-1983

27-02-1985

Endringsprotokoll

07-07-2009

12-04-2010

Endringsinstrument

25-12-1998

01-01-1999

17

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Malta til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Malta

Opprinnelig

30-03-2012

14-02-2013

18

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Mexicos Forente Stater til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue1

Convenio entre el reino de Noruega y los Estados Unidos Mexicanos para evitar la doble imposición e impedir la evasión fiscal en materia de impuestos sobre la renta y sobre el patrimonio

Mexico

Opprinnelig

23-03-1995

23-01-1996

19

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Kongeriket Nederland til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Nederland

Opprinnelig

12-01-1990

31-12-1990

Endringsprotokoll

23-04-2013

30-11-2013

20

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Polen til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Polen

Opprinnelig

09-09-2009

25-05-2010

Endringsprotokoll

05-07-2012

02-04-2013

21

Overenskomst mellom kongeriket Norge og republikken Portugal til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Portugal

Opprinnelig

10-03-2011

15-06-2012

22

Overenskomst mellom kongeriket Norge og Romania for å unngå dobbeltbeskatning og forebygge skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Romania

Opprinnelig

27-04-2015

01-04-2016

23

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Den Russiske Føderasjon til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue

Russland

Opprinnelig

26-03-1996

20-12-2002

24

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Serbia for å unngå dobbeltbeskatning og forebygge skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Serbia

Opprinnelig

17-06-2015

18-12-2015

25

Overenskomst mellom kongeriket Norge og republikken Slovenia til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Slovenia

Opprinnelig

18-02-2008

10-12-2009

26

Overenskomst Mellom Kongeriket Norge og Republikken Sør-Afrika til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Sør-Afrika

Opprinnelig

12-02-1996

12-09-1996

Endringsprotokoll

16-07-2012

20-11-2015

27

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Republikken Tyrkia til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt

Tyrkia

Opprinnelig

15-01-2010

15-06-2011

28

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og Det Forente Kongeriket Storbritannia og Nord-Irland for å unngå dobbeltbeskatning og forebygge skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og gevinster

Storbritannia

Opprinnelig

14-03-2013

17-12-2013

¹ Uoffisiell oversettelse: «Agreement between the Kingdom of Norway and the United Mexican States to avoid double taxation and prevent tax evasion with respect to taxes on income and on capital»

Artikkel 3 – Transparente enheter

Forbehold

I overenstemmelse med artikkel 3 punkt 5 b) i avtalen, forbeholder Norge seg retten til ikke å anvende punkt 1 for skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en bestemmelse som beskrevet i artikkel 3 punkt 4. Den følgende skatteavtalen inneholder en bestemmelse som faller inn under dette forbeholdet.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

11

India

Artikkel 4 1. b)

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 3 punkt 6 i avtalen, anser Norge at de følgende skatteavtalene inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 3 punkt 4 som ikke er gjenstand for et forbehold etter artikkel 3 punkt 5 c) til e). Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt under.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

19

Nederland

Artikkel IB i protokollen

Artikkel 4 – Personer med dobbelt bosted

Forbehold

I overenstemmelse med artikkel 4 punkt 3 d) i avtalen, forbeholder Norge seg retten til ikke å anvende hele artikkel 4 for skatteavtaler som omfattes som allerede behandler tilfeller hvor en person annen enn en fysisk person er bosatt i mer enn én avtalejurisdiksjon ved å kreve at de kompetente myndighetene i avtalejurisdiksjonene ved gjensidig overenskomst skal forsøke å avgjøre hvilken avtalejurisdiksjon personen skal anses som bosatt i og avgjøre behandlingen av den personen etter den skatteavtalen omfattes i de tilfeller man ikke blir enige om å inngå en slik overenskomst. Følgende skatteavtaler som omfattes inneholder bestemmelser som omfattes av dette forbeholdet.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

3

Bulgaria

Artikkel 4(3)

4

Chile

Artikkel 4(3)

6

Kypros

Artikkel 4(3)

8

Estland

Artikkel 4(3)

14

Latvia

Artikkel 4(3)

15

Litauen

Artikkel 4(3)

22

Romania

Artikkel 4(3)

24

Serbia

Artikkel 4(3)

28

Storbritannia

Artikkel 4(4)

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 4 punkt i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 4 punkt 2 som ikke er gjenstand for et forbehold etter artikkel 4 punkt 3 b) til d). Artikkel og punkt for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 4(3)

2

Australia

Artikkel 4 (4)

5

Kina

Artikkel 4(3)

7

Tsjekkia

Artikkel 4 (3)

9

Georgia

Artikkel 4(3)

10

Hellas

Artikkel 4(3)

11

India

Artikkel 4(3)

12

Irland

Artikkel 4(3)

13

Japan

Artikkel 4(3)

16

Luxembourg

Artikkel 4(3)

17

Malta

Artikkel 4(3)

18

Mexico

Artikkel 4(3)

19

Nederland

Artikkel 4(3)

20

Polen

Artikkel 4(3)

21

Portugal

Artikkel4(3)

23

Russland

Artikkel 4(3) og (4)

25

Slovenia

Artikkel 4(3)

26

Sør-Afrika

Artikkel 4(3)

27

Tyrkia

Artikkel 4(3)

Artikkel 5 – Anvendelse av metode for å avhjelpe dobbeltbeskatning

Underretning om valg av alternative bestemmelser

I overenstemmelse med artikkel 5 punkt 10 i avtalen, velger Norge etter artikkel 5 punkt 1 å anvende Alternativ C i den artikkelen.

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

For jurisdiksjoner som velger Alternativ C:

I overenstemmelse med artikkel 5 punkt 10 i avtalen, anser Norge at den følgende skatteavtalen som omfattes inneholder en bestemmelse som beskrevet i artikkel 5 punkt 7. Artikkel og punktnummer for bestemmelsen er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

5

Kina

Artikkel 25(2)

Artikkel 6 – Formål med en skatteavtale som omfattes

Underretning om valg av alternative bestemmelser

I overenstemmelse med artikkel 6 punkt 6 i avtalen, velger Norge å anvende artikkel 6 punkt 3.

Underretning om eksisterende formålsordlyd i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 6 punkt 5 i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes ikke faller innenfor et forbehold etter artikkel 6 punkt 4 og inneholder formålsordlyd som beskrevet i artikkel 6 punkt 2. Ordlyden i de relevante formålsbestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Formålsordlyd

1

Argentina

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

2

Australia

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

3

Bulgaria

som ønsker å inngå en overenskomst for å unngå dobbeltbeskatning med hensyn til skatter av inntekt, for å fremme og styrke de økonomiske relasjoner mellom de to statene,

4

Chile

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og av formue,

5

Kina

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

6

Kypros

som ønsker å inngå en overenskomst for å unngå dobbeltbeskatning og forebygge skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

7

Tsjekkia

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

8

Estland

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

9

Georgia

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

10

Hellas

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

11

India

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue og som ønsker å fremme økonomisk samarbeid mellom de to land,

12

Irland

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og av formue,

13

Japan

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

14

Latvia

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

15

Litauen

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

16

Luxembourg

som ønsker å unngå dobbeltbeskatning og forebygge skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue, har besluttet å inngå en overenskomst og har i dette øyemed oppnevnt som sine befullmektigede:

Kongeriket Norges Regjering:

Hans Kongelige Høyhet Storhertugen av Luxembourg:

Som etter å ha utvekslet sine fullmakter, som er funnet i god og riktig form,:

animés du désir d’éviter les doubles impositions et de prévenir l’évasion fiscale en matière d’impôts sur le revenu et sur la fortune, ont décidé de conclure une convention et ont nommé à cet effet pour leurs plénipotentiaires, savoir:

17

Malta

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

18

Mexico

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

deseando concluir un Convenio para Evitar la Doble Imposición e Impedir la Evasión Fiscal en materia de impuestos sobre la renta y sobre el patrimonio,

19

Nederland

som ønsker å inngå en ny overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

20

Polen

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

21

Portugal

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

22

Romania

som ønsker å inngå en overenskomst for å unngå dobbeltbeskatning og forebygge skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

23

Russland

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue,

24

Serbia

som ønsker å inngå en overenskomst for å unngå dobbeltbeskatning og forebygge skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt, med sikte på å etablere stabile vilkår for styrket økonomisk samarbeid,

25

Slovenia

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

26

Sør-Afrika

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

27

Tyrkia

som ønsker å inngå en overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt,

28

Storbritannia

som ønsker å inngå en overenskomst for å unngå dobbeltbeskatning og forebygge skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og gevinster,

Underretning om skatteavtaler som omfattes som ikke inneholder eksisterende formålsordlyd

I overenstemmelse med artikkel 6 punkt 6 i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes ikke inneholder formålsordlyd som viser til et ønske om å utvikle en økonomisk relasjon eller å forsterke samarbeidet i skattesaker.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

1

Argentina

2

Australia

3

Bulgaria

4

Chile

5

Kina

6

Kypros

7

Tsjekkia

8

Estland

9

Georgia

10

Hellas

11

India

12

Irland

13

Japan

14

Latvia

15

Litauen

16

Luxembourg

17

Malta

18

Mexico

19

Nederland

20

Polen

21

Portugal

22

Romania

23

Russland

24

Serbia

25

Slovenia

26

Sør-Afrika

27

Tyrkia

28

Storbritannia

Artikkel 7 – Forhindre avtalemisbruk

Erklæring om aksept for en hovedformålsbestemmelse (PPT) som et midlertidig tiltak

I overenstemmelse med artikkel 7 punkt 17 a) i avtalen velger Norge herved å inkludere en uttalelse om at Norge aksepterer anvendelsen av punkt 1 alene som et midlertidig tiltak, men har til hensikt, hvor mulig, å inkludere en bestemmelse om begrensning av fordeler, i tillegg til eller til erstatning for punkt 1, gjennom bilaterale forhandlinger.

Underretning om valg av alternative bestemmelser

I overenstemmelse med artikkel 7 punkt 17 d) i avtalen, velger Norge å anvende artikkel 7 punkt 7 a).

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 7 punkt 17 a) i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes ikke er gjenstand for et forbehold som beskrevet i artikkel 7 punkt 15 b) og inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 7 punkt 2. Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

2

Australia

Artikkel 10(7), 11(9) og 12(7)

3

Bulgaria

Artikkel 10(7), 11(8), 12(7) og 21(3)

4

Chile

Artikkel 11(7) og 12(7)

9

Georgia

Artikkel 10(7), 11(5), 12(5) og 20(3)

11

India

Artikkel 29

12

Irland

Artikkel 11(6) og 12(6)

17

Malta

Artikkel 10(7)

18

Mexico

Artikkel 11(9) og 12(7)

22

Romania

Artikkel 10(7), 11(8) og 2(7)

24

Serbia

Artikkel 10(7), 11(8), 12(7) og 22(4)

28

Storbritannia

Artikkel 10(7), 11(5), 12(5) og 20(5)

Artikkel 8 – Transaksjoner for å overføre utbytte

Forbehold

I overenstemmelse med artikkel 8 punkt 3 b) i) i avtalen, forbeholder Norge seg retten til ikke å anvende hele artikkel 8 for Norges skatteavtaler som omfattes i den utstrekning bestemmelsene beskrevet i artikkel 8 punkt 1 allerede inneholder en minste eierperiode. Følgende avtaler inneholder bestemmelser som faller inn under dette forbeholdet.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

2

Australia

Artikkel 10 3.

13

Japan

Artikkel 10 2. (a)

17

Malta

Artikkel 10 2. a) (i)

20

Polen

Artikkel 10 2. a)

21

Portugal

Artikkel 10 2. a)

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 8 punkt 4 i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 8 punkt 1 som ikke er gjenstand for et forbehold som beskrevet i artikkel 8 punkt 3 b). Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 10(2)a)

2

Australia

Artikkel 10 2. a)

3

Bulgaria

Artikkel 10(2)a)

4

Chile

Artikkel 10(2)a.

5

Kina

Ikke relevant

6

Kypros

Artikkel 10 2. a.

7

Tsjekkia

Artikkel 10(2)a)

8

Estland

Artikkel 10(2)(a)

9

Georgia

Artikkel 10(2)a)

10

Hellas

Artikkel 10(2) a) og b)

11

India

Ikke relevant

12

Irland

Artikkel 10(2)a)

14

Latvia

Artikkel 10(2)a)

15

Litauen

Artikkel 10(2)a)

16

Luxembourg

Artikkel 10(2)a)

18

Mexico

Artikkel10 3.

19

Nederland

Artikkel 10(3)b.

22

Romania

Artikkel10(2)a)

23

Russland

Artikkel 10(2)

24

Serbia

Artikkel 10(2) 1)

25

Slovenia

Artikkel 10(2)a) og b)

26

Sør-Afrika

Artikkel 10(2)a)

27

Tyrkia

Artikkel 10(2)a.

28

Storbritannia

Artikkel 10 2) (i)

Artikkel 9 – Gevinst ved realisasjon av aksjer eller eierandeler i enheter som utleder sin verdi hovedsakelig fra fast eiendom

Forbehold

I overenstemmelse med artikkel 9 punkt 6 a) i avtalen, forbeholder Norge seg retten til ikke å anvende artikkel 9 punkt 1 for Norges skatteavtaler som omfattes.

Artikkel 10 – Regler mot misbruk av faste driftssteder i tredje jurisdiksjoner

Forbehold

I overenstemmelse med artikkel 10 punkt 5 a) i avtalen, forbeholder Norge seg retten til ikke å anvende hele artikkel 10 for Norges skatteavtaler som omfattes.

Artikkel 12 – Kunstig omgåelse for å unngår fast driftssted ved kommisjonærstruktur og lignende strategier

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 12 punkt 5 i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 12 punkt 3 a). Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 5(5)

2

Australia

Artikkel 5 6.

3

Bulgaria

Artikkel 5 6.

4

Chile

Artikkel 5 5.

5

Kina

Artikkel 5 5.

6

Kypros

Artikkel 5 6.

7

Tsjekkia

Artikkel 5 5.

8

Estland

Artikkel5 5.

9

Georgia

Artikkel 5 6.

10

Hellas

Artikkel 5 5.

11

India

Artikkel 5 5.

12

Irland

Artikkel 5 5.

13

Japan

Artikkel 5 5.

14

Latvia

Artikkel 5 5.

15

Litauen

Artikkel 5 5.

16

Luxembourg

Artikkel 5 5.

17

Malta

Artikkel 5 6.

18

Mexico

Artikkel 5 5.

19

Nederland

Artikkel 5 6.

20

Polen

Artikkel 5 6.

21

Portugal

Artikkel 5 6.

22

Romania

Artikkel 5 6.

23

Russland

Artikkel5 4.

24

Serbia

Artikkel 5 7.

25

Slovenia

Artikkel 5 6.

26

Sør-Afrika

Artikkel 5 5.

27

Tyrkia

Artikkel 5 6.

28

Storbritannia

Artikkel 5 6.

I overenstemmelse med artikkel 12 punkt 6 i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 12 punkt 3 b). Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 5(6)

2

Australia

Artikkel 5 7.

3

Bulgaria

Artikkel 5 7.

4

Chile

Artikkel 5 7.

5

Kina

Artikkel 5 6.

6

Kypros

Artikkel 5 7.

7

Tsjekkia

Artikkel 5 6.

8

Estland

Artikkel 5 6.

9

Georgia

Artikkel 5 7.

10

Hellas

Artikkel 5 6.

11

India

Artikkel 5 7.

12

Irland

Artikkel 5 6.

13

Japan

Artikkel 5 6.

14

Latvia

Artikkel 5 6.

15

Litauen

Artikkel 5 6.

16

Luxembourg

Artikkel 5 6.

17

Malta

Artikkel 5 7.

18

Mexico

Artikkel 5 7.

19

Nederland

Artikkel 5 7.

20

Polen

Artikkel 5 7.

21

Portugal

Artikkel 5 7.

22

Romania

Artikkel 5 7.

23

Russland

Artikkel 5 5.

24

Serbia

Artikkel 5 8.

25

Slovenia

Artikkel 5 7.

26

Sør-Afrika

Artikkel 5 6.

27

Tyrkia

Artikkel 5 7.

28

Storbritannia

Artikkel 5 7.

Artikkel 13 – Kunstig omgåelse av fast driftssted gjennom unntak for spesifikke aktiviteter

Underretning om valg av alternative bestemmelser

I overenstemmelse med artikkel 13 punkt 7 i avtalen, velger Norge etter artikkel 13 punkt 1 å anvende Alternativ A.

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 13 punkt 7 i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 13 punkt 5 a). Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 5 4.

2

Australia

Artikkel 5 5.

3

Bulgaria

Artikkel 5 5.

4

Chile

Artikkel 5 4.

5

Kina

Artikkel 5 4

6

Kypros

Artikkel 5 5.

7

Tsjekkia

Artikkel 5 4.

8

Estland

Artikkel 5 4

9

Georgia

Artikkel 5 5.

10

Hellas

Artikkel 5 4.

11

India

Artikkel 5 4.

12

Irland

Artikkel 5 4.

13

Japan

Artikkel 5 4.

14

Latvia

Artikkel 5 4.

15

Litauen

Artikkel 5 4.

16

Luxembourg

Artikkel 5 4.

17

Malta

Artikkel 5 5.

18

Mexico

Artikkel 5 4.

19

Nederland

Artikkel 5 5.

20

Polen

Artikkel 5 5.

21

Portugal

Artikkel 5 5.

22

Romania

Artikkel 5 5.

23

Russland

Artikkel 5 3.

24

Serbia

Artikkel 5 6.

25

Slovenia

Artikkel 5 5.

26

Sør-Afrika

Artikkel 5 4.

27

Tyrkia

Artikkel 5 5.

28

Storbritannia

Artikkel 5 5.

Artikkel 14 – Oppdeling av kontrakter

Forbehold

I overenstemmelse med artikkel 14 punkt 3 b) i avtalen, forbeholder Norge seg retten til ikke å anvende hele artikkel 14 for bestemmelser i Norges skatteavtaler som omfattes vedrørende undersøkelse eller utnyttelse av naturressurser. De følgende skatteavtalene som omfattes inneholder bestemmelser som faller inn under dette forbeholdet.

Opplistede avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 5 3. d) og 21(4)

2

Australia

Artikkel 20(3))

3

Bulgaria

Artikkel 20(3)

5

Kina

Artikkel 23(4)

6

Kypros

Artikkel 20 (3)

7

Tsjekkia

Artikkel 20(3)

8

Estland

Artikkel 21(3)

11

India

Artikkel 21(3)

12

Irland

Artikkel 21(3)

13

Japan

Artikkel 21(2)

14

Latvia

Artikkel 21(3)

15

Litauen

Artikkel 21(3)

16

Luxembourg

Punkt 2 i tilleggsprotokollen

17

Malta

Artikkel 20(3)

18

Mexico

Artikkel 21(4)

19

Nederland

Artikkel 24(3)

20

Polen

Artikkel 20(4)

21

Portugal

Artikkel 21(3)

22

Romania

Artikkel 21(3)

23

Russland

Punkt 3 i protokollen

24

Serbia

Artikkel 21(3)

25

Slovenia

Artikkel 20(3)

26

Sør-Afrika

Artikkel 21(3)

27

Tyrkia

Artikkel 21(3)

28

Storbritannia

Artikkel 21(4)

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 14 punkt 4 i avtalen, anser Norge at følgende avtaler inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 14 punkt 2 som ikke er gjenstand for et forbehold etter artikkel 14 punkt 3 b). Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

2

Australia

Artikkel 5 4.

19

Nederland

Artikkel III i protokollen

24

Serbia

Artikkel 5 5.

Artikkel 16 – Gjensidig avtaleprosedyre

Underretning om eksisterende bestemmelser i skatteavtaler som omfattes

I overenstemmelse med artikkel 16 punkt 6 a) i avtalen, anser Norge at følgende avtaler inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 16 punkt 4 a) i). Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 26 1., første setning

2

Australia

Artikkel 25 1., første setning

3

Bulgaria

Artikkel 24 1., første setning

4

Chile

Artikkel 25 1., første setning

5

Kina

Artikkel 27 1., første setning

6

Kypros

Artikkel 27 1., første setning

7

Tsjekkia

Artikkel 24 1., første setning

8

Estland

Artikkel 26 1., første setning

9

Georgia

Artikkel 23 1., første setning

10

Hellas

Artikkel 26 1., første setning

11

India

Artikkel 26 1., første setning

12

Irland

Artikkel 26 1., første setning

13

Japan

Artikkel 25 1., første setning

14

Latvia

Artikkel 26 1., første setning

15

Litauen

Artikkel 26 1., første setning

16

Luxembourg

Artikkel 25 1.

17

Malta

Artikkel 24 1., første setning

18

Mexico

Artikkel 26 1., første setning og andre setning i den norske teksten og artikkel 26 1., første setning i den spanske teksten

19

Nederland

Artikkel 26 1., første setning

20

Polen

Artikkel 24 1., første setning

21

Portugal

Artikkel 25 1., første setning

22

Romania

Artikkel 25 1., første setning

23

Russland

Artikkel 25 1., første setning

24

Serbia

Artikkel 25 1., første setning

25

Slovenia

Artikkel 24 1., første setning

26

Sør-Afrika

Artikkel 25 1., første setning

27

Tyrkia

Artikkel 25 1., første setning

28

Storbritannia

Artikkel 27 1., første setning

I overenstemmelse med artikkel 16 punkt 6 b) ii) i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes inneholder bestemmelser som medfører at en sak som omtalt i den første setningen i artikkel 16 punkt 1 må fremmes innen en angitt tidsperiode som er minst tre år fra første underrettelse om tiltak som resulterer i skattlegging i strid med bestemmelsene i den skatteavtalen som omfattes. Artikkel og punktnummer for hver slik bestemmelse er angitt nedenfor.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 26 1., andre setning

2

Australia

Artikkel 25 1., andre setning

3

Bulgaria

Artikkel 24 1., andre setning

5

Kina

Artikkel 27 1., andre setning

6

Kypros

Artikkel 24 1., andre setning

7

Tsjekkia

Artikkel 24 1., andre setning

8

Estland

Artikkel 26 1., andre setning

9

Georgia

Artikkel 23 1., andre setning

10

Hellas

Artikkel 26 1., andre setning

11

India

Artikkel 26 1., andre setning

12

Irland

Artikkel 26 1., andre setning

13

Japan

Artikkel 25 1., andre setning

14

Latvia

Artikkel 26 1., andre setning

15

Litauen

Artikkel 26 1., andre setning

17

Malta

Artikkel 24 1., andre setning

18

Mexico

Artikkel 26 1., tredje setning i den norske teksten og andre setning i den spanske teksten.

19

Nederland

Artikkel 26 1., andre setning

20

Polen

Artikkel 24 1., andre setning

21

Portugal

Artikkel 25 1., andre setning

22

Romania

Artikkel 25 1., andre setning

23

Russland

Artikkel 25 1., andre setning

24

Serbia

Artikkel 25 1., andre setning

25

Slovenia

Artikkel 24 1., andre setning

26

Sør-Afrika

Artikkel 25 1., andre setning

27

Tyrkia

Artikkel 25 1., andre setning

28

Storbritannia

Artikkel 27 1., andre setning

Underretning om skatteavtaler som omfattes som inne inneholder eksisterende bestemmelser

I overenstemmelse med artikkel 16 punkt 6 c) i) i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes ikke inneholder en bestemmelse som beskrevet i artikkel 16 punkt 4 b) i).

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

18

Mexico

I overenstemmelse med artikkel 16 punkt 6 c) ii) i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes ikke inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 16 punkt 4 b) ii).

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

4

Chile

18

Mexico

I overenstemmelse med artikkel 16 punkt 6 d) ii) i avtalen, anser Norge at følgende skatteavtaler som omfattes ikke inneholder bestemmelser som beskrevet i artikkel 16 punkt 4 c) ii).

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

4

Chile

18

Mexico

21

Portugal

Artikkel 17 – Korresponderende retting

Forbehold

I overenstemmelse med artikkel 17 punkt 3 a) i avtalen, forbeholder Norge seg retten til ikke å anvende hele artikkel 17 for skatteavtaler som omfattes som allerede inneholder en bestemmelse som beskrevet i artikkel 17 punkt 2. De følgende skatteavtalene som omfattes inneholder bestemmelser som faller inn under dette forbeholdet.

Opplistet avtale nummer

Annen avtalejurisdiksjon

Bestemmelse

1

Argentina

Artikkel 9 (2)

2

Australia

Artikkel 9(3)

3

Bulgaria

Artikkel 9(2)

4

Chile

Artikkel 9(2)

6

Kypros

Artikkel 9(2)

7

Tsjekkia

Artikkel 9(2)

8

Estland

Artikkel 9(2)

9

Georgia

Artikkel 9(2)

11

India

Artikkel 9(2)

13

Japan

Artikkel 9(2)

14

Latvia

Artikkel 9(2)

15

Litauen

Artikkel 9(2)

17

Malta

Artikkel 9(2)

19

Nederland

Artikkel 9(2)

20

Polen

Artikkel 9(2)

21

Portugal

Artikkel (2)

22

Romania

Artikkel 9(2)

23

Russland

Artikkel 9(2)

24

Serbia

Artikkel 9(2)

25

Slovenia

Artikkel 9(2)

26

Sør-Afrika

Artikkel 9(2)

27

Tyrkia

Artikkel 9(2)

28

Storbritannia

Artikkel 9(2)

Artikkel 35 – Virkningstidspunkt

Forbehold

I overenstemmelse med artikkel 35 punkt 6 i avtalen, forbeholder Norge seg retten til ikke å anvende artikkel 35 punkt 4 for Norges skatteavtaler som omfattes.