Meld. St. 19

(2017–2018)
Melding til Stortinget

Eksport av forsvarsmateriell fra Norge i 2017, eksportkontroll og internasjonalt ikke-spredningssamarbeid

Tilråding fra Utenriksdepartementet 22. juni 2018, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

Forklaring på varekategorier og forkortelser

A-materiell

Varekategori definert i retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell

Kategorien omfatter våpen, ammunisjon og visse typer militært materiell. I tillegg omfattes annet materiell med strategisk kapasitet som vesentlig kan påvirke de militære styrkeforhold i nærområdet.

B-materiell

Varekategori definert i retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell

Kategorien omfatter øvrige forsvarsrelaterte varer som ikke har egenskaper eller bruksområder som definert for varekategori A.

Flerbruksvarer

Omfattet av Utenriksdepartementets liste II

Varer og teknologi som er utviklet for sivile formål, men som er identifisert innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene til å ha viktige militære bruksområder.

AG

Australia Group

Australia-gruppen (multilateralt eksportkontrollsamarbeid for kjemiske/biologiske våpen)

ATT

Arms Trade Treaty

FN-avtale om internasjonal handel med våpen

BTWC

Biological and Toxin Weapons Convention

Konvensjonen mot biologiske våpen

CWC

Chemical Weapons Convention

Kjemivåpenkonvensjonen

HCOC

Hague Code of Conduct against Ballistic Missile Proliferation

Haag-kodeksen mot spredning av ballistiske missiler

IAEA

International Atomic Energy Agency

Det internasjonale atomenergibyrået

ICT

Directive for Intra Community Transfers

Direktiv for forenklet lisensiering innenfor EØS

MTCR

Missile Technology Control Regime

Regimet for eksportkontroll av missilteknologi

NSG

Nuclear Suppliers Group

Gruppen av leverandørland for eksportkontroll av kjernefysisk materiale og relevante flerbruksvarer

NPT

Non-Proliferation Treaty

Ikke-spredningsavtalen for kjernefysiske våpen

OSSE

Organization for Security and Cooperation in Europe (OSCE)

Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa

PSI

Proliferation Security Initiative

Initiativet for spredningssikkerhet

PST

Politiets sikkerhetstjeneste

SIPRI

Stockholm International Peace Research Institute

Stockholms fredsforskningsinstitutt

WA

The Wassenaar Arrangement on Export Control for Conventional Arms and Dual-Use Goods and Technologies

Wassenaar-samarbeidet (multilateralt eksportkontrollsamarbeid for konvensjonelle våpen og flerbruksvarer)

Forklaring på varekategorier og forkortelser

A-materiell

Varekategori definert i retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell

Kategorien omfatter våpen, ammunisjon og visse typer militært materiell. I tillegg omfattes annet materiell med strategisk kapasitet som vesentlig kan påvirke de militære styrkeforhold i nærområdet.

B-materiell

Varekategori definert i retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell

Kategorien omfatter øvrige forsvarsrelaterte varer som ikke har egenskaper eller bruksområder som definert for varekategori A.

Flerbruksvarer

Omfattet av Utenriksdepartementets liste II

Varer og teknologi som er utviklet for sivile formål, men som er identifisert innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene til å ha viktige militære bruksområder.

AG

Australia Group

Australia-gruppen (multilateralt eksportkontrollsamarbeid for kjemiske/biologiske våpen)

ATT

Arms Trade Treaty

FN-avtale om internasjonal handel med våpen

BTWC

Biological and Toxin Weapons Convention

Konvensjonen mot biologiske våpen

CWC

Chemical Weapons Convention

Kjemivåpenkonvensjonen

HCOC

Hague Code of Conduct against Ballistic Missile Proliferation

Haag-kodeksen mot spredning av ballistiske missiler

IAEA

International Atomic Energy Agency

Det internasjonale atomenergibyrået

ICT

Directive for Intra Community Transfers

Direktiv for forenklet lisensiering innenfor EØS

MTCR

Missile Technology Control Regime

Regimet for eksportkontroll av missilteknologi

NSG

Nuclear Suppliers Group

Gruppen av leverandørland for eksportkontroll av kjernefysisk materiale og relevante flerbruksvarer

NPT

Non-Proliferation Treaty

Ikke-spredningsavtalen for kjernefysiske våpen

OSSE

Organization for Security and Cooperation in Europe (OSCE)

Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa

PSI

Proliferation Security Initiative

Initiativet for spredningssikkerhet

PST

Politiets sikkerhetstjeneste

SIPRI

Stockholm International Peace Research Institute

Stockholms fredsforskningsinstitutt

WA

The Wassenaar Arrangement on Export Control for Conventional Arms and Dual-Use Goods and Technologies

Wassenaar-samarbeidet (multilateralt eksportkontrollsamarbeid for konvensjonelle våpen og flerbruksvarer)

1 Bakgrunn og sammendrag

Denne meldingen redegjør for eksportkontrollen med strategiske varer og teknologi[1] , herunder omfanget av eksporten av våpen, ammunisjon og annet militært materiell, relatert teknologi og tjenester for militære formål (heretter forsvarsmateriell) i 2017. Meldingen er fremlagt årlig siden 1996 og er den 23. i rekken. Gjennom årene har meldingen utviklet seg fra en kort oversikt over eksportkontrollregelverket og selve eksporten, til å gi en omfattende redegjørelse for regjeringens politikk på eksportkontrollområdet, om regelverket samt om retningslinjene for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell. Fremstilling av eksporten fremgår i 14 ulike tabeller og figurer, og det gis med dette betydelig informasjon om hvilke varer som er eksportert til hvilke land, verdien av eksporten samt om lisenssøknader som er avslått i de enkelte år.

Norge har et av verdens strengeste regelverk for eksport av forsvarsmateriell. Både forsvarsindustrien og eksportkontrollen er en integrert del av norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk. Det er en målsetning å sikre en levedyktig forsvarsindustri, og dermed leveringssikkerhet for både Norges og alliertes forsvar. Dette betinger at bedriftene har anledning til å eksportere. Regjeringen vil fortsatt legge til rette for at forsvarsbedriftene gis tydelige og forutsigbare vilkår og rammer for sin eksportaktivitet. Utenriksdepartementet er ansvarlig myndighet for den strategiske eksportkontrollen. Oppgavene retter seg mot politikkutvikling, lisensiering og deltakelse i et omfattende internasjonalt samarbeid på området. I tillegg har PST og Tollvesenet lovpålagte oppgaver når det gjelder varekontroll, håndhevelse og etterforskning av eventuelle brudd på eksportkontrollregelverket.

Et vilkår for lisens for eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer for militær bruk, er at eksportøren skal rapportere kvartalsvis om den faktiske eksporten som finner sted på grunnlag av den enkelte lisens. Fremstillingene av eksporten i meldingen baserer seg på eksportørenes rapporter om hvilke varer og teknologi som faktisk er eksportert innenfor rammen av innvilgede lisenser.

Utenriksdepartementets elektroniske saksbehandlingssystem, E-lisens, bidrar til en effektiv behandling av søknader og henvendelser knyttet til eksport av strategiske varer, ivaretakelse av omfattende bedriftssensitiv informasjon samt til god kvalitetssikring av det omfattende materialet om den faktiske eksporten av forsvarsmateriell fra Norge.

Gjennom årene er graden av åpenhet blitt betydelig styrket. Norge ligger i det internasjonale tetsjiktet når det gjelder åpenhet om eksporten av forsvarsmateriell. En forpliktelse innenfor FNs våpenhandelsavtale (Arms Trade Treaty, ATT) er at statspartene årlig, og senest 31. mai, skal rapportere om sin eksport og import av våpen. Som et ytterligere bidrag til åpenheten vil Norges første rapport om eksport under ATT gjøres offentlig. I tillegg vil en engelsk oppsummering av stortingsmeldingen bli publisert. På denne måten ønsker regjeringen å bidra ytterligere til internasjonal åpenhet om handelen med forsvarsmateriell. Samtidig må dette skje innenfor rammen av den lovpålagte taushetsplikten som følger av eksportkontrolloven.

Stortingets behandling av meldingen bidrar til offentlig og parlamentarisk innsyn i praktiseringen av Stortingets vedtak og Utenriksdepartementets retningslinjer. Dersom det i en enkeltsak vurderes å foreligge særskilte omstendigheter, vil regjeringen videreføre praksisen med å konsultere Stortingets organer.

Regelverk og retningslinjer

Kontrollen med eksport av strategiske varer er hjemlet i Lov av 18. desember 1987 om kontroll med strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. (eksportkontrolloven).

Utenriksdepartementets forskrift av 19. juni 2013 om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester utgjør det operative regelverket for departementets lisensierings- og kontrolloppgaver (eksportkontrollforskriften).

Begrepet «strategiske varer» er et fellesbegrep for hhv. forsvarsmateriell og flerbruksvarer og er definert i eksportkontrolloven som «varer og teknologi som kan være av betydning for andre lands utvikling, produksjon eller anvendelse av produkter til militær bruk eller som direkte kan tjene til å utvikle et lands militære evne, samt varer som kan benyttes til å utøve terrorhandlinger».

Utenriksdepartementets retningslinjer for eksport av forsvarsmateriell baserer seg på Regjeringens erklæring av 11. mars 1959 og Stortingets vedtak av samme dato, hvor det bl.a. forutsettes at det skal gjøres grundige vurderinger av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område, og at Norge ikke vil tillate salg av våpen og ammunisjon til områder hvor det er krig eller krig truer, eller til land hvor det er borgerkrig. I 1997 samlet Stortinget seg enstemmig om at demokratiske rettigheter og respekt for grunnleggende menneskerettigheter i mottakerlandet også skal tas hensyn til.

I 2014 ble retningslinjene styrket og det ble innarbeidet en konsolidert liste av vurderingskriterier. Kriteriene omfatter EUs åtte kriterier for våpeneksport og artikkel 6 og 7 fra FNs avtale om handel med konvensjonelle våpen (ATT), og utdyper vurderingene som forutsettes i 1959-vedtaket og 1997-presiseringen. Retningslinjene gir også nærmere bestemmelser om lisensieringen av våpen og ammunisjon samt annet militært materiell, om delleveranser, overføring av teknologi og produksjonsrettigheter og tjenesteytelser for militære formål.

Stortingets vedtak fra 1959 og presisering i 1997 forutsetter en sammensatt og bred vurdering av om eksport av A-materiell overhodet skal tillates til et konkret mottakerland. Selv om kun demokratiske rettigheter og grunnleggende menneskerettigheter nevnes konkret i 1997-vurderingen, har man i praksis også vektlagt humanitærrettslige forhold. Dersom det fastslås at et lands styrker ikke opptrer i tråd med krigens folkerett, for eksempel gjennom systematiske brudd på humanitærretten, vil salg av våpen og ammunisjon til landet være utelukket. Det vil være forholdene knyttet til mottakerlandet på tidspunktet for utførsel som vil være avgjørende for lisensspørsmålet.

Det er et grunnleggende prinsipp at beslutninger om å tillate eksport av forsvarsmateriell eller å avslå lisenssøknader, er et suverent nasjonalt anliggende. Samtidig er det vokst frem et betydelig samarbeid mellom land om kontroll av handel med våpen og annet militært utstyr, senest gjennom enighet om en FN-avtale om handel med våpen (ATT). Samtidig er det fortsatt slik at nasjonale interesser og vurderinger gjør at beslutninger om å eksportere eller ikke, kan falle ulikt ut, selv om i utgangspunktet likesinnede land har samme regelverk og forpliktelser.

I Meld. St. 8 (2011–2012), Meld. St. 49 (2012–2013), Meld. St. 8 (2014–2015) og Meld. St. 8 (2015–2016) ble det redegjort grundig for departementets arbeid med å styrke retningslinjene. Den konsoliderte listen ble særlig omtalt i Meld. St. 8 (2014–2015) og Meld. St. 8 (2015–2016).

Det redegjøres nærmere for regelverket og retningslinjene i meldingens kapittel 3.

Suspensjon av eksportlisens

Et ekspertpanel opprettet i henhold til FNs sikkerhetsråds resolusjon 2140 (2014) fremla i januar 2016, og igjen i februar 2017, rapporter der det fremkommer sterk bekymring for de humanitære konsekvensene av konflikten i Jemen og for brudd på humanitærretten.

Utenriksdepartementet utviser særlig årvåkenhet når det gjelder spørsmål om eksport av forsvarsmateriell til land som har militært engasjement i Jemen. Dette førte til at utførsel av ammunisjon til De forente arabiske emirater ble midlertidig holdt tilbake i 2016. På bakgrunn av ytterligere eskalering og utviklingen av en meget alvorlig og uoversiktlig humanitær situasjon høsten 2017, besluttet Utenriksdepartementet i desember 2017, som et «føre var»-tiltak, å suspendere gyldige lisenser for salg av A-materiell til De forente arabiske emirater. Eksport av våpen og ammunisjon til Saudi-Arabia er ikke tillatt.

I tillegg ble det besluttet å stramme inn på praksis når det gjelder søknader om eksport av B-materiell og flerbruksvarer til militær bruk, med en særlig vektlegging av risiko for at også slikt utstyr kan bli avledet til bruk i Jemen. På denne måten er Norges praksis blant de strengeste i kretsen av nærstående land. I den senere tid er det også blitt kjent at flere andre land har besluttet å innskjerpe eller stanse eksporten av våpen og militært materiell til land som deltar i den Saudi-ledede koalisjonen.

Utenriksdepartementet er ikke kjent med at norsk forsvarsmateriell er brukt i krigen i Jemen. Det er i media fremkommet en påstand om et mulig funn av en mindre mengde norsk materiell i Jemen. Utenriksdepartementet har så langt ikke kunnet verifisere denne informasjonen.

Internasjonalisering av forsvarsindustrien

I tråd med pressemeldingen om fremleggelse av Meld. St. 5 (2017–2018) om eksporten av forsvarsmateriell i 2016, belyser meldingen som nå fremlegges noen av utfordringene som følger av at stadig flere forsvarssystemer og -produkter utvikles i samarbeid mellom produsenter i ulike land, samtidig som fremvoksende og «nye» markeder øker sin betydning. Denne utviklingen – og nasjonale regelverk i samarbeidende land – reiser viktige spørsmål for norsk eksportkontroll. Kontrollen med eksport av forsvarsmateriell er en integrert del av norske sikkerhets- og forsvarsinteresser, og Utenriksdepartementets retningslinjer gir bl.a. målrettede bestemmelser om eksport knyttet til internasjonalt samarbeid om utvikling og produksjon av forsvarssystemer. Dette er en praksis som regjeringen vil videreføre.

Norsk forsvarsindustri er i større grad enn før systemleverandører, og samarbeid mellom bedrifter i ulike land om utvikling, produksjon eller fellesleveranser av materiell til tredjeland er blitt mer aktuelt. Norske forsvarsbedrifter kjøper seg helt eller delvis opp i teknologibedrifter i utlandet, og utenlandske bedrifter ønsker å gjøre det samme i Norge. Mange store, fremvoksende markeder befinner seg i regioner preget av uro og konflikter, eller har politiske trekk som utfordrer eksportkontrollen bl.a. når det gjelder forhold knyttet til grunnleggende menneskerettigheter og risiko for intern undertrykking.

Retningslinjenes bestemmelser knyttet til internasjonalt samarbeid er nøye avveid og reflekterer norske forsvars- og sikkerhetspolitiske interesser. Retningslinjenes kapittel 6 omhandler delleveranser. Under gitte vilkår, og når det ferdige produktet ikke fremstår som norsk, kan det avstås fra dokumentasjon om sluttbruk av det ferdige produkt. Denne delleveransebestemmelsen forutsetter at det foreligger en myndighetsgodkjent samarbeidsavtale. Bestemmelsen har vært av vesentlig betydning for norske forsvarsbedrifter, som i stor grad er leverandør til utenlandske våpensystemer.

Retningslinjenes kapittel 9 om samarbeids- og utviklingsprosjekter retter seg mot prosjekter godkjent av norske forsvarsmyndigheter, og som styres av Forsvarsdepartementet. I hovedsak gjelder bestemmelsen forsvarsmateriellsamarbeid etter planer trukket opp i NATO eller i nordisk sammenheng. Slike samarbeidsprosjekter omfatter utvikling og fremstilling av våpensystemer som i hovedsak skal bidra til å sikre samarbeidslandenes egne forsvarsbehov.

Bestemmelsene om internasjonalt samarbeid har vært en del av retningslinjene siden 1992.

Dersom det er snakk om å samarbeide med et annet land om en felles våpenleveranse til et tredjeland, og dette ikke faller inn under delleveranse-konseptet, så vil spørsmålet om rammene for den endelige eksporten måtte avtales med samarbeidslandet. Her vil Norges strenge praksis kunne sette mer restriktive grenser enn praktiseringen i samarbeidslandet.

Utenriksdepartementet vurderer løpende om lov, forskrift og retningslinjer er godt nok tilpasset formålet med kontrollen. Utviklingen mot en situasjon der moderne forsvarssystemer baserer seg på en mer sammensatt produksjons- og leverandørlinje medfører flere utfordringer, herunder rettet mot eierskapsforhold. Teknologioverføring ved oppkjøp kan være utfordrende å kontrollere. Dette er et aspekt som regjeringen vil vurdere nærmere, med sikte på å tydeliggjøre og styrke kontrollen på dette området.

Til tross for et omfattende og restriktivt regelverk, har norske bedrifter lykkes på en rekke teknologiområder, og vunnet frem med sine produkter i et konkurranseutsatt marked. Utvikling, produksjon og markedsføring av forsvarsmateriell forutsetter langsiktig planlegging, og regjeringen ønsker å videreføre mest mulig stabilitet og forutsigbarhet basert på et restriktivt og tydelig regelverk. Saken omtales nærmere i kapittel 3.4.

Sanksjonsregimer og restriktive tiltak

Utenriksdepartementet er gitt fullmakt til å gjennomføre sanksjoner og restriktive tiltak i Norge. Sanksjoner som er vedtatt av FNs sikkerhetsråd, samt EUs tiltaksregimer eller andre internasjonale ikke-militære tiltak som Norge har sluttet opp om, gjennomføres som hovedregel ved egne forskrifter.

Visse typer tiltak, blant annet reiserestriksjoner og våpenembargo, gjennomføres i utlendingsregelverket eller med hjemmel i den alminnelige eksportkontrollovgivningen. Det er derfor bare i noen av sanksjons- og tiltaksforskriftene at våpenembargo uttrykkelig er nevnt.

Sanksjons- og tiltaksregimene, spesielt de som angår Russland, Iran og Nord-Korea, er nærmere omtalt i kapittel 4.

USA kunngjorde 8. mai 2018 at de trekker seg fra atomavtalen med Iran. Fra norsk side følger man nøye med på EUs videre samarbeid om avtalen, gitt at det norske sanksjonsregelverket tilsvarer EUs.

Internasjonalt samarbeid

I meldingens kapittel 8 redegjøres det for det omfattende internasjonale arbeidet knyttet til eksportkontroll og ikke-spredning. Selv om spørsmål om eksport av forsvarsmateriell er underlagt nasjonal beslutning, har det vokst frem et økende samarbeid også på dette området, særlig innenfor FN, EU og Wassenaar-samarbeidet.

Kontrollen med flerbruksvarer for å hindre spredning av masseødeleggelsesvåpen baserer seg på samarbeidet innenfor fire multilaterale eksportkontrollregimer. Kontrollen med flerbruksvarer er omtalt i meldingens kapittel 6.1.

I de senere årene har spredningsfaren forbundet med immateriell teknologi- og kunnskapsoverføring stått stadig høyere på dagsordenen i eksportkontrollregimene. Det er redegjort for denne kontrollen i kapittel 7.

FNs handelsavtale om våpen

Avtalen om våpenhandel ble vedtatt av FNs generalforsamling 2. april 2013, og trådte i kraft 24. desember 2014. Avtalen (Arms Trade Treaty, ATT) er den første juridisk bindende avtalen som regulerer internasjonal våpenhandel. Det er redegjort nærmere for avtalen i kapittel 5.

Spørsmålet om norsk gjennomføring ble vurdert før norsk tilslutning til ATT, og inngikk i Prop. 186 S (2012–2013) til Stortinget om samtykke til ratifikasjonen. Her framgår det at gjennomføring av avtalen ikke krever lov- eller forskriftsendringer. Den sentrale forpliktelsen for Norge er at bestemmelsene i ATT, ikke minst artiklene 6 og 7, faktisk overholdes.

Etter at traktaten var ratifisert, foretok Utenriksdepartementet en grundig gjennomgang av det samlede regelverket. Artiklene 6 og 7 og de åtte kriteriene som følger av EUs adferdskodeks for våpeneksport ble innarbeidet i en konsolidert kriterieliste i retningslinjene. Dette gir et ryddig, helhetlig og forutsigbart regelverk.

I Meld. St. 5 (2017–2018) ble spørsmålet om hvorvidt ATT-artiklene 6 og 7 kan innpasses i norsk lov eller forskrift, nærmere vurdert. Resultatet var at gjeldende ordning med den konsoliderte listen i retningslinjene anses å sikre gjennomføring på en god, forutsigbar og helhetlig måte.

Utenriksdepartementets oppgaver og samarbeid med andre etater

Som ansvarlig myndighet for eksportkontroll, har Utenriksdepartementet ansvar for politikkutvikling, regelverk, retningslinjer, lisensiering, informasjonsarbeid og Norges deltakelse i et omfattende multilateralt samarbeid om eksportkontrollen med strategiske varer og teknologi. Det er etablert et nært samarbeid med Politiets sikkerhetstjeneste (PST) og Tollvesenet, som også har lovpålagte oppgaver på eksportkontrollområdet, samt med Forsvaret og Statens strålevern.

Informasjon om eksportkontrollen og dialog med relevant næringsliv og teknologimiljøer, er en prioritert oppgave for Utenriksdepartementet. I tillegg driver PST et eget forebyggende program, som bl.a. medfører løpende dialog med bedrifter, teknologimiljøer samt lære- og forskningsinstitusjoner om risiko forbundet med overføring av kunnskap knyttet til visse sensitive teknologier.

For å sikre mest mulig effektiv kontroll og kompetanse, er det viktig at etater som er involvert i eksportkontrollen, deltar i de internasjonale eksportkontrollregimenes ekspertmøter. I disse møtene fastsettes blant annet endringer i kontrollistene.

Regjeringen er opptatt av å sikre at eksportkontrollapparatet har de nødvendige ressurser til fortsatt å kunne utøve en ansvarlig og sikker kontroll.

Om eksporten i 2017

Forsvarsindustriens kontrakter går ofte over mange år. Leveransene kan være ulikt fordelt gjennom kontraktsperioden, og eksportverdien vil derfor variere fra år til år. Dette ga seg i 2017 særlig utslag i eksporten til Oman og Polen. I tillegg har det de siste årene vært en betydelig prisøkning på forsvarsmateriell, i hovedsak grunnet investeringer i teknologiutvikling.

Figur 1.1 Utviklingen i eksporten av forsvarsmateriell 2007–2017

Den samlede verdien av eksporten i 2017 beløp seg til drøyt 6,3 milliarder kroner, hvorav militære varer utgjorde i underkant av 5,4 milliarder. Av dette utgjorde A-materiell i underkant av 4,7 milliarder, og B-materiell om lag 680 millioner. I 2017 økte eksporten av A-materiell med 59 % og eksporten av B-materiell økte med 8 % i forhold til i 2016. Dersom man sammenligner den samlede eksporten av A- og B-materiell var det en økning på 50 % i 2017 sammenlignet med 2016. Når verdien av eksporten av flerbruksvarer, tjenester, reparasjoner og formidling medtas, var det en total økning i verdien av eksporten i 2017 på 33 % sammenlignet med 2016.

Verdien av forsvarsrelaterte tjenesteytelser, reparasjoner, produksjonsrettigheter og formidling, beløp seg i 2017 til nær 520 millioner kroner, hvilket var en nedgang på 42 % i forhold til i 2016. Eksporten av flerbruksvarer omfattet av liste II til militær sluttbruk beløp seg til ca. 450 millioner kroner, som var en økning på 54 % sammenlignet med 2016.

I 2017 ble det gitt 25 avslag på lisenssøknader for varer omfattet av liste I og liste II til militær sluttbruk, samt på eksport av ikke-listet vare til militær bruk.

Sammenlignet med 2016, var det i 2017 nedgang i eksporten til særlig USA (en reduksjon på ca. 120 millioner kroner), Canada (ca. 103 millioner), Tyskland (84 millioner), Australia (62 millioner), Tyrkia (54 millioner), Italia (44 millioner), Finland (41 millioner) og De forente arabiske emirater (35 millioner).

I samme periode var det økning i verdien av eksporten til særlig Oman (en oppgang på ca. 1,5 milliarder kroner), Polen (394 millioner), Nederland (106 millioner), Brasil (103 millioner), Litauen (81 millioner), Malaysia (68 millioner), Storbritannia (67 millioner) og Saudi-Arabia (41 millioner).

Detaljer om eksporten fremgår i meldingens tabell 9.3.

Medlemslandene i NATO, Sverige og Finland er de største mottakerne av forsvarsmateriell fra Norge. I 2017 utgjorde eksporten av A-materiell til NATO-land, Sverige og Finland omlag 63 % av den totale eksporten. Eksporten av B-materiell til disse landene utgjorde ca. 80 % i 2017.

Det er redegjort nærmere for eksporten og lisensavslagene i meldingens kapittel 9.

2 Åpenhet om eksport av forsvarsmateriell

Norge var tidlig ute med å gi innsyn i eksporten av forsvarsmateriell for de enkelte år. Graden av åpenhet har utviklet seg betydelig siden den første meldingen ble fremlagt i 1996, og eksporten fremstilles nå i 14 tabeller og figurer. Norge ligger i det internasjonale tetsjiktet når det gjelder åpenhet om eksport av forsvarsmateriell, samt om avslag på lisenssøknader.

Meldingens kapittel 9 om omfanget av selve eksporten følger i hovedsak samme format som i meldingene de siste årene.

Som et ytterligere åpenhetstiltak, vil Norges rapportering innenfor rammen av FN-avtalen om handel med våpen og militært materiell (ATT) bli gjort offentlig. I tillegg har Regjeringen besluttet å utarbeide et engelsk sammendrag av stortingsmeldingen som et bidrag til å fremme større internasjonal åpenhet om våpeneksport.

Siden den første meldingen ble fremlagt i 1996, har de årlige meldingene utviklet seg til å gi grundige redegjørelser for regjeringens politikk når det gjelder kontroll med eksporten av strategiske varer.

Ved at de årlige meldingene behandles i Stortinget, sikres offentlig og parlamentarisk innsyn i praktiseringen av Stortingets vedtak og vurderingskriterier nedfelt i Utenriksdepartementets retningslinjer.

Innvilgelse av lisens for eksport av forsvarsmateriell er alltid betinget av at eksportørene rapporterer om den faktiske utførselen som har funnet sted basert på de enkelte lisenser. Hensikten er at meldingen skal gi informasjon om den faktiske eksporten av lisenspliktige forsvarsrelaterte varer som har funnet sted i de enkelte årene. Den årlige handelsstatistikken fra Statistisk sentralbyrå (SSB) bygger derimot på eksportørers egne utførselsdeklarasjoner, og anvender varekategorier som ikke er identiske med eksportkontrollens varelister. Det er en naturlig årsak til at SSBs og Utenriksdepartementets opplysninger ikke alltid er sammenfallende. I tillegg vil eventuelle feildeklareringer fra eksportørs side medføre feil i SSB-statistikken.

Parallelt med målsettingen om å utvise størst mulig åpenhet om eksporten av forsvarsmateriell fra Norge, er det nødvendig å sikre at innsyn skjer innenfor rammen av de begrensninger taushetsplikten i eksportkontrolloven setter. I følge loven plikter enhver å gi Utenriksdepartementet den bistand som kreves for å kontrollere at bestemmelsene i loven og forskriftene blir fulgt. Det gjelder alle opplysninger som anses nødvendige for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksportlisens. En slik vid rett til innhenting av bedriftssensitiv informasjon har sitt motstykke i de strenge taushetsbestemmelsene i loven. Reglene om taushetsplikt har i hovedsak vært de samme siden loven trådte i kraft i 1987, og var en videreføring fra den tidligere Mellombels lov om utførsleforbod av 1996.

Dersom det i en enkeltsak vurderes å foreligge særskilte omstendigheter, vil regjeringen videreføre praksisen med å konsultere Stortingets organer særskilt.

3 Regelverk og retningslinjer for kontrollen med eksport av strategiske varer

Eksportkontrollen er hjemlet i Lov av 18. desember 1987 om kontroll med strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. (eksportkontrolloven).

Utenriksdepartementets forskrift av 19. juni 2013 om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester utgjør det operative regelverket for departementets lisensierings- og kontrolloppgaver (eksportkontrollforskriften).

Begrepet «strategiske varer» er et fellesbegrep for hhv. forsvarsmateriell og flerbruksvarer og er definert i eksportkontrolloven som «varer og teknologi som kan være av betydning for andre lands utvikling, produksjon eller anvendelse av produkter til militær bruk eller som direkte kan tjene til å utvikle et lands militære evne, samt varer som kan benyttes til å utøve terrorhandlinger».

Gjennomføring av sanksjoner og restriktive tiltak er hjemlet i særskilte regelverk, og står nærmere omtalt i kapittel 4.

3.1 Lov om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v.

Utenriksdepartementet er ansvarlig myndighet for kontrollen med eksport fra Norge av våpen, ammunisjon og annet militært materiell[2] , flerbruksvarer[3] , samt relevant teknologi og tjenester. I henhold til Kgl. res. av 18. desember 1987 er det Utenriksdepartementet som utøver fullmakten som i henhold til eksportkontrolloven er tillagt Kongen.

Eksportkontrolloven gir hjemmel til å regulere utførsel av alle varer og tjenester og all teknologi som kan være av betydning for andre lands utvikling, produksjon eller anvendelse av produkter til militære formål, eller som direkte kan tjene til å utvikle et lands militære evne, samt varer og teknologi som kan benyttes til å utøve terrorhandlinger, jf. straffeloven § 147 a første ledd. Tillatelse til utførsel gis av Utenriksdepartementet.

Handel med, formidling av eller bistand ved salg av våpen og militært materiell fra et fremmed land til et annet krever særskilt tillatelse. Tilsvarende gjelder for strategiske varer og teknologi som er nærmere angitt i forskrift.

I tillegg inneholder loven bestemmelser om informasjonsplikt, taushetsplikt og omfattende straffebestemmelser. I St.meld. nr. 29 (2007–2008), St.meld. nr. 42 (2008–2009) og Meld. St. 21 (2009–2010) ble det redegjort grundig for lovens virkeområde og regler.

3.2 Forskrift til gjennomføring av eksportkontrollen

Eksportkontrollforskriften utgjør det operative hjemmelsverktøyet for Utenriksdepartementets gjennomføring av eksportkontroll, herunder når det gjelder rammene for lisensplikt.

Det ble redegjort grundig for arbeidet med forskriften i Meld. St. 49 (2012–2013) og Meld. St. 8 (2014–2015).

Kontrollistene er en del av eksportkontrollforskriften, og angir varer og teknologi som er lisenspliktige. Listene retter seg mot henholdsvis forsvarsrelaterte varer (liste I) og flerbruksvarer (liste II). Kontrollen med teknologi omfatter også immateriell teknologioverføring. I praksis er listene forhandlet innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene som Norge er medlem i. EU har satt sammen listene fra de ulike eksportkontrollregimene til to brukervennlige lister, og det er disse listene som benyttes i Norges regelverk. Listene revideres løpende i tråd med endringer vedtatt i de enkelte eksportkontrollregimene, og som regel koordinert med tidspunktet for EUs oppdatering av sine lister.

Forskriften gir også nærmere bestemmelser om gjennomføring av det EØS-relevante ICT-direktivet som retter seg mot enklere lisensiering av forsvarsrelaterte varer til mottakere innenfor EU/EØS, og om sertifisering av foretak. Direktivet ble grundig omtalt i Meld. St. 8 (2012–2013).

Eksportkontrollforskriften gir videre visse unntak fra lisensplikten, samt bestemmelser om lisensplikt når det gjelder formidling mellom to tredjeland og for ikke-listede varer under nærmere angitte omstendigheter.

3.3 Utenriksdepartementets retningslinjer for eksport av forsvarsmateriell

I utenriksministerens pressemelding 28. februar 1992 i forbindelse med publiseringen av de første retningslinjene, het det bl.a. at «ved å offentliggjøre de nye retningslinjene, ønsker Regjeringen å gi industrien en bedre forståelse av og innsyn i de rammebetingelser som den må innrette seg under. Retningslinjene vil således medføre økt forutsigbarhet, hvilket er av stor betydning ettersom utvikling, produksjon og markedsføring av militært materiell forutsetter langsiktig planlegging».

Denne linjen gjelder fortsatt. Regjeringen ønsker å sikre at norske bedrifter skal ha tydelige og forutsigbare rammevilkår for sin eksportaktivitet. Dette betinger bl.a. tydelige og langsiktige retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell.

Grunnlaget for kontrollen med eksport av forsvarsmateriell fra Norge baserer seg på Regjeringens erklæring av 11. mars 1959 og Stortingets vedtak av samme dato, hvor det bl.a. heter at:

«det skal ved avgjørelsen legges vekt på de utenriks- og innenrikspolitiske vurderinger, og hovedsynspunktet bør være at Norge ikke vil tillate salg av våpen og ammunisjon til områder hvor det er krig eller krig truer, eller til land hvor det er borgerkrig».

I vedtak av samme dato tar Stortinget «til etterretning den erklæring Statsministeren på vegne av Regjeringen har lagt frem. Stortinget vil sterkt understreke at eksport av våpen og ammunisjon fra Norge bare må skje etter en nøye vurdering av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område. Denne vurderingen må være avgjørende for om eksport skal finne sted».

I 1997 sluttet Stortinget seg enstemmig til en presisering om at « Utenriksdepartementets vurdering av disse forholdene omfatter en vurdering av en rekke politiske spørsmål, herunder spørsmål knyttet til demokratiske rettigheter og respekt for grunnleggende menneskerettigheter».

Regjeringen anser Stortingets vedtak som et bindende pålegg, og eksportkontrollen skal sikre at det blir fulgt. Det er forholdene på tidspunktet for eksport som er avgjørende.

Retningslinjene gir nærmere bestemmelser om lisensieringen av forsvarsmateriell, om delleveranser, overføring av teknologi og produksjonsrettigheter samt tjenesteytelser for militære formål. I tillegg defineres to varekategorier og fire landgrupper.

Varekategori A (A-materiell) omfatter alle typer våpen og ammunisjon, mens varekategori B (B-materiell) gjelder annet militært materiell og som ikke er våpen.

Landgruppe 1 består av allierte, nordiske og særlig nærstående land,

landgruppe 2 er land som er godkjent som mottakere av A-materiell etter forutgående Regjeringsbehandling,

landgruppe 3 er land som bare kan få motta B-materiell, og

landgruppe 4 retter seg mot land som Norge ikke selger A- eller B-materiell til.

I retningslinjene gis det også klare bestemmelser om krav til sluttbrukerdokumentasjon. Ved salg av forsvarsmateriell som ikke er delleveranser, kreves alltid dokumentasjon om sluttbruker før lisens kan innvilges.

I regjeringserklæringen slås det fast at Norge skal «ha et strengt, tydelig og stabilt rammeverk for eksportkontroll av våpen og ammunisjon som gir norsk industri forutsigbarhet. Regjeringen vil arbeide aktivt på internasjonale arenaer for å skape enighet om felles format og norm når det gjelder sluttbrukerdokumentasjon og reeksportforsikringer».

Det er redegjort grundig i tidligere meldinger om de norske bestrebelsene gjennom flere år for å oppnå en felles NATO-norm om sluttbrukererklæring, dvs. med reeksportklausul. Til tross for dette arbeidet, har det så langt ikke vært mulig å få oppslutning om Norges initiativ. Leveranser av våpen mellom NATO-land baserer seg på en grunnleggende tillit som innebærer at våpen som er anskaffet ikke blir reeksportert uten at det opprinnelige eksportlandet blir konsultert. I praksis har ikke reeksport fra allierte eller nærstående land utgjort en reell problemstilling. Regjeringen vil likevel fortsatt arbeide aktivt på aktuelle internasjonale arenaer for å fremme enighet om felles format og norm når det gjelder sluttbrukerdokumentasjon og reeksportklausuler.

I november 2014 offentliggjorde Utenriksdepartementet oppdaterte retningslinjer, hvor de åtte EU-kriteriene og de kriteriene som følger av ATTs artikler 6 og 7 er innarbeidet i en konsolidert liste i retningslinjene. På denne måten fremgår de aktuelle hensyn og forbud på en tydelig og helhetlig måte.

Anvendelsen av den konsoliderte listen har ført til mer systematiske vurderinger av forhold som anses å falle inn under 1959-vedtakets understreking av at «eksport av våpen og ammunisjon fra Norge bare må skje etter en omhyggelig vurdering av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område….». Anvendelsen av listen har også konkretisert og synliggjort vurderingene som gjøres i departementet.

I Meld. St. 8 (2011–2012), Meld. St. 49 (2012–2013), Meld. St. 8 (2014–2015), og Meld. St. 8 (2015–2016) ble det redegjort grundig for departementets arbeid med å styrke retningslinjene.

Den konsoliderte listen ble særlig omtalt i Meld. St. 8 (2014–2015), Meld. St. 8 (2015–2016) og Meld. St. 36 (2016–2017).

Regjeringen er opptatt av at norsk næringsliv så langt som mulig skal ha de samme rammebetingelser som utenlandske konkurrenter. Praksisen med å følge EUs utvikling når det gjelder fremtidig styrking av kriteriene og brukerveiledningen til kodeksen vil videreføres.

Selv om de viktigste eksportlandene har sluttet seg til samme kriterier og standarder, foretas vurderinger og endelige beslutninger på nasjonalt plan. Beslutninger om å tillate en leveranse eller å avslå en lisenssøknad, kan derfor være ulik mellom landene. For å fremme mest mulig lik forståelse og hindre at land undergraver hverandres beslutninger, utveksles det informasjon om avslag innenfor rammen av EUs adferdskodeks. Norge deltar i denne informasjonsutvekslingen.

I likhet med andre land har Norge egne nasjonale prinsipper og sikkerhetspolitiske interesser som spiller inn i tillegg til de internasjonale kriteriene.

Stortingets 1959-vedtak og intervenerende stater

Den pågående konflikten i Jemen har aktualisert vurderingen av forståelsen av «land hvor det er borgerkrig» jf. 1959-vedtaket. Norges selvpålagte restriksjoner gjennom 1959-vedtaket innebærer at vi ikke tillater eksport av våpen og ammunisjon til partene i en borgerkrig. Praksis har vært at stater som intervenerer etter samtykke fra et lands lovlige myndigheter, ikke anses omfattet av 1959-vedtaket.

Stortingets vedtak fra 1959 og presiseringen i 1997 forutsetter en sammensatt og bred vurdering av om eksport av A-materiell overhodet skal tillates til et land, særlig grunnet formuleringen «de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område». Selv om kun demokratiske rettigheter og grunnleggende menneskerettigheter nevnes konkret i 1997-vurderingen, har man i praksis også vektlagt humanitærrettslige forhold. Dersom det fastslås at et lands styrker ikke opptrer i tråd med krigens folkerett, for eksempel gjennom systematiske brudd på humanitærretten, vil salg av våpen og ammunisjon til landet være utelukket.

Om eksport til land i Midtøsten

Det er i utgangspunktet åpnet for eksport av både A- og B-materiell til Kuwait, De Forente Arabiske Emirater (FAE), Qatar og Oman. Videre er det åpnet for B-materiell, som er annet militært materiell og som ikke er våpen og ammunisjon, til Saudi-Arabia. Eksporten av forsvarsmateriell fra Norge i 2017 til disse landene fremgår i meldingens Kapittel 9.

Disse landene utgjør fremvoksende markeder for norsk forsvarsindustri. Samtidig støtter noen av landene i ulik grad den saudisk-ledede koalisjonen som intervenerer i den væpnede konflikten i Jemen på oppfordring fra jemenittiske myndigheter.

Et ekspertpanel opprettet i henhold til FNs sikkerhetsråds resolusjon 2140 (2014) fremla i januar 2016, samt i februar og oktober 2017, rapporter der det fremkommer sterk bekymring for de humanitære konsekvensene av konflikten og for brudd på humanitærretten. I rapportene nevnes ikke norsk utstyr eller ammunisjon. Det utvises likevel særlig årvåkenhet og «føre-var»-holdning når det gjelder eksport av forsvarsmateriell til land som har militært engasjement i Jemen og alle søknader blir vurdert individuelt og grundig. I lys av dette ble en utførsel av ammunisjon til FAE midlertidig holdt tilbake i 2016.

Etter en helhetlig vurdering og i lys av den uoversiktlige situasjonen, besluttet Utenriksdepartementet i desember 2017, som et «føre-var»-tiltak, å suspendere gyldige lisenser for A-materiell til De forente arabiske emirater. I tillegg ble terskelen for å avslå lisenser for B-materiell og flerbruksvarer til militær bruk som søkes utført til land som deltar i militære handlinger i Jemen, ytterligere senket. Eksport av våpen og ammunisjon til Saudi-Arabia er ikke tillatt.

Utenriksdepartementet er ikke kjent med at norsk forsvarsmateriell er brukt i krigen i Jemen. Det er i media fremkommet en påstand om et mulig funn av en mindre mengde norsk materiell i Jemen. Utenriksdepartementet har så langt ikke kunnet verifisere denne informasjonen.

Et kjernespørsmål i denne forbindelse er om en eksport av en konkret leveranse til et land som deltar i koalisjonen kan innebære risiko som gjør at eksporten vil være i strid med våre internasjonale forpliktelser, herunder FNs våpenhandelsavtale (ATT), jf. kriterium 2 i Utenriksdepartementets retningslinjer, og at lisens således må nektes. Her følger Utenriksdepartementet vurderinger fra autoritativt hold (FN, Den internasjonale domstolen i Haag, Den internasjonale straffedomstolen o.l.). Utenriksdepartementet viderefører således en streng praktisering av eksportkontrollen overfor de nevnte landene, og med særlig årvåkenhet med tanke på risiko for bruk i Jemen og brudd på humanitærretten.

3.4 Utfordringer knyttet til økt internasjonalisering av forsvarsindustrien og fremvoksende markeder

I forbindelse med fremleggelsen av Meld. St. 5 (2017–2018) om eksport av forsvarsmateriell fra Norge i 2016, la regjeringen til grunn at

«Regjeringen vil i neste års melding belyse noen av utfordringene som følger av at stadig flere forsvarssystemer og -produkter utvikles i samarbeid mellom produsenter i ulike land, samtidig som fremvoksende og «nye» markeder øker sin betydning. Denne utviklingen – og nasjonale regelverk i samarbeidende land – reiser viktige spørsmål for norsk eksportkontroll og understreker betydningen av de internasjonale regimene på området».

Økt internasjonalisering i handel og økonomi har betydning for kontrollen med eksport av forsvarsmateriell. Norsk forsvarsindustri er i større grad enn før systemleverandører, og samarbeid mellom bedrifter i ulike land om utvikling, produksjon eller fellesleveranser av materiell til tredjeland er blitt mer aktuelt. Norske forsvarsbedrifter kjøper seg helt eller delvis opp i teknologibedrifter i utlandet, og utenlandske bedrifter ønsker å gjøre det samme i Norge. Mange store, fremvoksende markeder befinner seg i områder preget av uro og konflikter. Dette utfordrer eksportkontrollen på flere måter.

Det er et grunnleggende prinsipp at beslutninger om å tillate eksport av forsvarsmateriell eller å avslå lisenssøknader, er et suverent nasjonalt anliggende. Samtidig er det vokst frem et betydelig samarbeid mellom land om kontroll av handel med våpen og annet militært utstyr, senest gjennom enighet om en FN-avtale om handel med våpen (ATT).

Retningslinjenes konsoliderte liste utdyper Stortingets 1959-vedtak og 1997-presisering. På denne måten er den norske praksisen når det gjelder behandling av eksport av forsvarsmateriell omfattende og solid. Samtidig er det blitt tydelig at nasjonale interesser og vurderinger gjør at beslutninger om å eksportere eller ikke, kan falle ulikt ut, selv om i utgangspunktet likesinnede land har samme regelverk og forpliktelser.

Retningslinjene inneholder også regler om lisensiering knyttet til internasjonalt samarbeid. Disse reglene har ligget fast siden retningslinjene ble publisert første gang i 1992. I hovedsak er bestemmelsene ment å ivareta hhv. myndighetssamarbeid som i hovedsak skal dekke egne forsvarsbehov og norske bedrifters mulighet til å levere deler og komponenter til utenlandske systemer (delleveranser). Disse reglene er nøye kalibrert på grunnlag av norske forsvars- og sikkerhetspolitiske interesser.

De norske retningslinjene, og anvendelsen av en «føre-var» linje når det gjelder områder preget av uro, innebærer en restriktiv praksis overfor risikoutsatte områder. Dette betyr at spørsmål om eksport til nye og fremvoksende markeder vil være utfordrende og ha begrensede muligheter.

I retningslinjenes kapittel 6 om delleveranser, heter det bl.a. at «med delleveranser menes leveranser av varer som ikke har noen selvstendig funksjon». Videre fremgår det at «ved delleveranser under samarbeidsavtaler med bedrifter eller myndigheter i andre land, skal eksportlisens gis når avtalen er godkjent av norske myndigheter. Samarbeidsavtaler med land og bedrifter i landgruppe 1 bør normalt godkjennes, såfremt de norske deler, delsystemer eller komponenter samordnes med deler fra andre leveringskilder, og det ferdige produktet ikke fremstår som norsk. Det kan i slike tilfeller avstås fra dokumentasjon om sluttbruk av det ferdige produkt».

Denne bestemmelsen har vært av vesentlig betydning for norsk forsvarsindustri, som tradisjonelt er leverandør av nisjeprodukter, deler og komponenter til utenlandske våpensystemer der det foreligger en myndighetsgodkjent samarbeidsavtale.

Dersom vilkårene som nevnt ovenfor ikke er tilstede, kan heller ikke samarbeidsavtalen godkjennes. Dette betyr at eksporten av en delleveranse vil behandles som det endelige sluttproduktet, dvs. etter bestemmelsene om lisensiering av A- eller B-materiell. På denne måten kan ikke intensjonen med eksportkontrollen som er nedfelt i retningslinjene, omgås.

Retningslinjenes kapittel 9 om samarbeids- og utviklingsprosjekter, retter seg mot prosjekter godkjent av norske forsvarsmyndigheter, og som styres av Forsvarsdepartementet. I hovedsak gjelder bestemmelsen forsvarsmateriellsamarbeid etter planer trukket opp i NATO eller i nordisk sammenheng. Slike samarbeidsprosjekter omfatter utvikling og fremstilling av våpensystemer som i hovedsak skal bidra til å sikre samarbeidslandenes egne forsvarsbehov.

Dersom det er snakk om å samarbeide med et annet land om en felles våpenleveranse til et tredjeland, og dette ikke faller inn under delleveranse-konseptet, så vil spørsmålet om rammene for den endelige eksporten måtte avtales med samarbeidslandet. Her vil Norges strenge praksis kunne sette mer restriktive grenser enn praktiseringen i samarbeidslandet.

Utenriksdepartementet vurderer løpende om lov, forskrift og praktiseringen av retningslinjene er godt nok tilpasset formålet med kontrollen. Utviklingen mot en situasjon der moderne forsvarssystemer baserer seg på en mer sammensatt produksjons- og leverandørlinje medfører flere utfordringer, herunder rettet mot eierskapsforhold. Når det gjelder eksportkontrollen med strategiske varer og teknologi, er spørsmålet om eierskap særlig relevant for kontroll med overføring av teknologi i forbindelse med utenlandske oppkjøp av bedrifter i Norge. Med hjemmel i eksportkontrollforskriften er det lisensplikt for teknologioverføring – også immaterielle overføringer. Teknologioverføring ved oppkjøp kan likevel være utfordrende å kontrollere. Dette er et aspekt som departementet vil vurdere nærmere, med sikte på å tydeliggjøre og styrke kontrollen på dette området.

Det er bred politisk enighet om at kontrollen med eksport av forsvarsmateriell fortsatt skal være restriktiv og forutsigbar. Kontrollen er en integrert del av Norges sikkerhets- og forsvarspolitiske interesser. Retningslinjene gir gode og forutsigbare regler knyttet til lisensiering av eksporten av forsvarsmateriell, tilhørende teknologi, tjenester for militære formål, delleveranser og internasjonalt samarbeid. Norske bedrifter har lykkes på en rekke teknologiområder, og har vunnet frem med sine produkter i et konkurranseutsatt marked. Utvikling, produksjon og markedsføring av forsvarsmateriell forutsetter langsiktig planlegging, og regjeringen ønsker å videreføre mest mulig stabilitet og forutsigbarhet basert på tydelige retningslinjer.

Dersom en sak reiser særlige nærings- eller forsvarspolitiske spørsmål, kan Utenriksdepartementet innhente sakkyndige vurderinger fra Næring- og fiskeridepartementet eller Forsvarsdepartementet.

Dersom særlige hensyn gjør seg gjeldende i enkeltsaker, kan departementet fravike retningslinjene. Det er praksis for å konsultere Stortingets organer hvis en sak anses å kreve særskilt politisk forankring. Dette gir mulighet for å utøve nødvendig skjønn og fleksibilitet ved behov.

Regjeringen mener at retningslinjene og praksisen med å konsultere Stortingets organer i særskilte enkeltsaker legger til rette for fortsatt god forutsigbarhet, innenfor rammen av norsk sikkerhets- og forsvarspolitikk.

4 Sanksjonsregimer og restriktive tiltak

FNs Sikkerhetsråd kan med folkerettslig bindende virkning vedta sanksjoner mot stater, personer eller enheter. I tillegg vedtar også EUs Råd restriktive tiltak overfor ulike stater, personer eller enheter. Norge er folkerettslig forpliktet til å gjennomføre Sikkerhetsrådets bindende vedtak, og etter en konkret vurdering kan Norge slutte opp om EU-tiltakene. Flere av sanksjons- og tiltaksregimene inneholder bestemmelser om våpenembargo.

For at FN-sanksjoner eller EU-tiltak skal være bindende for private rettssubjekter i Norge må de gjennomføres i norsk rett. Sanksjoner som er vedtatt av FNs Sikkerhetsråd gjennomføres som hovedregel ved forskrifter vedtatt med hjemmel i lov 7. juni 1968 nr. 4 til gjennomføring av bindende vedtak av De Forente Nasjoners Sikkerhetsråd. EUs tiltaksregimer eller andre internasjonale ikke-militære tiltak som Norge har sluttet opp om gjennomføres ved forskrift gitt med hjemmel i lov 27. april 2001 nr. 14 om iverksetjing av internasjonale, ikkje-militære tiltak i form av avbrot eller avgrensing av økonomiske eller anna samkvem med tredjestatar eller rørsler.

Visse typer tiltak som er omfattet av FN-sanksjoner og/eller EU-tiltak gjennomføres med hjemmel i annen norsk lovgivning. Dette gjelder blant annet reiserestriksjoner, som er gjennomført i utlendingsregelverket, og våpenembargoer, som dels er gjennomført med hjemmel i den alminnelige eksportkontrollovgivningen. Det er derfor bare i noen av sanksjons- og tiltaksforskriftene at våpenembargo uttrykkelig er nevnt.

I Meld. St. 8 (2014–2015) og Meld. St. 8 (2015–2016) ble det gitt grundig informasjon om de enkelte sanksjonsregimer.

Oversikt over de til enhver tid gjeldende sanksjons- og tiltaksregimer er tilgjengelig på www.lovdata.no.

Særlig om Russland

Forskrift om restriktive tiltak vedrørende handlinger som undergraver eller truer Ukrainas territoriale integritet, suverenitet, uavhengighet og stabilitet ble iverksatt 15. august 2014. Forskriften innebærer bl.a. forbud mot import og eksport av våpen og forsvarsmateriell fra og til Russland, forbud mot eksport av flerbruksvarer og -teknologi som kan være beregnet for militær bruk eller til militær mottaker, forbud mot handel mv. med russiske verdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, samt begrensninger i eksporten av visse varer og tjenester til russisk oljeindustri. Ved slik eksport kreves forhåndstillatelse fra Utenriksdepartementet. Forskriften er på linje med EUs restriktive tiltak mot Russland.

Særlig om sanksjoner og tiltak mot Iran

I forbindelse med implementeringen av avtalen om Irans atomprogram (JCPOA – Joint Comprehensive Plan of Action) opphevet Norge en rekke sanksjoner og tiltak mot Iran i januar 2016, i tråd med vedtak fattet av FNs sikkerhetsråd og EU. Enkelte sanksjoner og tiltak mot Iran består fortsatt og gjennomføres i forskrift 9. februar 2007 nr 149 (sist endret 11.10.16). Dette gjelder bl.a. tiltak grunnet menneskerettighetssituasjonen i Iran, eksport av varer og teknologi til atomindustrien og missilindustrien, våpenembargo, samt tilknyttende listeføringer av personer og selskaper. I forbindelse med eksport av nukleære varer og teknologi til Iran må det søkes om forhåndstillatelse til eksport. Enkelte av disse søknadene må godkjennes av FN før tillatelse kan gis.

I JCPOA er det lagt inn en mekanisme som kan medføre at FN-sanksjonene gjeninnføres dersom Iran vesentlig misligholder sine forpliktelser.

USA kunngjorde 8. mai 2018 at de trekker seg fra atomavtalen med Iran. Fra norsk side følger Utenriksdepartementet nøye med på EUs videre samarbeid om avtalen, gitt at det norske sanksjonsregelverket tilsvarer EUs. Utenriksdepartementet legger stor vekt på å holde næringslivet godt informert om eventuelle endringer i det norske regelverket fremover.

Sanksjoner mot Nord-Korea

Forskriften vedrørende Nord-Korea er oppdatert flere ganger de to siste årene i lys av ytterligere innstramninger fra FNs sikkerhetsråd og EU. FN-sanksjonene forbyr bl.a. eksport til Nord-Korea av en rekke sivile varer. Likeledes er det forbudt å kjøpe en rekke varer fra Nord-Korea. Sanksjonene rammer nord-koreanske skip og fly, og det er bl.a. forbudt for finansinstitusjoner å etablere nye «joint ventures» eller å opprettholde eller etablere nye forbindelser med nord-koreanske banker. Det er i tillegg innført frystiltak og reiserestriksjoner mot en rekke personer og enheter som er forbundet med Nord-Koreas nukleære og ballistiske missilprogram.

5 FNs avtale om handel med konvensjonelle våpen (ATT)

Avtalen om våpenhandel (ATT) ble vedtatt av FNs generalforsamling 2. april 2013, og trådte i kraft 24. desember 2014. Norge ratifiserte ATT 12. februar 2014.

ATT er den første juridisk bindende avtalen som regulerer internasjonal våpenhandel gjennom etablering av standarder for internasjonal handel med konvensjonelle våpen, og som søker å forhindre ulovlig handel med slike våpen. ATT har etter norsk syn et bredere fokus enn ren handelsregulering. Avtalen forhindrer ikke statsparter fra å ha strengere nasjonale eksportkontrollregimer. En rekke land, herunder Norge og medlemsland i EU, har strengere og mer omfattende kontrollstandarder enn de som direkte følger av ATT.

Utenriksdepartementet har inkludert de forbud og prinsipper som følger av avtalens artikkel 6 og 7 som del av de konsoliderte vurderingskriteriene i Utenriksdepartementets retningslinjer, punktene 2.3 og 2.4, for behandlingen av søknader om eksport av forsvarsmateriell. Det er redegjort grundig for ATT og gjennomføring i norsk eksportkontroll i Meld. St. 8 (2015–2016), Meld. St. 36 (2015–2016) og Meld. St. 5 (2017–2018).

For statspartene innebærer FNs våpenhandelsavtale at de skal rapportere om hvordan man har iverksatt avtalens bestemmelser. Statspartene skal også legge frem en årlig rapport om faktisk eksport og import av konvensjonelle våpen. Det er ingen forpliktelse i avtalen om at rapportene skal være offentlig tilgjengelige, men fra norsk side tilstrebes størst mulig grad av transparens omkring våpentransaksjoner. Fristen for statspartenes årlige rapportering er 31. mai. Den norske rapporten vil bli gjort offentlig tilgjengelig.

6 Utenriksdepartementets oppgaver og samarbeid med andre etater om eksportkontroll

Utenriksdepartementets oppgaver som ansvarlig myndighet for den strategiske eksportkontrollen retter seg mot norsk politikkutvikling, regelverk, et omfattende internasjonalt samarbeid og lisensiering. I tillegg er departementet ansvarlig for gjennomføring av sanksjonsregimer som er vedtatt i FNs sikkerhetsråd og for restriktive tiltak vedtatt av EU, som Norge har sluttet opp om.

Politiets sikkerhetstjeneste (PST) er gjennom politiloven ansvarlig for å forebygge og etterforske brudd på regelverket. Tollvesenet er ansvarlig for vare- og dokumentkontroll ved eksport. Det ble redegjort for samarbeidet med andre etater i Meld. St. 5 (2017–2018).

Informasjonsarbeidet overfor næringslivet er en viktig og prioritert oppgave for Utenriksdepartementet. Dette innebærer å være tilgjengelig og ha nær kontakt med eksportbedriftene i konkrete eksportsaker. Videre er kontakten viktig for å kunne ha nødvendig oversikt over det norske teknologimiljøet, og kunnskap om ny teknologiutvikling og viktige næringsinteresser knyttet til strategiske varer.

Departementet legger også stor vekt på en forebyggende dialog både gjennom særskilte møter og årlige informasjonsseminarer. Det gis omfattende informasjon om eksportkontrollen på en egen hjemmeside (www.eksportkontroll.no).

Regjeringen vil fortsatt sikre tilstrekkelige ressurser og rammebetingelser for å kunne ivareta de omfattende oppgavene på området.

Det ble redegjort grundig for Utenriksdepartementets oppgaver i Meld. St. 49 (2012–2013) og Meld. St. 8 (2015–2016).

Elektronisk saksbehandling

Utenriksdepartementet har etablert et sikkert elektronisk saksbehandlingssystem, E-lisens, for å håndtere søknader om lisens, produktvurdering og andre relevante henvendelser om eksportkontroll. Systemet benyttes også av industrien til rapportering om eksport av forsvarsmateriell, samt fremstilling av oversiktene om eksporten som inngår i denne meldingen. Det er et fast vilkår for utstedelse av lisens at bedriftene skal rapportere kvartalsvis om den konkrete eksporten som har funnet sted i henhold til de enkelte lisenser som gjelder forsvarsmateriell og flerbruksvarer for militær bruk.

E-lisens gir både departementet og bedriftene økt sporbarhet og en effektiv saksgang, og bidrar til nødvendig sikkerhet og kvalitetssikring når det gjelder ivaretakelse av bedriftssensitive opplysninger, herunder det underliggende tallmaterialet til den årlige stortingsmeldingen.

E-lisens vil utvikles videre i lys av erfaringer fra både bedriftene og saksbehandlerne i departementet. Målet er best mulig brukervennlighet, sikkerhet og effektivitet i saksbehandlingen.

7 Kontroll med eksport av flerbruksvarer og -teknologi

Norge anvender av praktiske hensyn EUs flerbruksvareliste, som er en sammenstilling av listene som er forhandlet i de multilaterale regimene. I den norske forskriften er flerbruksvarer beskrevet i liste II.

Kontrollen med forsvarsmateriell og flerbruksvarer bygger på forskjellige målsetninger. Når det gjelder forsvarsmateriell, er utgangspunktet at nasjonale forsvars- og sikkerhetsinteresser er avgjørende for om eksport kan tillates. Flerbruksvarer derimot, er sivile varer som i hovedsak brukes til sivile formål, men som er identifisert innenfor de multilaterale regimene til også å kunne ha viktige militære anvendelser – først og fremst knyttet til masseødeleggelsesvåpen (heretter MØV) eller leveringsmidler for slike våpen. Vurderingen av forholdene i mottakerlandet er sentral i alle eksportsaker.

Kontrollen med eksport av flerbruksvarer er etablert for å hindre eksport dersom det er kunnskap om, eller anses å foreligge en uakseptabel risiko for, bruk i et masseødeleggelsesprogram eller andre uønskede militære aktiviteter. Dersom det dreier seg om eksport for godtgjort sivil bruk, forutsettes det at lisens innvilges innen rimelig tid og at legitim handel ikke forsinkes unødig.

Innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene utveksles det omfattende informasjon om spredningstrender, -nettverk og anskaffelsesforsøk, samt om relevante avslag på lisenssøknader. Dette er informasjon som skal tas hensyn til i de enkelte medlemslandenes lisensvurderinger. Dersom et land har notifisert lisensavslag, forutsettes det at øvrige medlemsland avslår mottatte lisenssøknader for det samme utstyret til den samme mottaker. Denne «no undercut»-prosedyren skal bidra til å hindre kommersiell undergraving mellom bedrifter i medlemslandene.

Kontroll med teknologi- og kunnskapsoverføring

Spredningsfaren forbundet med immateriell teknologi- og kunnskapsoverføring står høyt på dagsordenen innenfor det multilaterale eksportkontrollsamarbeidet.

Det norske eksportkontrollregelverket gir bl.a. hjemmel til å kontrollere teknologi, herunder immateriell teknologi, i form av overføring av kunnskap tilknyttet varer og teknologi som kan benyttes i alle typer MØV, leveringsmidler for MØV og konvensjonelle våpen. Myndighetenes muligheter til å kontrollere slike aktiviteter møter på nye og andre utfordringer enn ved kontrollen med eksport av fysiske varer.

Når det gjelder personer som kommer til Norge for å studere, delta på konferanser eller arbeide som stipendiater innenfor teknologiområder som er relevante for den strategiske eksportkontrollen, vil det ikke være praktisk med et lisensregime. Det er derfor mest hensiktsmessig at kontrollen baserer seg på forebyggende tiltak og risikohåndtering rettet mot å hindre spredning av MØV. Dette arbeidet retter seg i stor grad mot forebyggende informasjon og dialog med både utdanningsinstitusjoner, relevant næringsliv og teknologimiljøer. På denne måten bestrebes større årvåkenhet om spredningsrisiko forbundet med overføring av sensitiv teknologi og kunnskap. Utenriksdepartementet, i samarbeid med andre relevante etater, har også utarbeidet retningslinjer som er ment å være et hjelpemiddel ved utdanningsinstitusjonenes opptak og ansettelser av utenlandske personer. De forebyggende tiltakene som utføres av særlig Utenriksdepartementet og Politiets sikkerhetstjeneste, viser seg i en økende forståelse for kontrollen med teknologi- og kunnskapsoverføring.

I Meld. St. 25 (2010–2011), Meld. St. 8 (2012–2013), Meld. St. 49 (2012–2013), Meld. St. 8 (2015–2016) og Meld. St. 5 (2017–2018) ble det redegjort grundig om kontroll med kunnskapsoverføring til utenlandske studenter.

8 Internasjonalt samarbeid om eksportkontroll og ikke-spredning

Samarbeidet med EU

Norge har et nært samarbeid med EU om eksportkontroll og ikke-spredning generelt, og har som målsetting å gjennomføre EUs standarder i det norske regelverket.

Norge har siden 2003 samarbeidet med EUs utenrikstjeneste om eksportkontroll av forsvarsmateriell. Det holdes regelmessige konsultasjoner med EU om spørsmål knyttet til dette området. Norge deltar i EUs utveksling av avslag på søknader om eksport av forsvarsmateriell.

Siden 2013 har Norge også hatt et uformelt samarbeid med EU-kommisjonen om eksport av flerbruksvarer. Samarbeidet førte i 2017 til enighet om konkrete prosedyrer for at Norge kan utveksle avslag på søknader om eksport av flerbruksvarer innenfor rammen av EUs flerbruksregime.

Informasjonen som utveksles innenfor dette samarbeidet er nyttig både i Utenriksdepartementets lisensieringsarbeid, og for norske bedrifter. Dersom det foreligger et notifisert avslag fra et land i en identisk lisenssøknad som er under behandling i et annet land, forutsettes det at søknaden blir avslått («no undercut»). Det er også etablert konsultasjonsmekanismer med sikte på å avklare nærmere detaljer knyttet til notifiserte avslag, herunder når det gjelder nærmere begrunnelse for avslaget, detaljer om den oppgitte sluttbruker og om selve flerbruksvaren som er avslått.

Det er redegjort grundig for samarbeidet med EU i tidligere meldinger, herunder i Meld. St. 8 (2015–2016), Meld. St. 36 (2017–2018) og Meld. St. 5 (2017–2018).

Samarbeid knyttet til å hindre spredning av masseødeleggelsesvåpen (MØV)

Gjennom nasjonal eksportkontroll tar leverandørland et særlig ansvar for å sikre etterlevelse av folkerettslige avtaler på ikke-spredningsområdet, særlig avtalen om ikke-spredning av kjernevåpen (NPT), kjemivåpenkonvensjonen (CWC) og konvensjonen om forbud mot biologiske våpen (BTWC). Konvensjonene gjennomføres i norsk rett. De multilaterale eksportkontrollregimene vokste i hovedsak frem på 1980-tallet for å støtte opp under de multilaterale ikke-spredningsavtalene, samt for å komplementere svakheter i disse avtalene når det gjelder kontroll med varer og teknologi som kan anvendes i utvikling, produksjon og bruk av masseødeleggelsesvåpen og leveringsmidler til slike våpen.

Teknologisk utvikling og fremvoksende spredningstrusler har ført til at eksportkontroll har fått økende betydning. FNs sikkerhetsråd bruker eksportkontrollregimenes retningslinjer og varelister i sine sanksjonsregimer mot bl.a. Iran og Nord-Korea, samt i resolusjon 1540 om ikke-spredning av masseødeleggelsesvåpen. Også EU baserer seg på regimenes kontrollister i enkelte forordninger om restriktive tiltak.

I Meld. St. 49 (2014–2015) og Meld. St. 8 (2015–2016) ble det redegjort for avtalen om ikke-spredning av kjernevåpen (NPT), kjemivåpenkonvensjonen (CWC) og konvensjonen om forbud mot biologiske våpen (BTWC).

Initiativet for spredningssikkerhet – Proliferation Security Initiative (PSI)

Proliferation Security Initiative (PSI) ble etablert i 2003 som en respons på bekymring for at visse stater og ikke-statlige aktører skal kunne tilegne seg og bruke MØV. PSI er et internasjonalt samarbeid for å kunne avskjære handel med og transport av MØV og relatert teknologi og kunnskap. PSI kan ses på som et supplement til deltakerlandenes arbeid med eksportkontroll nasjonalt og internasjonalt. USA har en sentral rolle i PSI-samarbeidet ved å ivareta sekretariatsfunksjonen, og å planlegge møter, øvelser o.l.

PSI støtter opp om arbeidet med ikke-spredningsavtalen (NPT), Biologivåpenkonvensjonen (BTWC) og Kjemivåpenkonvensjonen (CWC). PSI har per i dag 105 deltakerland. Norge er med i kjernegruppen for operative eksperter som består av 21 land. På norsk side ledes arbeidet av Utenriksdepartementet, men engasjementet har et bredt nedslagsfelt og krever deltakelse fra en rekke departementer og underliggende etater. De mest sentrale deltakere er Justis- og beredskapsdepartementet, Nærings- og fiskeridepartementet, PST, Forsvaret og Tolldirektoratet.

Initiativets 15-årsjubileum ble markert under et høynivåmøte i Paris i mai 2018, der alle de 105 deltakerlandene fikk anledning til å bekrefte sitt engasjement i PSI. Dessuten ble det trukket opp rammer for det videre arbeidet. Det ble enighet om å arbeide for styrking av internasjonal og nasjonal rett knyttet til masseødeleggelsesvåpen (MØV), komplettere sentrale grunnlagsdokumenter, forbedre kontinuitet i arbeidet mellom høynivåmøtene samt å utvide strategisk kommunikasjon angående PSI.

Haag-kodeksen mot spredning av ballistiske missiler (HCOC)

Haag-kodeksen (HCOC) er politisk bindende og et resultat av det internasjonale samfunnets bestrebelser på å regulere spredning av ballistiske missiler gjennom åpenhet og tillitsskapende tiltak. Kodeksen ble iverksatt i november 2002 etter at 96 stater signerte kodeksen, herunder Norge. Med den hittil siste tilslutningen fra Lesotho i 2017 har nå 139 stater sluttet seg til kodeksen. Ved å tilslutte seg HCOC påtar statene seg på frivillig grunnlag å følge kodeksen og utstede forhåndsnotifikasjoner om relevante utskytninger og testflyvninger av ballistiske missiler og bæreraketter. Videre forutsettes det at statene årlig legger frem en deklarasjon om sin praksis innenfor kodeksens virkeområde.

Aktivitetene på Andøya rakettskytefelt innebærer at Norge, som et tillitsskapende tiltak, rutinemessig notifiserer utskytninger.

St.meld. nr. 29 (2007–2008), St.meld. nr. 42 (2008–2009), St.meld. nr. 21 (2009–2010) og Meld. St. 8 (2012–2013) redegjorde for andre ikke-spredningstiltak.

8.1 Det multilaterale samarbeidet om eksportkontroll

Som et bidrag til gjennomføringen av de internasjonale avtalene om ikke-spredning av MØV, samarbeider en rekke leverandørland innenfor fem eksportkontrollregimer om felles varelister og retningslinjer:

Zangger-komiteen (ZC) og Nuclear Suppliers Group (NSG) retter seg mot å hindre spredning av kjernefysiske våpen,

Australiagruppen (AG) gjelder substanser og utstyr for kjemiske og biologiske våpen,

Missile Technology Control Regime (MTCR) omfatter ballistiske missiler, kryssermissiler samt varer og teknologi som kan anvendes i bæresystemer for MØV,og

Wassenaar-samarbeidet (WA) er rettet mot konvensjonelle våpen og militært utstyr, samt høyteknologiske flerbruksvarer som ikke er dekket av de MØV-rettede eksportkontrollregimene.

Norge er medlem i alle de multilaterale regimene, og har aktivt bidratt til arbeidet gjennom å lede konkrete forhandlinger og enkelte eksportkontrollregimer.

Eksportkontrollregimene støtter opp under og bidrar til å operasjonalisere de multilaterale avtalene som forbyr kjernefysiske, kjemiske og biologiske våpen, og fremmer ansvarlighet når det gjelder leveranser av strategiske varer og teknologi. Nye spredningstrusler og teknologisk utvikling har ført til at eksportkontrollen har fått en økende anerkjennelse og betydning, bl.a. ved at FNs sikkerhetsråd bruker regimenes retningslinjer og varelister i enkelte sanksjonsregimer og ifm resolusjon 1540 om tiltak for å hindre spredning av MØV.

Det foregår løpende forhandlinger for å sikre at kontrollister og retningslinjer holder tritt med teknologisk utvikling og spredningstrusler. Det utveksles omfattende informasjon innenfor de enkelte regimene, herunder om aktuelle spredningsaktiviteter og om medlemslandenes avslag på eksportsøknader. Arbeidet innenfor regimene ivaretas av flere ekspertgrupper som møtes regelmessig og som rapporterer til de årlige plenumsmøtene som fatter beslutninger på grunnlag av konsensus.

Aktiviteten i regimene har økt betydelig i de senere årene. Det skyldes den raske teknologiske utviklingen innenfor sivil sektor, samt informasjon om at flere land forsøker å anskaffe MØV og leveringsmidler for slike våpen og utfordringen knyttet til ikke-statlige aktører i denne sammenheng.

Norge har ført en aktiv rolle i regimene, og har ledet både det kjernefysiske regimet NSG og to ganger missilkontrollregimet MTCR (senest i 2014–15). Norge ledet også forhandlingene om det politiske basisdokumentet og etableringen av Wassenaar-samarbeidet (WA) i 1993–1995.

I Meld. St. 49 (2012–2013), Meld. St. 8 (2014–2015), Meld. St. 8 (2015–2016) og Meld. St. 5 (2017–2018) ble det redegjort grundig for arbeidet innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene.

9 Eksporten av forsvarsmateriell i 2017

Dette kapitlet gir en oversikt over den faktiske eksporten av forsvarsmateriell i 2017 basert på verdien av utførsel ved salg av varer, teknologi og tjenester som omfattes av liste I. Oversiktene inneholder ikke opplysninger om midlertidig utførsel av varer for demonstrasjon eller reparasjon, eller om varer som vil bli returnert til Norge.

Eksporten av forsvarsmateriell, tjenester og utførte reparasjoner, samt om avslag på søknader om eksportlisens knyttet til liste I og liste II er fremstilt i følgende ni tabeller[4] og fire figurer:

Tabell 9.1 Eksport av forsvarsmateriell fra 2011 til 2017

Tabell 9.2 Fordeling av eksport av A- og B- materiell på land (2014–2017)

Tabell 9.3 Eksport av forsvarsmateriell fordelt på land og varegrupper i liste I

Tabell 9.4 Tjenester for utenlandske oppdragsgivere knyttet til liste I

Tabell 9.5 Reparasjoner foretatt i Norge for utenlandske oppdragsgivere knyttet til liste I

Tabell 9.6 Eksport av håndvåpen

Tabell 9.7 Forsvarets utførsel av eget materiell

Tabell 9.8 Eksport av flerbruksvarer til militær sluttbruk

Tabell 9.9 Eksport av beskyttelsesutstyr for bruk i humanitær minerydding

Figurer:

Figur 9.1 Utviklingen av eksport av forsvarsmateriell 2007–2017

Figur 9.2 Fordeling av eksporten av A-materiell på regioner

Figur 9.3 Fordeling av eksporten av B-materiell på regioner

Figur 9.4 Eksport fordelt på vareposisjoner på liste I

Meldingen gir også informasjon om utførsel av sivile håndvåpen fra Norge, samt om forsvarsmyndighetens bruk av eget materiell i utlandet. Norge eksporterer ikke militære håndvåpen, og utførselen som er reflektert i kapittel 9.9 gjelder i all hovedsak antikke våpen til samlere, og jakt- og konkurransevåpen.

Det gis informasjon om avslag på søknader om eksportlisens (kapittel 9.11). De avslagene som inngår i oversikten er formelle avslag på lisenssøknader som har vært gjenstand for behandling på basis av det norske eksportkontrollregelverket. Det vises også til hvilke kriterier som er anvendt i de ulike avslagene (jf. retningslinjenes konsoliderte kriterieliste). I 2017 ble 25 søknader om eksportlisens av forsvarsmateriell avslått. På denne måten bidrar Norge til å fremme en høy internasjonal standard når det gjelder åpenhet om utførsel av forsvarsmateriell. Disse konkrete sakene viser imidlertid bare en del av det faktiske bildet, da den nære dialogen mellom bedriftene og Utenriksdepartementet om muligheten for å få tillatelse til eksport innebærer at bedrifter sjelden søker om, eller retter henvendelser om mulighet for eksportlisens, til land hvor tillatelse ikke vil kunne påregnes å bli innvilget.

I tillegg gis det også informasjon om utførsel av sivile varer til militær sluttbruk (kapittel 9.13) og om utførsel av utstyr for bruk i humanitære minneryddingsaksjoner (kapittel 9.14).

En oversikt over bedrifter som har rapportert om eksport av forsvarsmateriell i 2017 finnes i kapittel 9.15. Totalt rapporterte 91 virksomheter om eksport av varer, teknologi og tjenester omfattet av denne meldingen i 2017.

Forsvarsindustriens kontrakter går ofte over mange år. Leveransene kan være ulikt fordelt gjennom kontraktsperioden, og eksportverdien vil derfor variere fra år til år. Dette ga seg i 2017 særlig utslag i eksporten til Oman og Polen. I tillegg har det de siste årene vært en betydelig prisøkning på forsvarsmateriell, i hovedsak grunnet investeringer i ny teknologiutvikling.

Den samlede verdien av eksporten i 2017 beløp seg til i overkant av 6,3 milliarder kroner, hvorav militære varer utgjorde i underkant av 5,4 milliarder. Av dette utgjorde A-materiell i underkant av 4,7 milliarder, og B-materiell om lag 680 millioner. Til sammenligning var verdien av eksporten i 2016 i underkant av 4,8 milliarder kroner, hvorav ca. 3,6 milliarder utgjorde salg av militære varer. Av dette utgjorde eksporten av A-materiell om lag 2,9 milliarder og B-materiell ca. 650 millioner kroner i 2016.

Verdien av forsvarsrelaterte tjenesteytelser, reparasjoner, produksjonsrettigheter og formidling, beløp seg i 2017 til nær 520 millioner kroner, hvilket var en nedgang på 42 % i forhold til i 2016. Eksporten av flerbruksvarer omfattet av liste II til militær sluttbruk beløp seg til ca. 450 millioner kroner, som var en økning på 54 % sammenlignet med 2016. Økningen i eksporten av flerbruksvarer for militær sluttbruk slår sterkt ut prosentvis ettersom verdien i året 2016 var lav.

I 2017 økte eksporten av A-materiell med 59 % og eksporten av B-materiell økte med 8 % i forhold til i 2016. Dersom man sammenligner eksporten av A- og B-materiell var det en økning på 50 % i 2017 sammenlignet med 2016. Dersom verdien av eksporten av flerbruksvarer, tjenester, reparasjoner og formidling medtas, var det en total økning i verdien av eksporten i 2017 på 33 % sammenlignet med 2016.

Sammenlignet med 2016, var det i 2017 nedgang i eksporten til særlig USA (en reduksjon på ca. 120 millioner kroner), Canada (ca. 103 millioner), Tyskland (84 millioner), Australia (62 millioner), Tyrkia (54 millioner), Italia (44 millioner), Finland (41 millioner) og De forente arabiske emirater (35 millioner).

I samme periode var det økning i verdien av eksporten til særlig Oman (en oppgang på ca. 1,5 milliarder kroner), Polen (394 millioner), Nederland (106 millioner), Brasil (103 millioner), Litauen (81 millioner), Malaysia (68 millioner), Storbritannia (67 millioner) og Saudi-Arabia (41 millioner).

Detaljer om eksporten fremgår i meldingens tabell 9.3.

Medlemslandene i NATO, Sverige og Finland er de største mottakerne av forsvarsmateriell fra Norge. I 2017 utgjorde eksporten av A-materiell til NATO-landene, Finland og Sverige 63 % av den totale eksporten av A-materiell. Eksporten av B-materiell til disse landene utgjorde ca. 80 % i 2017. I 2016 gikk 95 % av A-materiell og 94 % av B-materiell til NATO-land, de nordiske og andre europeiske og nærstående land.

I 2017 ble det utstedt 1337 lisenser for utførsel av varer på liste I, samt for tilknyttede tjenester og retur av militære varer til utenlandske eiere. Totalt rapporterte 91 bedrifter om eksport av forsvarsmateriell.

Det ble i 2017 gitt 25 avslag på lisenssøknader vedrørende varer omfattet av liste I. Det er redegjort nærmere om disse i meldingens Kapittel 9.11.

9.1 Utvikling i eksporten av forsvarsmateriell, tjenester og reparasjoner

Figur 9.1 og tabell 9.1 viser utviklingen i eksporten av A- og B-materiell, samt for utførte tjenester og reparasjoner for utenlandske oppdragsgivere knyttet til varer på liste I.

Figur 9.1 Utviklingen av eksport av forsvarsmateriell 2007-2017

Tabell 9.1 Eksport av forsvarsmateriell fra 2011–2017 i 1000 NOK

2011

2012

2013

2014

2015¹

2016

2017

Endring 2016–2017

Utførsel

Salg

A-materiell

2 858 331

3 303 896

2 549 498

2 299 856

2 961 448

2 937 504

4 675 739

59 %

Salg

B-materiell

718 748

574 437

750 509

644 066

302 415

647 491

678 897

5 %

Salg

Totalt (A+B)

3 577 079

3 878 333

3 300 007

2 943 922

3 263 863

3 584 995

5 354 636

49 %

Salg

Flerbruksvarer til militær sluttbruk

38 098

404 437

683 432

196 320

311 582

294 089

453 972

54 %

Sum

3 615 177

4 282 770

3 983 439

3 140 242

3 575 445

3 879 084

5 808 608

50 %

Tjeneste, Retur utlandet, Produksjonsrettigheter, Formidling

259 654

279 368

291 799

475 006

779 668

888 866

516 775

-42 %

Sum

3 874 831

4 562 138

4 275 238

3 615 248

4 355 113

4 767 950

6 325 383

33 %

¹ På grunn av feil i rapporteringen av faktisk eksport av A-materiell til Brasil i 2015 er verdien endret sammenliknet med Meld. St. 36 (2015–2016).

9.2 Eksport av kategori A-materiell fordelt på regioner

Figur 9.2 viser hvordan fordelingen av den totale eksporten av A-materiell fordeler seg på grupper av mottakere. Som det fremgår var NATO-landene, Sverige og Finland de største mottakerne av A-materiell i 2017 med totalt 63 % av eksporten.

Figur 9.2 Fordelingen av eksporten av A-materiell på regioner

9.3 Eksport av kategori B-materiell fordelt på regioner

Figur 9.3 viser hvordan fordelingen av den totale eksporten av kategori B-materiell fordeler seg på grupper av mottakere. Som det fremgår var NATO-landene, Sverige og Finland de største mottakerne av B-materiell i 2017 med totalt 80 % av eksporten.

Figur 9.3 Fordelingen av eksporten av B-materiell på regioner

9.4 Eksport av forsvarsmateriell fordelt på land

Tabell 9.2 viser hvordan verdien av eksporten av forsvarsmateriell fordeler seg på det enkelte mottakerland i perioden 2014–2017.

Tabell 9.2 Fordeling av eksport av A- og B- materiell på land (2014–2017) i 1000 NOK

2 014

2 015

2 016

2 017

Land

CC

A-materiell

B-materiell

Totalt (A + B)

A-materiell

B-materiell

Totalt (A + B)

A-materiell

B-materiell

Totalt (A + B)

A-materiell

B-materiell

Totalt (A + B)

Endring 2017–2016

Algerie

DZ

0

0

0

0

0

0

0

1 007

1 007

0

0

0

-1 007

Argentina

AR

0

0

0

0

0

0

85

0

85

90

0

90

5

Australia

AU

1 679

2 892

4 571

8 226

12 192

20 418

87 941

30 726

118 667

52 830

3 341

56 171

-62 496

Belgia

BE

6 600

16 966

23 566

11 468

4 454

15 922

28 004

26 136

54 140

26 173

20 372

46 545

-7 595

Bosnia & Hercegovina

BA

157

0

157

320

0

320

415

0

415

466

0

466

51

Brasil

BR

3 206

3 460

6 666

918

6 682

7 600

0

1 567

1 567

103 854

1 114

104 968

103 401

Brunei

BN

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Bulgaria

BG

0

0

0

0

0

0

12 979

4

12 983

6 407

0

6 407

-6 576

Canada

CA

69 560

3 658

73 218

29 824

829

30 653

155 504

4 582

160 086

53 864

3 128

56 992

-103 094

Chile

CL

3 825

21

3 846

4

0

4

7 566

0

7 566

3 093

0

3 093

-4 473

Danmark

DK

24 458

3 322

27 780

8 305

10 309

18 614

14 927

13 459

28 386

4 624

7 595

12 219

-16 167

De Forente Arabiske Emirater

AE

40 168

4 412

44 580

23 475

2 795

26 270

100 552

734

101 286

62 785

3 668

66 453

-34 833

Egypt

EG

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Estland

EE

8 341

1 379

9 720

2 154

3 336

5 490

14 755

34

14 789

7 730

1 645

9 375

-5 414

EU

EU

0

257

257

0

0

0

52

0

52

52

Finland

FI

107 610

2 890

110 500

65 659

2 895

68 554

85 744

2 017

87 761

44 802

1 581

46 383

-41 378

Frankrike

FR

199 141

11 096

210 237

102 315

38 429

140 744

55 667

39 909

95 576

123 664

17 766

141 430

45 854

Fransk Polynesia

FP

0

0

0

0

0

0

0

0

0

10

0

10

10

Færøyene

FO

0

0

0

16

0

16

0

0

0

0

0

0

0

Grønland

GL

0

0

0

24

0

24

148

0

148

362

0

362

214

Hellas

GR

712

0

712

1 150

0

1 150

23 918

42

23 960

4 253

0

4 253

-19 707

India

IN

0

4 523

4 523

0

644

644

0

1 495

1 495

0

2 552

2 552

1 057

Indonesia

ID

285

1 932

2 217

71 200

0

71 200

41 098

3 636

44 734

35 249

10 552

45 801

1 067

Irland

IE

165

474

639

0

0

0

9 259

0

9 259

3 119

40

3 159

-6 100

Island

IS

119

0

119

8

0

8

655

1 858

2 513

1 740

2 458

4 198

1 685

Italia

IT

83 291

7 559

90 850

184 778

2 994

187 772

45 075

27 805

72 880

17 333

11 967

29 300

-43 580

Japan

JP

79

2 280

2 359

2 104

3 714

5 818

74

1 587

1 661

2 184

4 709

6 893

5 232

Jordan

JO

0

0

0

0

2 371

2 371

0

733

733

0

4 006

4 006

3 273

Kroatia

HR

2 175

0

2 175

1 101

2 644

3 745

1 331

789

2 120

8 155

0

8 155

6 035

Kuwait

KW

14

0

14

16 410

0

16 410

5 791

1 754

7 545

54

125

179

-7 366

Kypros

CY

6

0

6

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Latvia

LV

2 694

0

2 694

41 812

6 268

48 080

27 918

2 652

30 570

6 467

1 852

8 319

-22 251

Litauen

LT

395

4 237

4 632

28 047

4 959

33 006

170

7 006

7 176

75 673

12 916

88 589

81 413

Luxembourg ¹

LU

657

26 720

27 377

1 313

4 247

5 560

1 444

19 501

20 945

1 793

22 112

23 905

2 960

Malaysia

MY

13 533

82

13 615

5 338

2 503

7 841

0

7 069

7 069

21 771

53 452

75 223

68 154

Malta

MT

0

0

0

0

0

0

0

0

0

8

0

8

8

Mexico

MX

0

0

0

0

0

0

0

1

1

0

0

0

-1

Namibia

NA

0

0

0

155

0

155

236

0

236

209

0

209

-27

NATO

NATO

0

0

0

16

0

16

61

0

61

40

2 900

2 940

2 879

Nederland

NL

51 266

11 927

63 193

130 559

18 554

149 113

217 273

3 264

220 537

252 793

73 824

326 617

106 080

New Zealand

NZ

3 645

475

4 120

97 849

3

97 852

1 170

1 971

3 141

258

0

258

-2 883

Ny-Caledonia

NC

38

0

38

0

0

0

14

0

14

123

0

123

109

Oman

OM

0

0

0

10 015

0

10 015

13 679

948

14 627

1 516 699

604

1 517 303

1 502 676

Polen

PL

267 207

3 783

270 990

72 503

2 109

74 612

98 587

15 465

114 052

503 083

5 088

508 171

394 119

Portugal

PT

0

92

92

0

0

0

3 940

0

3 940

321

957

1 278

-2 662

Qatar

QA

0

1 456

1 456

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Romania

RO

126

0

126

0

308

308

0

4 094

4 094

53

6 947

7 000

2 906

Saudi-Arabia

SA

0

3 741

3 741

0

43

43

0

23

23

0

41 452

41 452

41 429

Serbia

RS

0

0

0

342

0

342

0

0

0

0

0

0

0

Singapore

SG

14 908

2 190

17 098

0

4 236

4 236

2 400

1 002

3 402

142

1

143

-3 259

Slovakia

SK

1

0

1

0

430

430

0

0

0

0

49

49

49

Slovenia

SI

305

155

460

0

194

194

692

162

854

1 032

1 486

2 518

1 664

Spania

ES

545

798

1 343

2 286

888

3 174

36 603

4 110

40 713

4 664

15 700

20 364

-20 349

Storbritannia

GB

15 854

22 148

38 002

28 072

13 104

41 176

61 803

52 606

114 409

173 874

7 909

181 783

67 374

Sveits

CH

20 672

2 036

22 708

129 416

7 422

136 838

132 048

11 003

143 051

137 170

5 651

142 821

-230

Sverige

SE

334 429

352 990

687 419

160 098

46 189

206 287

69 355

32 579

101 934

54 940

53 137

108 077

6 143

Sør-Afrika

ZA

1 609

0

1 609

1 225

0

1 225

5 540

1 788

7 328

9 377

180

9 557

2 229

Sør-Korea

KR

5 370

5 958

11 328

44 824

27 504

72 328

1 605

2 046

3 651

7 651

7 207

14 858

11 207

Thailand

TH

11 082

0

11 082

18 478

0

18 478

21 447

0

21 447

9 207

0

9 207

-12 240

Tsjekkia

CZ

1 582

13 903

15 485

2 239

6 096

8 335

38 613

14 826

53 439

26 909

12 009

38 918

-14 521

Tyrkia

TR

95 449

612

96 061

5 387

1 288

6 675

22 839

55 644

78 483

19 624

4 570

24 194

-54 289

Tyskland

DE

70 646

62 483

133 129

178 273

3 145

181 418

147 788

19 479

167 267

73 898

9 615

83 513

-83 754

Ungarn

HU

169

26 790

26 959

20 355

0

20 355

45

83 920

83 965

12 115

84 465

96 580

12 615

USA

US

831 348

38 330

869 678

1 253 382

52 627

1 306 009

1 339 716

130 642

1 470 358

1 200 600

149 367

1 349 967

-120 391

Vietnam

VN

0

0

0

0

5 058

5 058

0

14 387

14 387

0

1 120

1 120

-13 267

Østerrike

AT

497

459

956

12 052

695

12 747

1 030

1 429

2 459

2 352

7 708

10 060

7 601

Totalt

2 299 856

644 066

2 943 922

2 773 495

302 415

3 075 910

2 937 504

647 491

3 584 995

4 675 739

678 897

5 354 636

1 769 641

¹ Omfatter utførsel til NATO

9.5 Eksport fordelt på vareposisjonene i liste I

Figur 9.4 viser hvordan eksporten av forsvarsmateriell i 2017 fordeler seg på vareposisjonene i liste I.

Figur 9.4 Eksport fordelt på vareposisjoner på vareliste I

9.6 Eksport av forsvarsmateriell fordelt på land og varegrupper i liste I

Tabell 9.3 gir en detaljert oversikt over hvilke land som har mottatt forsvarsmateriell fra Norge i 2017. Tabellen beskriver hvilke varegrupper som er eksportert.

Tabell 9.3 Eksport av forsvarsmateriell fordelt på land og varegrupper i liste I (i 1000 NOK). Merknad: Tabellen inkluderer hele systemer, deler og komponenter

Land

CC

Posisjon i varelisten¹

Karakterestikk

A-materiell

B-materiell

Sum

Total (A+B)

Argentina

AR

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

90

90

90

Australia

AU

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

1 584

1 584

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

1 350

1 350

ML3

Ammunisjon

46 429

46 429

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

5

5

ML11

Annet elektronisk utstyr

6

6

ML21

Programvare

3 462

8

3 470

ML22

Teknologi

3 327

3 327

56 171

Belgia

BE

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

419

419

ML3

Ammunisjon

6 045

6 045

ML8

Energetiske materialer

97

97

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

112

112

ML11

Annet elektronisk utstyr

19 500

17 334

36 834

ML21

Programvare

3 038

3 038

46 545

Bosnia & Hercegovina

BA

ML8

Energetiske materiale

466

466

466

Brasil

BR

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

103 854

103 854

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 097

1 097

ML15

Billed/videoutstyr

17

17

104 968

Bulgaria

BG

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

32

32

ML8

Energetiske materiale

6 375

6 375

6 407

Canada

CA

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

247

193

440

ML3

Ammunisjon

30 861

30 861

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

19

19

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

9 394

526

9 920

ML8

Energetiske matererialer

13 278

13 278

ML11

Annet elektronisk utstyr

63

63

ML15

Billed/videoutstyr

2 220

2 220

ML22

Teknologi

2

189

191

56 992

Chile

CL

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

13

13

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

3 080

3 080

3 093

Danmark

DK

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

1 981

1 981

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

10

10

ML3

Ammunisjon tilhørende deler og komponentertilhørende deler og komponenter

26

26

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

2 607

2 607

ML11

Annet elektronisk utstyr

7 265

7 265

ML18

Produksjonsutstyr

330

330

12 219

De Forente Arabiske Emirater

AE

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

1 090

1 090

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

23 189

23 189

ML3

Ammunisjon tilhørende deler og komponentersamt tilhørende deler og komponenter

38 506

38 506

ML11

Annet elektronisk utstyr

3 668

3 668

66 453

Estland

EE

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

6 800

6 800

ML6

Kjøretøy og komponenterer

930

930

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 063

1 063

ML21

Programvare

582

582

9 375

EU

EU

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

52

52

52

Finland

FI

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

2 437

2 437

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

16 381

16 381

ML3

Ammunisjon tilhørende deler og komponentertilhørende deler og komponenter

3 406

3 406

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

19 571

19 571

ML8

Energetiske materialer

3 007

3 007

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

271

271

ML11

Annet elektronisk utstyr

787

787

ML15

Billed-/videoutstyr

179

179

ML18

Produksjonsutstyr

204

204

ML21

Programvare

140

140

46 383

Frankrike

FR

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

3 508

3 508

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

8 362

8 362

ML3

Ammunisjon tilhørende deler og komponentertilhærende deler og komponenter

4 299

4 299

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

34 721

34 721

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

33 888

33 888

ML8

Energetiske materialer

15 480

15 480

ML9

Krigsskip, marint utstyr og tilhørende komponenter

8 492

8 492

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

13 052

335

13 387

ML11

Annet elektronisk utstyr

328

2 704

3 032

ML13

Ballistisk beskyttelse

19

19

ML14

Militært treningsutstyr

1 533

1 533

ML15

Billed-/videoutstyr

13 952

13 952

ML21

Programvare

698

698

ML22

Teknologi

1

58

59

141 430

Fransk Polynesia

FP

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

10

10

10

Grønland

GL

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

362

362

362

Hellas

GR

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

9

9

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

4

4

ML8

Energetiske materialer

4 240

4 240

4 253

India

IN

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 821

1 821

ML15

Billed-/videoutstyr

731

731

2 552

Indonesia

ID

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

116

116

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

35 133

35 133

ML11

Annet elektronisk utstyr

2 653

2 653

ML15

Billed-/videoutstyr

7 899

7 899

45 801

Irland

IE

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

331

331

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

1 338

1 338

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

2

2

ML11

Annet elektronisk utstyr

38

38

ML21

Programvare

1 450

1 450

3 159

Island

IS

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

985

985

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

600

600

ML3

Ammunisjon tilhørende deler og komponentertilhærende deler og komponenter

155

155

ML11

Annet elektronisk utstyr

2 458

2 458

4 198

Italia

IT

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

247

247

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

92

92

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

70

70

ML8

Energetiske materialer

15 262

15 262

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

1 654

1 654

ML11

Annet elektronisk utstyr

3 805

3 805

ML13

Ballistisk beskyttelse

14

14

ML15

Billed-/videoutstyr

1 311

1 311

ML21

Programvare

8

6 837

6 845

29 300

Japan

JP

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

68

68

ML3

Ammunisjon tilhørende deler og komponentertilhærende deler og komponenter

28

28

ML8

Energetiske materialer

125

125

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

1 963

1 963

ML11

Annet elektronisk utstyr

4 277

4 277

ML15

Billed-/videoutstyr

432

432

6 893

Jordan

JO

ML15

Billed-/videoutstyr

4 006

4 006

4 006

Kroatia

HR

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

17

17

ML3

Ammunisjon

5 133

5 133

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

3 005

3 005

8 155

Kuwait

KW

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

54

54

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

125

125

179

Latvia

LV

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

3 430

3 430

ML3

Ammunisjon

3 037

3 037

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 808

1 808

ML21

Programvare

44

44

8 319

Litauen

LT

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

544

544

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

74 616

74 616

ML3

Ammunisjon

372

372

ML11

Annet elektronisk utstyr

12 052

12 052

ML14

Militært treningsutstyr

141

141

ML15

Billed-/videoutstyr

694

694

ML21

Programvare

170

170

88 589

Luxembourg

LU

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

5

5

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

1 702

1 702

ML11

Annet elektronisk utstyr

21 862

21 862

ML21

Programvare

86

250

336

23 905

Malaysia

MY

ML3

Ammunisjon tilhørende deler og komponentertilhærende deler og komponenter

1 924

162

2 086

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

18 500

18 500

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

1 272

41 281

42 553

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

9 203

9 203

ML13

Ballistisk beskyttelse

2 526

2 526

ML14

Militært treningsutstyr

75

280

355

75 223

Malta

MT

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

8

8

8

Namibia

NA

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

209

209

209

NATO

NA

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

40

40

ML11

Annet elektronisk utstyr

2 900

2 900

2 940

Nederland

NL

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

666

666

ML3

Ammunisjon

35 579

35 579

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

83 676

26 577

110 253

ML8

Energetiske materialer

101

101

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

131 434

40

131 474

ML11

Annet elektronisk utstyr

46 838

46 838

ML14

Militært treningsutstyr

55

55

ML15

Billed-/videoutstyr

369

369

ML21

Programvare

1 282

1 282

326 617

New Zealand

NZ

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

214

214

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

37

37

ML3

Ammunisjon

3

3

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

4

4

258

Ny-Caladonia

NC

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

123

123

123

Oman

OM

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

1 516 698

1 516 698

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

315

315

ML15

Billed-/videoutstyr

288

288

ML22

Teknologi

1

1

2

1 517 303

Polen

PL

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

416

416

ML3

Ammunisjon

54 627

54 627

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

441 826

441 826

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

225

225

ML8

Energetiske materialer

6 214

6 214

ML11

Annet elektronisk utstyr

2 525

2 525

ML15

Billed-/videoutstyr

2 042

2 042

ML18

Produksjonsutstyr

293

293

ML21

Programvare

3

3

508 171

Portugal

PT

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

321

321

ML11

Annet elektronisk utstyr

951

951

ML21

Programvare

6

6

1 278

Romania

RO

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

53

53

ML11

Annet elektronisk utstyr

6 784

6 784

ML15

Billed-/videoutstyr

157

157

ML21

Programvare

6

6

7 000

Saudi Arabia

SA

ML15

Billed-/videoutstyr

41 452

41 452

41 452

Singapore

SG

ML13

Ballistisk beskyttelse

142

142

ML15

Billed-/videoutstyr

1

1

143

Slovakia

SK

ML21

Programvare

49

49

49

Slovenia

SI

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

17

17

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

1 015

1 015

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 486

1 486

2 518

Spania

ES

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

146

146

ML3

Ammunisjon

221

221

ML8

Energetiske materialer

4 227

4 227

ML11

Annet elektronisk utstyr

12 510

12 510

ML15

Billed-/videoutstyr

70

3 190

3 260

20 364

Storbritannia

GB

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

6 939

6 939

ML3

Ammunisjon tilhørende deler og komponenter

44 603

44 603

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

38 856

38 856

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

69 925

135

70 060

ML8

Energetiske materialer

12 324

12 324

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

464

464

ML11

Annet elektronisk utstyr

763

1 071

1 834

ML14

Militært treningsutstyr

602

602

ML15

Billed-/videoutstyr

145

145

ML18

Produksjonsutstyr

5 956

5 956

181 783

Sveits

CH

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

257

257

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

42 714

42 714

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

82 137

82 137

ML8

Energetiske materialer

9 607

9 607

ML11

Annet elektronisk utstyr

676

5 651

6 327

ML21

Programvare

1 672

1 672

ML22

Teknologi

107

107

142 821

Sverige

SE

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

6 407

6 407

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

47

47

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

23 516

23 516

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

10 533

10 533

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

4 400

1 861

6 261

ML6

Kjøretøy og komponenterer

4 851

80

4 931

ML8

Energetiske materialer

4 917

4 917

ML9

Krigsskip, marint utstyr og tilhørende komponenter

4 439

4 439

ML11

Annet elektronisk utstyr

11 441

11 441

ML14

Militært treningsutstyr

269

31 111

31 380

ML15

Billed-/videoutstyr

726

726

ML17

Diverse utstyr

224

224

ML21

Programvare

3 244

3 244

ML22

Teknologi

11

11

108 077

Sør-Afrika

ZA

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

2 983

2 983

ML8

Energetiske materialer

6 394

6 394

ML15

Billed-/videoutstyr

180

180

9 557

Sør-Korea

KR

ML8

Energetiske materialer

7 650

7 650

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

5 814

5 814

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 296

1 296

ML15

Billed-/videoutstyr

97

97

ML21

Programvare

1

1

14 858

Thailand

TH

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

3

3

ML3

Ammunisjon

9 204

9 204

9 207

Tsjekkia

CZ

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

245

245

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

12 391

12 391

ML8

Energetiske materialer

14 273

14 273

ML9

Krigsskip, marint utstyr og tilhørende komponenter

11 681

11 681

ML11

Annet elektronisk utstyr

55

55

ML21

Programvare

273

273

38 918

Tyrkia

TR

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

8 494

8 494

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

1 300

1 300

ML8

Energetiske materialer

9 830

9 830

ML15

Billed-/videoutstyr

4 128

4 128

ML21

Programvare

442

442

24 194

Tyskland

DE

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

17 973

17 973

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

154

154

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

49

49

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

9 924

2 823

12 747

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

734

734

ML6

Kjøretøy og komponenterer

2 054

291

2 345

ML8

Energetiske materialer

41 706

41 706

ML10

Luftfartøyer

252

252

ML11

Annet elektronisk utstyr

2 942

2 942

ML15

Billed-/videoutstyr

3 257

3 257

ML21

Programvare

1 352

1

1 353

ML22

Teknologi

1

1

83 513

Ungarn

HU

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

152

152

ML11

Annet elektronisk utstyr

11 963

84 465

96 428

96 580

USA

US

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

11 793

4 431

16 224

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

7 247

7 247

ML3

Ammunisjon

230 407

230 407

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

289 167

289 167

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

161 740

14 136

175 876

ML6

Kjøretøy og komponenterer

10

10

ML8

Energetiske materialer

62 893

62 893

ML9

Krigsskip, marint utstyr og tilhørende komponenter

16 574

16 574

ML10

Luftfartøyer

408 321

7 656

415 977

ML11

Annet elektronisk utstyr

28 766

38 425

67 191

ML13

Ballistisk beskyttelse

69

5 310

5 379

ML14

Militært treningsutstyr

197

722

919

ML15

Billed-/videoutstyr

61 486

61 486

ML18

Produksjonsutstyr

617

617

1 349 967

Vietnam

VN

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 120

1 120

1 120

Østerrike

AT

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

2 056

2 056

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

198

198

ML6

komponenter

7 172

7 172

ML8

Energetiske materialer

98

98

ML15

Billed-/videoutstyr

536

536

10 060

Total

4 675 739

678 897

5 354 636

¹ Se vedlegg 1.

9.7 Tjenester for utenlandske oppdragsgivere knyttet til liste I

Tabell 9.4 viser tjenester knyttet til liste I og som norske bedrifter har utført for utenlandske oppdragsgivere i 2017.

Tabell 9.4 Tjenester for utenlandske oppdragsgivere knyttet til liste I

Land

Sum i 1000 NOK

Australia

ML5, ML21

8 670

Belgia

ML10, ML22

23 830

Canada

ML22

44 365

Chile

ML21

5 238

Danmark

ML10, ML22

1 248

Estland

ML22

148

Finland

ML22

672

Frankrike

ML4, ML15, ML21, ML22

8 616

Hellas

ML22

48

Indonesia

ML22

240

Island

ML22

76

Italia

ML5, ML22

808

Jordan

ML10

86

Latvia

ML22

300

Litauen

ML15, ML22

4 745

NATO

ML22

2 205

Nederland

ML22

2 183

New Zealand

ML22

99

Polen

ML3, ML15, ML22

704

Portugal

ML22

556

Spania

ML15, ML22

166

Storbritannia

ML15, ML22

250

Sveits

ML22

911

Sverige

ML22

18 973

Tsjekkia

ML22

262

Tyrkia

ML9, ML22

1 289

Tyskland

ML4, ML21, ML22

9 616

USA

ML4, ML21, ML22

57 006

Østerrike

ML15

86

193 396

9.8 Reparasjoner for utenlandske oppdragsgivere

Tabell 9.5 viser reparasjoner knyttet til liste I som norske bedrifter har utført for utenlandske oppdragsgivere i 2017.

Tabell 9.5 Reparasjoner foretatt i Norge for utenlandske oppdragsgivere knyttet til liste I

Land

Sum i 1000 NOK

Australia

ML15

849

Belgia

ML10, ML11

5 981

Canada

ML5

22

Chile

ML5

174

Danmark

ML10, ML11, ML15

575

De forente arabiske emirater

ML15

208

Finland

ML5, ML15

2 429

Frankrike

ML1, ML5, ML15

3 708

Irland

ML5

88

Island

ML11

329

Italia

ML5, ML15

135

Jordan

ML11

799

Kroatia

ML5

471

Kuwait

ML5

59

Latvia

ML1

10

Litauen

ML11

14

Luxembourg

ML5, ML10, ML11

1 299

NATO

ML11

247

Nederland

ML5, ML10

594

Polen

ML10, ML11, ML15

123

Portugal

ML11

114

Slovenia

ML11

91

Spania

ML15

2

Storbritannia

ML1, ML10, ML15, ML18

4 902

Sveits

ML5, ML11

2 220

Sverige

ML1, ML2, ML5, ML6, ML11, ML15

9 551

Tsjekkia

ML5, ML11

283

Tyrkia

ML10

285

Tyskland

ML1, ML2, ML10, ML11, ML15

929

USA

ML1, ML2, ML4, ML5, ML11

32 756

69 247

9.9 Eksport av håndvåpen

Tabell 9.6 gir en oversikt over eksport av håndvåpen fra Norge i 2017. Utførselen består i hovedsak av konkurranse- og jaktvåpen, samt historiske våpen.

Tabell 9.6 Eksport av håndvåpen

Land

Antall

Danmark

14

Malta

1

Sverige

21

Tyskland

47

USA

38

Østerrike

9

Totalt

130

9.10 Forsvarets utførsler av eget materiell

Oversikten i tabell 9.7 viser Forsvarets utførsler av eget materiell i 2017.

Materiell som har betydning for personellsikkerhet eller rikets sikkerhet er i henhold til § 6.1 i Offentlighetslova, er ikke inkludert i oversikten. Personlig bekledning og utrustning er således ikke tatt med i tabellen.

Tabell 9.7 Forsvarets utførsel av eget materiell

Mottakerland

Listenr/punkt ¹

Kommentar

Afghanistan

1a, 3a, 6a, 10a, 11a, 13d

ETTERFORSYNING

Belize

1a, 3a, 11a, 13d

ETTERFORSYNING

Bosnia-Hercegovina

11a, 13d

EGNE

Belgia

1a, 9a, 10a

REPARASJON

Belgia

10a, 11a

RETUR

Belgia

11a

ETTERFORSYNING

Canada

10a, 11a,

ETTERFORSYNING

Canada

10a

REPARASJON

Danmark

4a, 6a, 10a, 11a, 11b

REPARASJON

Danmark

10a

RETUR

Danmark

1a, 3a

ETTERFORSYNING

Estland

9a

ETTERFORSYNING

Finland

6a, 10a

RETUR

Finland

1a, 3a, 6a, 11a

ETTERFORSYNING

Finland

6a

REPARASJON

Frankrike

9a, 10a, 11a

REPARASJON

Frankrike

5b, 9a, 10a, 11a

RETUR

Frankrike

11a

ETTERFORSYNING

Irak

1a, 3a, 6a, 11a, 13d, 17j, 17l

ETTERFORSYNING

Irak

1a, 3a, 11a, 13d, 17j, 17l

ETTERFORSYNING

Israel

1a, 3a, 13d

ETTERFORSYNING

Israel

11a, 13d, 17a1

REPARASJON

Island

6a, 10a, 11a, 13d, 17j

ETTERFORSYNING

Italia

10a, 13d

ETTERFORSYNING

Italia

6a, 9a, 11a, 11b

REPARASJON

Jordan

1a, 3a, 6a, 10a, 11a, 17l

ETTERFORSYNING

Kuwait

1a, 3a, 6a, 11a, 17l

ETTERFORSYNING

Litauen

1a, 3a, 11a, 13d, 17a1

ETTERFORSYNING

Luxemburg

10a, 11a, 11b,

REPARASJON

Latvia

1a, 3a, 6a, 6b1, 10h, 11a, 11b, 13d, 17a1

ETTERFORSYNING

Mali

1a, 3a, 13d, 17j, 17l

ETTERFORSYNING

Nederland

1a, 3a, 10a, 13d

ETTERFORSYNING

Nederland

4a, 10a, 11a

REPARASJON

Nederland

10a, 11a

RETUR

Polen

10a, 11a, 17a1

ETTERFORSYNING

Portugal

3a, 10a

REPARASJON

Spania

9a

ETTERFORSYNING

Spania

9a

REPARASJON

Storbritannia

6a

RETUR

Storbritannia

6a, 10a, 10h, 11a

REPARASJON

Storbritannia

1a, 3a, 9a, 10a, 11a, 11b, 13d, 17j

ETTERFORSYNING

Sveits

10a, 11a

REPARASJON

Sverige

3a, 6a, 10a, 11a

REPARASJON

Sverige

1a, 3a, 6a, 11a

ETTERFORSYNING

Sør-Sudan

1a, 3a, 11a, 17l

ETTERFORSYNING

Tyskland

6a, 9a, 11a, 17a1

RETUR

Tyskland

1a, 3a, 6a, 6b1, 10a, 11a

ETTERFORSYNING

Tyskland

1a, 5b, 9a, 10a, 11a, 11b, 17m

REPARASJON

USA

1a, 10a, 11a, 11b

REPARASJON

USA

10a, 11a, 15b

RETUR

USA

1a, 4a, 9a, 10a, 11a, 13d

ETTERFORSYNING

Østerrike

1a

REPARASJON

¹ Se vedlegg 1.

Materiell som har betydning for personellsikkerhet, eller rikets sikkerhet er i henhold til § 6.1 i Offentleglova ikke inkludert i rapporten. Personlig bekledning og utrustning er således heller ikke tatt inn i denne rapporten.

9.11 Avslag på søknader om eksport av forsvarsmateriell i 2017

Avslag på en søknad om eksportlisens, eller beskjed om at lisens ikke kan påregnes innvilget, innebærer ikke et generelt forbud mot eksport av forsvarsmateriell til det aktuelle landet. Med unntak av gjennomføring av bindende embargovedtak fattet av FNs sikkerhetsråd eller andre tiltaksregimer som Norge har sluttet seg til, opererer ikke det norske eksportkontrollsystemet med lister over land som er forhåndsgodkjent eller ikke som mottakere av forsvarsmateriell fra Norge. Retningslinjene gir utelukkende en definisjon av fire landgrupper. Alle søknader om utførselslisens er gjenstand for individuell behandling, hvor også varenes beskaffenhet blir tatt i betraktning.

I 2017 ble det gitt 25 avslag på konkrete søknader og henvendelser om eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer for militær bruk til følgende land:

Bahrain, Bangladesh, Colombia, Costa Rica, Den Dominikanske republikk, Egypt, Guatemala, Irak, Israel, Myanmar, Nigeria, Pakistan, Paraguay, Russland, Saudi-Arabia, Taiwan, Tunisia og Ukraina.

Avslagene ble begrunnet i Stortingets vedtak av 11. mars 1959, samt kriterie 2, 3, 4, 6 og 7 i retningslinjenes konsoliderte liste. I tillegg ble det i en sak utløst lisensplikt for ikke-listet vare jf. eksportkontrollforskriftens generalklausul («catch all»), og lisens ble avslått.

9.12 Overføring av produksjonsrettigheter og formidling

Tillatelser til overføring av produksjonsrettigheter gjelder norske bedrifters deltakelse i internasjonalt samarbeid om utvikling og fremstilling av forsvarsmateriell, samt formidling av forsvarsmateriell mellom to tredjeland, var i 2017 ca. 173 millioner. I 2016 beløp disse tillatelsene seg til om lag 190 millioner kroner.

9.13 Eksport av flerbruksvarer til militær sluttbruk

Tabell 9.8 viser eksport av flerbruksvarer omfattet av liste II til militær sluttbruk i 2017.

Tabell 9.8 Eksport av flerbruksvarer til militær sluttbruk

Land

Produkt

Verdi i 1000 NOK

Algerie

Kommunikasjonsutstyr

305 004

Brasil

Sensorer

7 687

De forente arabiske emiratene

Kommunikasjonsutstyr

9 533

Egypt

Kommunikasjonsutstyr

33

Frankrike

Sensorer

2 084

India

Kommunikasjonsutstyr, sensorer

488

Kuwait

Kommunikasjonsutstyr

66 310

Malaysia

Kommunikasjonsutstyr

8 301

Oman

Sensorer

1 162

Peru

Sensorer, undervannsfarkost

15 050

Saudi-Arabia

Kommunikasjonsutstyr

3 439

Sverige

Sensorer

1 897

Thailand

Kommunikasjonsutstyr

5 750

Tyskland

Kommunikasjonsutstyr, sensorer

308

USA

Kommunikasjonsutstyr, sensorer

17 487

Vietnam

Sensorer

9 439

Total

453 972

9.14 Eksport av beskyttelsesutstyr for bruk i humanitær minerydding

Tabell 9.9 fremstiller eksport av beskyttelsesutstyr for bruk i humanitær minerydding i 2017.

Tabell 9.9 Eksport av beskyttelsutstyr for bruk i humanitær minerydding

Mottaker

Bruk

Cyprus Ministry of Defence

Kypros

DAN Church Aid

Libanon, Libya

Danish Demining Group

Sør-Sudan, Ukraina

Danish Refugee Council/Danish Demining Group

Irak

Norwegian Peoples Aid

Albania, Algerie, Colombia, Libanon, Kosovo, Somalia

OSCE

Tajikistan

Tajikistan National Mine Action Center

Tajikistan

Vietnam National Mine Action Center (VNMAC)

Vietnam

9.15 Bedrifter som har rapportert om eksport i 2017

Oversikten reflekterer bedriftene som har eksportert på grunnlag av innvilgede lisenser i 2017. Totalt 91 bedrifter rapporterte om eksport av forsvarsmateriell i 2017.

Aerospace Industrial Maintenance Norway AS

Alupro-N AS

Andøya Test Center AS

AS Delprodukt

A-tec AS

Benestad Solutions AS

Berget AS

Bristow Norway AS

Børselars AS

Capsicum Norway AS

Chemring Nobel AS

Comrod AS

Crystal Screen AS

Dacon AS

Dahls Historiske Våpen

DSG Technology AS

Eblanks AS

Equipnor AS

Erik Jostad

Flir Unmanned Aerial Systems AS

Forsvaret

Forsvarets Forskningsinstitutt

Forsvarsmateriell

Frec Technology AS

Freyr Devik AS

Galleon Embedded Computing AS

GKN Aerospace Norway AS

Goldfish Boat AS

GRS Riflestocks AS

Hadelandprodukter AS

Hanevik Våpen

Hansen Protection AS

Hausken Lyddemper AS

Heli-One (Norway) AS

Honeywell Hearing Technologies AS

HTS Maskinteknikk AS

Hurtigruten Svalbard AS

IKM Haaland AS

IKM Instrutek AS

Impetus Advanced Finite Element Analyses AS

Ing. Ragnar Hansen AS

Intersport Bogstadveien AS

Iveco Norge AS

Jakt & Friluft AS

Jaktdepotet AS

Jens S. Transmisjoner AS

Keytouch Technology AS

Kitron AS

KKC AS

Kongsberg Defence & Aerospace AS

Kongsberg Maritime AS

Krico Norway AS

Leonardo MW Limited Norway Branch

Lilltech AS

Lockheed Martin Gl. Inc Norsk avd. utl. Enhet

Magne Landrø AS

Maritime Partner AS

Metronor AS

Nammo Bakelittfabrikken AS

Nammo Raufoss AS

Norautron AS

Norma AS

Norwegian Special Mission AS

Olav Teigen maskinforretning

Oslo Skytesenter AS

Pedersens Vaabenlager As

Politiets Fellestjenester

Pratt & Whitney Military Norway AS

Radionor Communications AS

Rheinmetall Norway AS

Rigg AS

ROFI AS

Rohde & Schwarz Norge AS

Ruff AS

Safety & Security Service AS

Scanmatic AS

Schou AS

Siemens AS

Steertec Raufoss AS

Steinert Sensing Systems AS

Swenor Import AS

Saab Technologies Norway AS

Teknisk Produksjon AS

Thales Norway AS

Tinex AS

Trigger Outdoors AS

Tronrud Engineering

Umoe Mandal AS

Vertebrae AS

Villmarksbutikken AS

Vaabenhuset Nygård AS

Våpenloftet AS

Våpensmia AS

Wartsila Valmarine AS

Tilråding

Utenriksdepartementet

tilrår:

Tilråding fra Utenriksdepartementet 22. juni 2018 om eksport av forsvarsmateriell fra Norge i 2017, eksportkontroll og internasjonalt ikke-spredningssamarbeid, blir sendt Stortinget.

Vedlegg 1
Vareliste I – Forsvarsrelaterte varer

Om vareliste I – forsvarsrelaterte varer. Dette er en indikativ liste, og listen i sin helhet finnes på www.eksportkontroll.no.

ML1 Glattborete våpen med kaliber mindre enn 20 mm, automatiske våpen med kaliber 12,7 mm eller mindre samt tilhørende komponenter

ML2 Glattborete våpen med kaliber 20 mm eller større, andre våpen med kaliber større enn 12,7 mm samt tilhørende komponenter

ML3 Ammunisjon og tennmekanismer

ML4 Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosive midler samt tilhørende komponenter

ML5 Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

ML6 Kjøretøy og komponenter

ML7 Kjemisk eller biologisk giftige midler, radioaktive materialer samt utstyr og utgangsstoffer.

ML8 Energetiske materialer samt utgangsstoffer.

ML9 Krigsskip, marint utstyr og andre overflatefartøy

ML10 Luftfartøy, ubemannede flyvende farkost (UAV), flymotorer og utstyr til fly samt komponenter

ML11 Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML-kategorier

ML12 Våpensystemer med kinetisk energi

ML13 Ballistisk beskyttelse eller beskyttelsesutstyr og komponenter

ML14 Militært treningsutstyr, simulatorer for våpenbruk og komponenter

ML15 Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

ML16 Halvfabrikata komponenter for utstyr i andre ML-kategorier

ML17 Diverse utstyr og materialer

ML18 Produksjonsutstyr og komponenter

ML19 Energivåpen

ML20 Superledende utstyr

ML21 Programvare

ML22 Teknologi

Vedlegg 2
Lov om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. [eksportkontrolloven]

Dato

LOV-1987-12-18-93

Departement

Utenriksdepartementet

Sist endret

LOV-2016-05-27-14 fra 01.01.2017

Ikrafttredelse

18.12.1987

Korttittel

Eksportkontrolloven – ekspktrl

Lov om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v.

Lovens tittel endret ved lov 22 juni 1990 nr. 35.

§ 1. Kongen kan bestemme at varer og teknologi som kan være av betydning for andre lands utvikling, produksjon eller anvendelse av produkter til militært bruk eller som direkte kan tjene til å utvikle et lands militære evne, samt varer og teknologi som kan benyttes til å utøve terrorhandlinger, jf. straffeloven § 131, ikke må utføres fra norsk tollområde uten særskilt tillatelse. Det kan også settes forbud mot at det uten særskilt tillatelse ytes tjenester som nevnt i første punktum. Det kan settes vilkår for tillatelsene.

Kongen kan likeså sette forbud mot at personer som har bopel eller oppholdssted i Norge og norske selskaper, stiftelser og sammenslutninger uten særskilt tillatelse driver handel med, formidler eller på annen måte bistår ved salg av våpen og militært materiell fra et fremmed land til et annet. Tilsvarende gjelder for strategiske varer og teknologi som er nærmere angitt i forskrift.

Kongen gir nærmere forskrifter til utfylling og gjennomføring av loven.

0 Endret ved lover 22 juni 1990 nr. 35, 17 juni 2005 nr. 56 (ikr. 1 juli 2005 iflg. res. 17 juni 2005 nr. 632), 19 juni 2015 nr. 65 (ikr. 1 okt 2015).

§ 2. Enhver plikter å gi departementet den bistand og de opplysninger som kreves for å kontrollere at bestemmelsene i loven eller i forskriftene gitt i medhold av den blir fulgt.

Til dette formål kan departementet foreta inspeksjon og kreve innsyn i registrerte regnskapsopplysninger, regnskapsmateriale, forretningspapirer og andre dokumenter som kan ha betydning. Departementet kan foreta kontrollen selv eller la oppnevnte sakkyndige gjøre det. I forbindelse med kontrollen skal departementet få tilgang til kontor- og bedriftslokaler og nødvendig hjelp og rettledning. Klage etter forvaltningslovens §§ 14 og 15 har ikke oppsettende virkning med mindre underinstansen eller klageinstansen fastsetter det.

Pliktene etter første og annet ledd gjelder uten hinder av lovbestemt taushetsplikt.

Med de unntak som følger av bestemmelsene foran, har enhver taushetsplikt om det de får kunnskap om etter denne lov. Taushetsplikten er likevel ikke til hinder for

1. at opplysningen brukes for å oppnå det formål de er gitt eller innhentet for, bl.a. kan de brukes i forbindelse med saksforberedelse, avgjørelse, gjennomføring av avgjørelsen, oppfølging og kontroll,

2. at opplysningene er tilgjengelige for andre tjenestemenn innen organet eller etaten i den utstrekning som trengs for en hensiktsmessig arbeids- og arkivordning, bl.a. til bruk av veiledning i andre saker,

3. at forvaltningsorganet gir andre forvaltningsorganer opplysninger om et foretaks forbindelse med organet og om avgjørelser som er truffet når det er nødvendig for å fremme avgiverorganets oppgaver etter denne lov,

4. at forvaltningsorganet anmelder eller gir opplysninger om lovbrudd til påtalemyndigheten eller vedkommende kontrollmyndighet, når det finnes ønskelig av allmenne omsyn eller forfølgning av lovbruddet har naturlig sammenheng med avgiverorganets oppgaver,

5. at forvaltningsorganet gir et annet forvaltningsorgan opplysninger (samordning) som forutsatt i lov om Oppgaveregisteret.

Departementet kan videre bestemme at offentlige organer som har med fastsettingen av formues- og inntektsskatt og kontrollen med merverdiavgiften å gjøre, skal få adgang til å gjøre seg kjent med de opplysninger som er gitt etter denne lov.

Forvaltningslovens §§ 13 til 13 e gjelder ikke.

Endret ved lover 6 juni 1997 nr. 35 (ikr. 1 nov 1997), 17 juli 1998 nr. 56 (ikr. 1 jan 1999), 27 mai 2016 nr. 14 (ikr. 1 jan 2017 iflg. res. 27 mai 2016 nr. 531).

§ 3. Departementet kan kreve beslag i regnskapsmateriale m.v. som nevnt i § 2 annet ledd. Er det grunn til å tro at det finnes slikt materiale, og gir forholdene ellers grunn til det, kan departementet kreve ransaking av kontorlokale og alle andre steder som ikke er privat hjem.

Krav om ransaking eller beslag skal rettes til politiet. Om den videre behandling av kravet gjelder reglene i straffeprosessloven så langt de passer. Den kravet rettes mot skal ha partsrettigheter etter straffeprosessloven og i den grad det er nødvendig for virksomheten, tilgang til det beslaglagte. Han blir likevel ikke av den grunn å regne som siktet for en straffbar handling. Straffeprosesslovens § 204 gjelder tilsvarende. Retten avgjør uten hensyn til § 212 første ledd i straffeprosessloven hvilke dokumenter mm. som retten skal se igjennom.

Endret ved lov 17 juli 1998 nr. 56 (ikr. 1 jan 1999).

§ 4. Når departementet krever ransaking eller beslag for å få opplysninger om et forhold som vedkommende er siktet eller tiltalt for, skal kravet behandles i særskilt sak etter reglene i § 3 annet ledd. Det samme gjelder når departementet krever å få se dokumenter mm. som ligger hos retten eller påtalemyndigheten uten at det er avgjort om de kan brukes i straffesaken. Hvis retten godtar kravet fra departementet, kan den sette som vilkår at opplysningene ikke skal benyttes i forbindelse med etterforskningen i straffesaken før det er endelig avgjort om påtalemyndigheten kan benytte dem i denne saken. Får påtalemyndigheten ikke medhold i sitt krav, kan departementet ikke gi opplysningene eller dokumentene videre til påtalemyndigheten med mindre det er lovlig etter de regler som ellers gjelder deres taushetsplikt ved straffbare handlinger.

§ 5. Dersom forholdet ikke rammes av strengere straffebud, straffes med bøter eller med fengsel inntil fem år eller med begge deler den som:

1. utfører varer, teknologi eller tjenester i strid med denne lov eller forskrift som er gitt i medhold av den, eller

2. overtrer noe vilkår som er satt i medhold av denne lov, eller

3. muntlig eller skriftlig gir uriktige opplysninger om forhold som er av betydning for adgangen til å utføre varer, teknologi eller tjenester når det skjer

a. i erklæring avgitt til bruk for offentlig myndighet eller noen som handler på vegne av offentlig myndighet, i anledning av utførsel eller søknad om tillatelse til utførsel,

b. i erklæring som skal sette en annen i stand til å gi slik erklæring som er nevnt under punkt a, eller

4. på annen måte overtrer bestemmelser som er gitt i eller i medhold av denne lov.

Uaktsom overtredelse som nevnt i første ledd, straffes med bøter eller fengsel inntil to år.

Endret ved lov 19 juni 2015 nr. 65 (ikr. 1 okt 2015).

§ 6. (Opphevet ved lov 20 juli 1991 nr. 66.)

§ 7. Departementet kan pålegge et foretak eller en person som ikke oppfyller sin opplysningsplikt etter § 2 en daglig, løpende mulkt, inntil opplysningsplikten er oppfylt.

Tvangsmulktens størrelse fastsettes under hensyn til hvor viktig det er at pålegget blir gjennomført.

Pålegg om mulkt er tvangsgrunnlag for utlegg.

Kongen gir nærmere forskrifter om fastsettelse, beregning og ettergivelse av tvangsmulkt.

Endret ved lov 26 juni 1992 nr. 86.

§ 8. Loven trer i kraft straks. Forskrifter om kontroll av strategisk eksport gitt i medhold av Mellombels lov av 13. desember 1946 nr. 30 om utførsleforbod gjelder inntil videre.

Loven kommer ikke til anvendelse på tillatelser som er gitt før loven trer i kraft. Tjenesteytinger og meddelelse av teknologi mv. etter lovens ikrafttreden krever likevel tillatelse etter denne lov selv om de knytter seg til tidligere gitte tillatelser.

Vedlegg 3
Forskrift om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester [eksportkontrollforskriften]

Dato

FOR-2013-06-19-718

Departement

Utenriksdepartementet

Publisert

I 2013 hefte 9

Ikrafttredelse

19.06.2013

Sist endret

FOR-2018-01-26-136

Endrer

FOR-1989-01-10-51

Gjelder for

Norge

Hjemmel

LOV-1987-12-18-93-§1, FOR-1987-12-18-967

Kunngjort

25.06.2013 kl. 15.30

Rettet

24.09.2013 (EØS-henvisninger og § 2)

Korttittel

Forskrift om eksport av forsvarsmateriell mv.

Kapitteloversikt:

Kap. 1. Innledende bestemmelser (§§ 1-2)

Kap. 2. Lisens (§§ 3-8)

Kap 3. Eksport av forsvarsrelaterte varer til mottakere i EØS (§§ 9-12)

Kap. 4. Sertifisering av norske foretak som mottakere i EØS (§§ 13-15)

Kap 5. Registrering, rapportering og oppfølgning (§§ 16-21)

Kap 6. Generelle bestemmelser (§§ 22-27)

Kap 7. Sluttbestemmelser (§28)

Vedlegg I Liste I – forsvarsrelaterte varer (2017 v.2)

Vedlegg II Liste II – flerbruksvarer (2017)

Hjemmel: Fastsatt av Utenriksdepartementet 19. juni 2013 med hjemmel i lov 18. desember 1987 nr. 93 om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. § 1, jf. delegeringsvedtak 18. desember 1987 nr. 967.EØS-henvisninger: EØS-avtalen vedlegg II kap. XIX nr. 3q (direktiv 2009/43/EF).Endringer: Endret ved forskrifter 30 juni 2014 nr. 898, 9 sep 2014 nr. 1163, 13 feb 2015 nr. 124, 12 jan 2016 nr. 32, 21 des 2016 nr. 1831, 6 juni 2017 nr. 740, 26 jan 2018 nr. 136.Rettelser: 24.09.2013 (EØS-henvisninger og § 2).

Kap. 1. Innledende bestemmelser

§ 1. Hva forskriften omfatter

Forskriften gjelder eksport av nærmere angitte varer, teknologi, herunder immaterielle ytelser, tekniske datapakker eller produksjonsrettigheter for varer, samt visse tjenester.

Særlige bestemmelser gjelder for eksport av angitte ytelser fra en leverandør i en EØS-stat til en mottaker i en annen EØS-stat når det uttrykkelig fremgår av denne forskrift.

§ 2. Definisjoner

(1) Med forsvarsrelaterte varer menes de produkter som til enhver tid er oppført på liste I som utgjør vedlegg I til denne forskrift.

(2) Med flerbruksvarer menes de produkter som til enhver tid er oppført på liste II som utgjør vedlegg II til denne forskrift.

(3) Med eksport menes enhver utførsel fra norsk tollområde av varer, tjenester og teknologi som omfattes av denne forskrift.

(4) Med overføring menes eksport av forsvarsrelaterte varer fra en leverandør eller tollager i en EØS-stat til en mottaker i en annen EØS-stat.

(5) Med leverandør menes enhver juridisk eller fysisk person som er rettslig ansvarlig for eksport av ytelser etter denne forskrift.

(6) Med mottaker menes enhver juridisk eller fysisk person som er rettslig ansvarlig for mottak av ytelser etter denne forskrift.

(7) Med lisens menes tillatelse fra Utenriksdepartementet til å eksportere nærmere angitte ytelser til en juridisk eller fysisk person.

(8) Med overføringslisens menes tillatelse fra nasjonale myndigheter i en EØS-stat, som gir leverandøren rett til å overføre forsvarsrelaterte varer til en mottaker i annen EØS-stat.

(9) Med transitt menes transport av varer over norsk tollområde uten omlasting, når avsender og mottaker befinner seg utenfor norsk tollområde.

Kap. 2. Lisens

§ 3. Lisensplikt

Eksport av visse varer, nærmere angitt teknologi, herunder immaterielle ytelser, tekniske datapakker eller produksjonsrettigheter for varer eller visse tjenester krever lisens fra Utenriksdepartementet om ikke annet følger av denne forskrift. Departementet avgjør i tvilstilfeller om en ytelse er lisenspliktig eller ikke. Lisensplikten gjelder også ved eksport av varer fra tollager.

§ 4. Lisensplikt etter varelister

Eksport av varer og teknologi oppført på liste I og liste II som utgjør vedlegg til denne forskrift, krever lisens fra Utenriksdepartementet. Lisensplikten knyttet til liste I gjelder også for materiell som har vært særlig konstruert eller modifisert for militært formål, uavhengig av nåværende tilstand.

0 Endret ved forskrift 9 sep 2014 nr. 1163.

§ 5. Lisensplikt for tjenester

Tjenester knyttet til varer og teknologi oppført på liste I og II samt tjenester for øvrig som kan tjene til å utvikle et lands militære evne, som ytes i utlandet eller her i landet for bruk i utlandet, krever lisens fra Utenriksdepartementet.

§ 6. Lisensplikt for handel og formidling

Handel, formidling eller annen bistand ved salg av varer og teknologi som omfattes av liste I fra et fremmed land til et annet, krever lisens fra Utenriksdepartementet. Tilsvarende gjelder ved formidling av varer oppført i liste II samt tilhørende teknologi og tjenesteytelse der det er kjent eller grunn til å forstå at varen, teknologien eller tjenesten er eller kan være ment, helt eller delvis, for bruk i forbindelse med utvikling, produksjon, håndtering, drift, vedlikehold, lagring, deteksjon, identifikasjon eller spredning av kjemiske, biologiske eller kjernefysiske våpen eller andre kjernefysiske sprenglegemer, og i forbindelse med utvikling, produksjon, vedlikehold eller lagring av missiler som kan levere slike våpen.

§ 7. Lisensplikt for øvrige varer, teknologi og tjenester

I tillegg til liste I og II er eksport av følgende varer, teknologi og tjenester lisenspliktige:

a) enhver vare, teknologi og tjenesteytelse der eksportøren er kjent med eller har grunn til å forstå at varen, teknologien eller tjenesten er eller kan være ment, helt eller delvis, for bruk i forbindelse med utvikling, produksjon, håndtering, drift, vedlikehold, lagring, deteksjon, identifikasjon eller spredning av kjemiske, biologiske eller kjernefysiske våpen eller andre kjernefysiske sprengelementer. Tilsvarende regler gjelder for eksport av enhver vare, teknologi eller tjeneste som kan benyttes til utvikling, produksjon, vedlikehold eller lagring av missiler som kan levere slike våpen,

b) enhver vare, teknologi eller tjeneste til militær bruk til områder som er underlagt våpenembargo vedtatt av FNs sikkerhetsråd med hjemmel i FN-paktens kapittel VII eller andre tiltaksregimer Norge har sluttet seg til,

c) enhver vare, teknologi og tjeneste til militær bruk til områder hvor det er krig, krig truer eller til land hvor det er borgerkrig.

d) enhver vare, teknologi og tjeneste som direkte kan tjene til å utvikle en stats militære evne på en måte som ikke er forenlig med vesentlige norske sikkerhets- og forsvarsinteresser.

§ 8. Unntak fra lisensplikt

Lisensplikten i § 3, jf. § 4 – § 7, gjelder ikke for:

a) varer oppført på Liste II i utenlandsk eie og som returneres til utlandet etter å ha vært midlertidig innført til Norge i forbindelse med utstilling og demonstrasjon,

b) redningsutstyr og oljevernutstyr som utføres i forbindelse med hjelpeaksjoner,

c) skytevåpen, våpendeler og ammunisjon som utføres i henhold til våpenloven, jf. forskrift 25. juni 2009 nr. 904 om skytevåpen, våpendeler og ammunisjon, femte del,

d) varer som utføres til den europeiske romorganisasjonen ESA, eller en representant for denne, og som er strengt nødvendig for organisasjonens offisielle virksomhet. Unntaket gjelder bare for leveranser til ESAs medlemsland,

e) varer oppført på liste II som utelukkende er i transitt gjennom norsk tollområde, når avsender og mottaker befinner seg utenfor norsk tollområde. Det samme gjelder varer oppført på liste I dersom både avsender og mottaker befinner seg innenfor EØS,

f) varer, teknologi og tjenester til bruk på norsk kontinentalsokkel,

g) varer, teknologi og tjenester til bruk om bord på norskeide skip under norsk flagg og norskeide luftfartøyer, i utenriksfart,

h) eksport fra norsk forsvarsmyndighet, forutsatt at eiendomsretten til varen ikke overføres og varen skal benyttes av norske styrker i utlandet. Unntaket gjelder også for varer som norsk forsvarsmyndighet sender ut for reparasjon, vedlikehold, oppdatering eller lignende, med retur til Norge. I henhold til disse unntaksbestemmelsene skal forsvarsmyndigheten hvert år, innen 15. februar, sende rapport til Utenriksdepartementet om all utførsel som nevnt ovenfor foretatt i løpet av det foregående kalenderår,

i) forsvarsmateriell som eies av et NATO-lands eller et EØS-stats forsvarsmyndighet, og som returneres til utlandet etter å ha vært midlertidig innført til Norge i forbindelse med øvelse eller trening.

0 Endret ved forskrift 30 juni 2014 nr. 898.

Kap 3. Eksport av forsvarsrelaterte varer til mottakere i EØS

§ 9. Overføringslisens

Overføring av forsvarsrelaterte varer til mottakere i EØS kan kun skje på grunnlag av en generell overføringslisens, en global overføringslisens eller en individuell overføringslisens utferdiget av Utenriksdepartementet. Reglene om overføringslisenser gjelder kun forsvarsrelaterte varer oppført på liste I som utgjør vedlegg til denne forskrift.

§ 10. Generell overføringslisens

Generelle overføringslisenser for forsvarsrelaterte varer kunngjøres av Utenriksdepartementet. Lisensene kan benyttes av leverandører i Norge etter forutgående registrering hos Utenriksdepartementet. Generelle overføringslisenser gjelder bestemte varekategorier, til en kategori eller kategorier av mottakere i EØS og det kan settes særlige vilkår for lisensene.

Generelle overføringslisenser skal kunngjøres dersom:

a) mottakeren inngår i en EØS-stats væpnede styrker eller en offentlig oppdragsgiver på forsvarsområdet som foretar innkjøp som utelukkende skal brukes av en EØS-stats væpnede styrker,

b) mottakeren er et foretak som er sertifisert i samsvar med § 13,

c) overføringen gjøres med sikte på demonstrasjon, evaluering eller utstilling,

d) overføringen gjøres med sikte på vedlikehold eller reparasjon, dersom mottakeren er den opprinnelige leverandøren av de forsvarsrelaterte varene.

0 Endret ved forskrift 30 juni 2014 nr. 898.

§ 11. Global overføringslisens

Ved overføring av forsvarsrelaterte varer som ikke omfattes av en generell overføringslisens, kan Utenriksdepartementet, etter skriftlig søknad fra leverandør i Norge, utferdige en global overføringslisens. Lisensene gis for en periode på tre år med mulighet for forlengelse. Globale overføringslisenser gjelder bestemte forsvarsrelaterte varer eller kategorier av varer til mottakere eller kategori av mottakere i en eller flere EØS-stater. Det kan settes særlige vilkår for lisensene.

§ 12. Individuell overføringslisens

Ved overføring av forsvarsrelaterte varer som ikke omfattes av en generell overføringslisens og en global overføringslisens ikke kan innvilges, kan Utenriksdepartementet, etter skriftlig søknad fra leverandør i Norge, utferdige en individuell overføringslisens. Lisensen gjelder en spesifisert mengde forsvarsrelaterte varer til en mottaker i en EØS-stat i en eller flere sendinger.

En individuell overføringslisens skal benyttes dersom:

a) søknaden om overføringslisens er begrenset til en overføring,

b) det er nødvendig for å beskytte Norges grunnleggende sikkerhetsinteresser, eller av hensyn til den offentlige orden,

c) det er nødvendig for å overholde Norges internasjonale forpliktelser, eller

d) det er tungtveiende grunner til å tro at leverandøren ikke vil være i stand til å oppfylle vilkårene for å få en global overføringslisens.

Kap. 4. Sertifisering av norske foretak som mottakere i EØS

§ 13. Sertifisering av foretak i Norge

Utenriksdepartementet kan, etter skriftlig søknad, sertifisere foretak etablert i Norge for mottak av forsvarsrelaterte varer under generelle overføringslisenser kunngjort av andre EØS-stater.

Utenriksdepartementet skal gjennom sertifiseringen vurdere det mottakende foretaks pålitelighet, særlig med hensyn til foretakets evne til å overholde eksportbegrensningene for forsvarsrelaterte produkter mottatt i henhold til en generell overføringslisens fra en annen EØS-stat. Ved vurderingen vil det særlig legges vekt på følgende kriterier:

a) dokumentert erfaring fra forsvarsvirksomhet, der det særlig tas hensyn til foretakets historikk med hensyn til overholdelse av eksportrestriksjoner, eventuelle rettsavgjørelser i denne forbindelse, eventuelle tillatelser til å produsere eller markedsføre forsvarsrelaterte varer, og hvorvidt foretaket har erfarent lederpersonale,

b) relevant industriell virksomhet i forbindelse med forsvarsrelaterte varer i EØS, særlig evne til system-/delsystemintegrasjon,

c) særskilt utpeking av en overordnet leder som skal være personlig ansvarlig for overføringer og eksport,

d) en skriftlig erklæring fra foretaket, undertegnet av den overordnede lederen nevnt i bokstav c), om at foretaket vil iverksette alle nødvendige tiltak for å overholde og håndheve alle særlige vilkår knyttet til sluttbruk og eksport av hver bestanddel eller hver vare det har mottatt,

e) en skriftlig erklæring fra foretaket, undertegnet av den overordnede lederen nevnt i bokstav c), om at det med behørig aktsomhet, som svar på anmodninger og forespørsler fra Utenriksdepartementet, vil fremskaffe detaljerte opplysninger om sluttbrukere eller sluttbruk av alle eksporterte varer som er overført eller mottatt i henhold til en overføringslisens fra en annen EØS-stat,

f) en beskrivelse, kontrasignert av den overordnede lederen nevnt i bokstav c), av det interne programmet for sikring av samsvar med kravene eller av foretakets ledelsessystem for overføring eller eksport. I den nevnte beskrivelsen skal det gis nærmere opplysninger om de organisasjonsmessige, menneskelige og tekniske ressursene ledelsen rår over i forbindelse med overføringer og eksport, ansvarskjeden i foretaket, internkontrollrutiner, holdningsskapende tiltak og opplæring av personalet, fysiske og tekniske sikkerhetsordninger, journalføring og sporbarhet av overføringer og eksport.

0 Endret ved forskrift 30 juni 2014 nr. 898.

§ 14. Utstedelse av sertifikat

Utenriksdepartementet utsteder et sertifikat til godkjente mottakende foretak i Norge. Sertifikatet skal inneholde informasjon om utstedende myndighet, foretakets navn og adresse, gyldighetstid samt en erklæring om at foretaket oppfyller kravene til sertifisering. Sertifikatet kan også inneholde vilkår knyttet til innhenting av informasjon som er nødvendig for kontroll av om kriteriene i § 13, 2. ledd er oppfylt samt suspensjon eller tilbakekalling av sertifikatet.

Sertifikatets gyldighetstid fastsettes av Utenriksdepartementet, men kan ikke overstige fem år.

Sertifiserte foretak i Norge vil bli meldt inn til EUs sentrale register og som publiseres på EU-kommisjonens hjemmeside.

§ 15. Kontroll med sertifiserte foretak

Utenriksdepartementet vil minst hvert tredje år kontrollere at mottakende foretak oppfyller kravene for sertifisering, jf. § 13, 2. ledd, samt eventuelle vilkår fastsatt i sertifikatet, jf. § 14. Dersom det sertifiserte foretaket ikke lenger oppfyller kravene vil Utenriksdepartementet pålegge foretaket å iverksette tiltak for å sikre oppfyllelse av samtlige krav og vilkår. Utenriksdepartementet kan også suspendere eller tilbakekalle sertifiseringen.

Kap 5. Registrering, rapportering og oppfølgning

§ 16. Registrering

Leverandøren skal føre et detaljert og fullstendig register over eksport av forsvarsrelaterte varer oppført på liste I som utgjør vedlegg til denne forskrift. Registeret skal inneholde dokumenter med følgende opplysninger:

a) en beskrivelse av varen og dens referanse til liste I,

b) mengde og verdi,

c) overføringsdatoer,

d) leverandørens og mottakerens navn og adresse,

e) dersom det er kjent eller påkrevet etter § 24, sluttbruken og sluttbrukeren av varen,

f) dokumentasjon på at opplysninger vedrørende eksportbegrensninger er oversendt mottakeren,

g) tolldeklarasjon med ekspedisjons- og løpenummer.

§ 17. Rapportering

Leverandøren skal rapportere til Utenriksdepartementet kvartalsvis, på fastsatt skjema, om all eksport og overføring av forsvarsrelaterte varer oppført på liste I.

§ 18. Arkivering

Leverandøren skal oppbevare registre og lisenser i minst ti år fra utløpet av det kalenderåret eksporten fant sted. Utenriksdepartementet kan pålegge leverandøren å fremvise denne dokumentasjonen for kontroll.

§ 19. Informasjon om vilkår

Leverandøren skal informere mottakerne om vilkår for lisensen, herunder begrensninger i forbindelse med sluttbruk eller re-eksport.

§ 20. Oppfølging av eksport

Leverandøren skal påse at forsvarsrelaterte varer, flerbruksvarer, teknologi eller tjenester som overføres eller eksporteres, er i samsvar med innvilget lisens, går til fastsatt bestemmelsessted, ikke fraviker godkjent beskrivelse eller kvantum angitt i lisensen, samt at eksporten skjer innen den gyldighetstid og på de særlige vilkår som er fastsatt i lisensen.

§ 21. Kontroll ved eksport

Leverandøren skal ved eksport av lisenspliktige varer og teknologi legge frem gyldig lisens for tollmyndigheten senest ved fremleggelse av tolldeklarasjon.

Kap 6. Generelle bestemmelser

§ 22. Lisenssøknad

Lisenssøknad skal fremmes skriftlig og på fastsatt skjema undertegnet av den som har fullmakt til å handle på leverandørens vegne. For overføringslisenser gjelder også særskilte regler i kap. 3.

Leverandøren skal legge frem alle opplysninger og dokumentasjon som Utenriksdepartementet finner nødvendig for behandling av søknaden.

At bindende avtaler er inngått eller at betaling er mottatt vil ikke kunne legges til grunn for innvilgelse av tillatelse til utførsel. Ved avtaler om eksport av lisenspliktige varer bør det alltid tas forbehold om at søknad om lisens innvilges.

0 Endret ved forskrift 6 juni 2017 nr. 740.

§ 23. Vilkår for innvilgelse av lisens

Utenriksdepartementet kan sette vilkår i tråd med formålet til lov 18. desember 1987 nr. 93 for innvilgelse av lisens i medhold av denne forskrift.

§ 24. Sluttbrukererklæring

Utenriksdepartementet kan kreve at leverandøren fremlegger en sluttbrukererklæring.

§ 25. Tilbakekalling av lisens

Lisens gitt i medhold av denne forskrift kan tilbakekalles, suspenderes eller begrenses dersom leverandøren misbruker lisensen eller misligholder vilkårene i denne. Det samme gjelder dersom leverandøren handler i strid med bestemmelser gitt i denne forskrift. Lisens kan også tilbakekalles, suspenderes eller begrenses dersom det fremkommer nye opplysninger eller de politiske eller faktiske forhold i mottakerstaten eller området endres, og dette vesentlig endrer grunnlaget for lisensen. For øvrig gjelder de alminnelige regler om omgjøring av enkeltvedtak.

§ 26. Endring, forlengelse og overdragelse av lisens

Leverandøren må søke Utenriksdepartementet om endring eller forlengelse av innvilgede lisenser samt for å overdra slike til andre.

§ 27. Retur av lisens

Lisenser som ikke er benyttet eller ikke kan benyttes som forutsatt, returneres til Utenriksdepartementet med en redegjørelse for årsaken. Det samme gjelder om en innvilget lisens har gått tapt.

Kap 7. Sluttbestemmelser

§ 28. Ikrafttreden

Forskriften trer i kraft straks. Fra samme tidspunkt oppheves forskrift 10. januar 1989 nr. 51 til gjennomføring av utførselsreguleringen for strategiske varer, tjenester og teknologi.

Vedlegg I

Liste I – forsvarsrelaterte varer (2017 v.2)

0 Endret ved forskrifter 30 juni 2014 nr. 898, 13 feb 2015 nr. 124, 21 des 2016 nr. 1831, 6 juni 2017 nr. 740, 26 jan 2018 nr. 136.

Vedlegg II

Liste II – flerbruksvarer (2017)

0 Endret ved forskrifter 13 feb 2015 nr. 124, 12 jan 2016 nr. 32, 21 des 2016 nr. 1831, 26 jan 2018 nr. 136.

Vedlegg 4
Retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell, samt teknologi og tjenester for militære formål av 28. februar 1992

Sist revidert: 5. november 2014

1.1 Anvendelsesområde

Disse retningslinjene gjelder Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsrelaterte varer, materiell som har vært særlig konstruert eller modifisert for militært formål, samt teknologi og tjenester for militære formål, jf. lov av 18.desember 1987 nr. 93 om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. (eksportkontrolloven)og forskrift av 19. juni 2013 nr 718 om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester (eksportkontrollforskriften). Retningslinjene kan også anvendes ved eksport av flerbruksvarer samt tilhørende teknologi og tjenester til militær sluttbruk. Retningslinjene gjelder ikke for leveranser av ubetydelig omfang og som ikke er for militær bruk eller for politibruk.

1.2 Formål

Formålet med retningslinjene er å utdype prosedyrene for og de kriterier som vektlegges ved Utenriksdepartementets behandling av søknader som beskrevet i punkt 1.1.

1.3 Adgang til fravikelse

Departementet kan fravike retningslinjene i enkeltsaker der særlige hensyn gjør seg gjeldene.

2. Overordnede prinsipper og vurderingskriterier

2.1 Grunnlag for vurderingen

Utgangspunktet for vurderingen av søknader som beskrevet i 1.1 er Regjeringens erklæring av 11. mars 1959 og Stortingets vedtak av samme dato sammenholdt med Stortingets enstemmige presisering i 1997, jf. 2.2. Regjeringen anser Stortingets vedtak som et bindende pålegg, og eksportreguleringen skal sikre at det blir fulgt

EUs felles holdning om våpeneksport (2008/944/CSFP) artikkel 2 og FN-avtalen om handel med konvensjonelle våpen (ATT) av 3. april 2013 artikkel 6 og 7, jf. vedlegg A og B, danner også grunnlag for vurdering av slike søknader.

2.2 Regjeringens erklæring, Stortingets vedtak og Stortingets presisering

a) Regjeringens erklæring av 1959

Det skal ved avgjørelsen legges vekt på de utenriks- og innenrikspolitiske vurderinger, og hovedsynspunktet bør være at Norge ikke vil tillate salg av våpen og ammunisjon til områder hvor det er krig eller krig truer, eller til land hvor det er borgerkrig.

b) Stortingets vedtak av 1959

Stortinget tar til etterretning den erklæring Statsministeren på vegne av Regjeringen har lagt frem. Stortinget vil sterkt understreke at eksport av våpen og ammunisjon fra Norge bare må skje etter en omhyggelig vurdering av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område. Denne vurdering må etter Stortingets mening være avgjørende for om eksport skal finne sted.

c) Stortingets presisering av 1997

Utenriksdepartementets vurdering av disse forholdene omfatter en vurdering av en rekke politiske spørsmål, herunder spørsmål knyttet til demokratiske rettigheter og respekt for grunnleggende menneskerettigheter.

2.3 Særlige avslagsgrunnlag

I tillegg til prinsippene som følger av Regjeringens erklæring og Stortingets vedtak, skal søknader som beskrevet i 1.1 avslås med grunnlag i vedlegg A (Kriterium 1–4) og vedlegg B (artikkel 6–7) dersom:

a) dette er uforenlig med Norges internasjonale forpliktelser (jf K1, og ATT artikkel 6),

b) det åpenbart er fare for at den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan bli brukt til intern undertrykking (jf K2, og ATT artikkel 7),

c) eksport vil kunne fremprovosere eller forlenge væpnede konflikter eller forverre eksisterende motsetninger eller konflikter i den endelige bestemmelsesstaten (jf K3),

d) det er åpenbar fare for at den påtenkte mottakeren vil bruke den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, til å angripe en annen stat eller tvinge gjennom territorialkrav med makt (jf K4),

e) det foreligger kunnskap om at det militære utstyret vil kunne bli brukt til å begå folkemord, forbrytelser mot menneskeheten eller krigsforbrytelser (jf ATT artikkel 6),

f) det er overveiende sannsynlig at det militære utstyret vil innebære brudd på internasjonale regler om terrorisme og regler om transnasjonal organisert kriminalitet (jf ATT artikkel 7).

2.4 Særlige vurderingskriterier

I tillegg til prinsippene som følger av Regjeringens erklæring og Stortingets vedtak, skal det ved vurdering av søknader som beskrevet i 1.1 med grunnlag i vedlegg A (Kriterium 5–8) og vedlegg B (artikkel 7) særlig tas hensyn til:

a) den nasjonale sikkerheten i Norge, allierte og vennligsinnede land (jf K5),

b) kjøperlandets atferd overfor verdenssamfunnet, særlig med hensyn til landets holdning til terrorisme, hvilke allianser det har inngått, og respekten for folkeretten (jf K6),

c) risiko for at den militære teknologien eller det militære utstyret skal bli ulovlig omsatt i kjøperlandet eller reeksportert på ugunstige vilkår (jf K7),

d) forenligheten mellom eksporten av militær teknologi og militært utstyr og mottakerlandets økonomiske og tekniske evne, samtidig som det tas hensyn til at det er ønskelig at stater kan dekke sine legitime sikkerhets- og forsvarsbehov med minst mulig innsats av menneskelige og økonomiske ressurser til våpen (jf K8),

e) risikoen for at våpeneksporten kan bli brukt til å gjennomføre alvorlig kjønnsbasert vold eller vold mot kvinner og barn (jf ATT artikkel 7).

3. Varekategorier og landgrupper

3.1 Varekategorier

Ved behandling av søknader benyttes følgende varekategorier:

a) Varekategori A:

Kategorien omfatter våpen, ammunisjon og visse typer militært materiell. I tillegg omfattes annet materiell med strategisk kapasitet som vesentlig kan påvirke de militære styrkeforhold ut over nærområdet.

b) Varekategori B:

Kategorien omfatter øvrige forsvarsrelaterte varer som ikke har egenskaper eller bruksområder som definert for varekategori A.

3.2 Landgrupper

Ved behandling av søknader benyttes følgende landgrupper:

a) Landgruppe 1 består av de nordiske land og NATOs medlemsland, samt enkelte særskilt nærstående land.

b) Landgruppe 2 består av andre land enn de som omfattes av gruppe 1 og som er godkjent etter regjeringsbehandling som mottakere av varer i kategori A.

c) Landgruppe 3 består av land utenfor gruppe 1 og 2 og som Norge ikke selger våpen og ammunisjon som definert som varekategori A til, men som etter vurdering kan motta annet materiell som definert som varekategori B.

d) Landgruppe 4 er land som Norge ikke selger A- eller B-materiell til fordi de befinner seg i et område hvor det er krig eller krig truer, land hvor det er borgerkrig eller land hvor en omhyggelig vurdering av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område tilsier at eksport av våpen og militært materiell ikke bør finne sted, eller land som er omfattet av bindende sanksjoner vedtatt av FNs Sikkerhetsråd eller andre tiltaksregimer som Norge har sluttet seg til.

4. Eksport av varer med selvstendig funksjon

4.1 Endelig mottakerland

Ved eksport av varer med selvstendig funksjon skal søknaden alltid vurderes ut fra endelig mottakerland uavhengig av om eksport skjer direkte eller via tredjeland.

4.2 Varekategori A

Ved eksport av varer med selvstendig funksjon i varekategori A legges følgende kriterier til grunn:

a) Eksport av varer i kategori A kan ikke finne sted til andre sluttbrukere enn statlige myndigheter. Eksport av jakt og konkurransevåpen kan likevel finne sted til myndighetsgodkjente mottakere i mottakerstaten.

b) Eksport av varer i kategori A vil normalt tillates når kunden er, eller opptrer på vegne av, forsvarsmyndigheter i land i gruppe 1, såfremt dokumentasjon som godtgjør dette foreligger.

c) Eksport av varer i kategori A til land utenfor gruppe 1 vil kreve regjeringsbehandling. Land som blir godkjent som mottakere av varer i kategori A etter regjeringsbehandling, utgjør gruppe 2. Innvilgelse av lisens i slike tilfeller forutsetter fremlegging av myndighetsbekreftet sluttbrukererklæring med reeksport-klausul, dvs. erklæring som fastslår at reeksport ikke må finne sted uten norske myndigheters godkjennelse.

4.3 Varekategori B

For eksport av varer i kategori B vil det normalt kunne tilstås lisens for land i gruppe 1, 2 og 3 såfremt tilfredsstillende dokumentasjon på sluttbruk og sluttbruker er fremlagt.

4.4 Landgruppe 4

Eksport av kategori A- og kategori B-produkter kan ikke finne sted til land i gruppe 4, med mindre særlige hensyn gjør seg gjeldende.

5. Eksport av materiell opprinnelig konstruert eller modifisert for militært formål

5.1 Materiell uten militær bruksverdi

Ved eksport av materiell opprinnelig konstruert eller modifisert for militært formål, men som vurderes å ikke lenger ha noen militær bruksverdi, kan lisens innvilges til mottakere i landgruppene 1, 2 og 3, såfremt tilfredsstillende dokumentasjon på sluttbruk og sluttbruker er fremlagt.

6. Eksport av deler (delleveranser)

6.1 Definisjon

Med delleveranser menes leveranser av varer som ikke har noen selvstendig funksjon.

6.2 Delleveranse under samarbeidsavtaler

Ved delleveranser under samarbeidsavtaler med bedrifter eller myndigheter i andre land, skal eksportlisens gis når avtalen er godkjent av norske myndigheter. Samarbeidsavtaler med land og bedrifter i landgruppe 1 bør normalt godkjennes, såfremt de norske deler, delsystemer eller komponenter samordnes med deler fra andre leveringskilder, og at det ferdige produkt ikke fremstår som norsk. Det kan i disse tilfellene avstås fra dokumentasjon for sluttbruk av det ferdige produkt.

6.3 Andre delleveranse

a) Ved delleveranser til prosjekter som ikke er myndighetsgodkjente, og der leveransen er basert på markedstilgjengelig teknologi og kundens produktbeskrivelse, skal lisens i alminnelighet innvilges til de land som ikke tilhører gruppe 4, dersom det ferdige produkt ikke fremstår som norsk. Det kan i disse tilfellene avstås fra dokumentasjon for sluttbruk.

b) Søknad om eksportlisens for delleveranser av annen type enn nevnt i 6.2 og 6.3 a) skal behandles på samme måte som ved eksport av sluttproduktet.

7. Eksport av teknologi, herunder bl.a. produksjonsrettigheter og tekniske data

7.1 Definisjon

Med teknologi menes her innsikt som er avgjørende for å utvikle, produsere, vedlikeholde eller bruke en vare.

7.2 Produksjonsrettigheter

Søknad om overføring av produksjonsrettigheter skal behandles med sikte på å sikre at overføringen ikke har som formål å omgå norsk eksportregulering.

7.3 Eksport av teknologi under godkjente samarbeidsavtaler

Ved eksport av teknologi som inngår i samarbeidsavtaler med bedrifter eller myndigheter i andre land, skal lisens innvilges såfremt avtalen er godkjent av norske myndigheter.

7.4 Eksport av teknologi utenfor godkjente samarbeidsavtaler

a) Generelt

Ved behandlingen av søknader om eksport som ikke er ledd i myndighetsgodkjent samarbeid, skal det bringes på det rene hvilken kategori det ferdige produkt vil tilhøre.

b) Produksjonsrettigheter i varekategori A

Ved eksport av produksjonsrettigheter for en vare i kategori A, kan tillatelse bare gis for overføring til land i gruppene 1 og 2 og etter tilsvarende prinsipper som for øvrig gjelder for eksport av varer under denne kategorien.

Som vilkår for tillatelsen skal den norske selger av produksjonsrettighetene pålegges å innarbeide i forbehold i kontrakten om at eventuell overføring eller reeksport av produksjonsrettigheter til en tredjepart må forelegges norske myndigheter for godkjennelse. Søknad om slik sublisensiering skal behandles på samme måte som overføring av produksjonsrettighetene direkte fra Norge.

c) Produksjonsrettigheter i varekategori B

For overføring av produksjonsrettigheter til varer i kategori B skal lisens normalt innvilges for land i gruppene 1, 2 og 3. Utenriksdepartementets krav til dokumentasjon og kontraktbetingelser vil i disse tilfeller bero på en konkret vurdering hvor bl. a. produktets egenskaper, produksjonslandets egen eksportpolitikk, den interne situasjonen i landet og risikoen ved eventuell eksport til uønskede mottakere, tas i betraktning.

d) Annen teknologioverføring

Ved andre typer teknologioverføringer kan det ikke oppstilles detaljerte retningslinjer. Vurderingen av eksportsøknaden vil måtte avhenge av i hvilken grad teknologi-overføringen knytter seg til et produkts militære funksjon. Jo mer dette er tilfelle, dess mer skal vurderingen av en søknad basere seg på retningslinjene for eksport av ferdigproduktet i tilsvarende varekategori.

8. Tjenester

8.1 Generelt

Tjenester kan være knyttet til utvikling, produksjon, vedlikehold og bruk av et produkt, men behøver ikke være knyttet til noe produkt for å måtte ha tillatelse etter forskriftenes §§ 3, 5 og 7. Militær planlegging vil også være omfattet.

8.2 Tjenester tilknyttet forsvarsrelaterte varer

Tjenester som er tilknyttet forsvarsrelaterte varer, og som utgjør en vesentlig forutsetning for varens utvikling, produksjon, vedlikehold eller bruk, følger de samme retningslinjer som ved eksportlisens for selve produktet.

8.3 Andre tjenester

Tjenester som ikke er konkret knyttet til en vare, men som vedrører militær planlegging, bør tillates til land i gruppene 1 og 2 og nektes til land i gruppe 4. Innvilgelse til land i gruppe 3 må vurderes konkret med utgangspunkt i tjenestens antatte militære og mulige politiske virkning.

9. Samarbeids- og utviklingsprosjekter

9.1 Prosjekt godkjent av norske forsvarsmyndigheter

Eksport av varer, tjenester og teknologi til land Norge har samarbeidsavtaler med skal tillates dersom leveransen finner sted under et prosjekt som er godkjent av norske forsvarsmyndigheter med det hovedsiktemål å ivareta samarbeidslandenes egne forsvarsbehov. Dersom det ferdige produkt ikke fremstår som norsk, kan det reeksporteres etter samarbeidslandets eksportkontrollregler.

9.2 Produkt med flernasjonal identitet

Ved samarbeidsprosjekter som er av en slik art at det ferdige produkt fremstår med flernasjonal identitet, kan produksjonslandets eksportkontrollregler legges til grunn ved eksport til tredjeland. I forbindelse med godkjenningen av samarbeidsprosjektet skal eksportvilkårene for det ferdige produkt til tredjeland avtales mellom samarbeidslandenes myndigheter.

10. Prosedyreregler

10.1 Saksbehandlingstid

Søknader som omfattes av retningslinjene, bør være ferdigbehandlet av Utenriksdepartementet senest innen 12 uker når det gjelder kategori A-produkter og senest innen 6 uker for øvrige søknader.

10.2 Foreleggelse for Regjeringen

Dersom søknaden om eksport berører viktige forsvarsspørsmål eller materiellsamarbeid med andre land, eller næringsinteresser, skal forelegges Regjeringen på egnet måte.

10.3 Tekniske sakkyndige

Ved vurdering av tekniske sider og bruksområde for produkt, teknologi, data-pakke eller tjeneste konsulteres om nødvendig Forsvarsdepartementet ved Forsvarets forskningsinstitutt.

Vedlegg A[5]

Kriterium 1

Respekt for medlemsstatenes internasjonale forpliktelser, særlig sanksjoner som er vedtatt av FNs sikkerhetsråd eller av Den europeiske union, avtaler om ikke-spredning og andre emner samt andre internasjonale forpliktelser

Eksportlisens skal ikke utstedes dersom dette er uforenlig med blant annet:

a) medlemsstatenes internasjonale forpliktelser og deres plikt til å overholde våpenblokadene innført av De forente nasjoner (FN), Den europeiske union (EU) og Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE),

b) medlemsstatenes forpliktelser etter avtalen om ikke-spredning av kjernefysiske våpen, konvensjonen om biologiske våpen og toksinvåpen og konvensjonen om kjemiske våpen,

c) medlemsstatenes forpliktelse til å avstå fra å eksportere enhver form for anti-personellminer.

d) medlemsstatenes forpliktelser innenfor rammen av Australia-gruppen, kontrollregimet for rakettvåpenteknologi, Zangger-komiteen, gruppen av leverandører av kjernefysisk materiale, Wassenaar-samarbeidet og Haag-atferdskodeksen mot spredning av ballistiske raketter (HCOC).

Kriterium 2

Respekt for menneskerettighetene og internasjonal humanitærrett i den endelige bestemmelsesstaten

Medlemsstatene skal vurdere mottakerstatens holdninger til relevante prinsipper som er nedfelt i internasjonale menneskerettsinstrumenter, og skal deretter:

a) avstå fra å utstede eksportlisens når det åpenbart er fare for at den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan bli brukt til intern undertrykking,

b) i hvert enkelt tilfelle utøve særlig forsiktighet og ta hensyn til hvilken type militær teknologi eller militært utstyr det gjelder, når de utsteder lisens til land der kompetente organer i FN, Europarådet eller EU har konstatert alvorlige brudd på menneskerettighetene.

Teknologi eller utstyr som kan brukes til intern undertrykking, skal i denne forbindelse omfatte blant annet slik teknologi eller slikt utstyr, eller tilsvarende teknologi eller utstyr, som det er godtgjort at den påtenkte sluttbrukeren har anvendt til intern undertrykking, eller teknologi eller utstyr som det er grunn til å tro vil bli anvendt til andre formål eller viderelevert til en annen sluttbruker enn angitt, og bli brukt til intern undertrykking. I tråd med artikkel 1 i denne felles holdning skal det vurderes nøye hvilken type teknologi eller utstyr det dreier seg om, særlig om teknologien eller utstyret er ment for nasjonale sikkerhetsformål. Intern undertrykking omfatter blant annet tortur og annen grusom, umenneskelig eller nedverdigende behandling eller straff, summariske eller vilkårlige henrettelser, forsvinninger, vilkårlig frihetsberøvelse og andre alvorlige brudd på menneskerettighetene og de grunnleggende friheter, som angitt i relevante internasjonale menneskerettsinstrumenter, herunder Verdenserklæringen om menneskerettighetene og den internasjonale konvensjon om sivile og politiske rettigheter.

Medlemsstatene skal vurdere mottakerstatens holdninger til relevante prinsipper som er nedfelt i internasjonale humanitærrettsinstrumenter, og skal deretter:

c) avstå fra å utstede eksportlisens når det åpenbart er fare for at den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan bli brukt til å begå alvorlige brudd på internasjonal humanitærrett.

Kriterium 3

Den innenrikspolitiske situasjonen i den endelige bestemmelsesstaten som følge av eksisterende motsetninger eller væpnede konflikter

Medlemsstatene skal avstå fra å utstede eksportlisens som vil kunne fremprovosere eller forlenge væpnede konflikter eller forverre eksisterende motsetninger eller konflikter i den endelige bestemmelsesstaten.

Kriterium 4

Bevaring av regional fred, sikkerhet og stabilitet

Medlemsstatene skal avstå fra å utstede eksportlisens når det åpenbart er fare for at den påtenkte mottakeren vil bruke den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, til å angripe en annen stat eller til å tvinge gjennom territorialkrav med makt.

Ved vurderingen av denne risikoen skal medlemsstatene ta hensyn til blant annet følgende:

a) om det pågår, eller om det er sannsynlig at det kan oppstå, en væpnet konflikt mellom mottakerstaten og et annet land,

b) om det foreligger territorialkrav mot et naboland som mottakerstaten tidligere har forsøkt eller truet med å tvinge gjennom med makt,

c) om det er sannsynlig at den militære teknologien eller det militære utstyret vil bli brukt til andre formål enn legitime nasjonale sikkerhets- og forsvarsoppgaver i mottakerstaten,

d) at det er nødvendig å unngå å påvirke den regionale stabiliteten negativt i vesentlig grad.

Kriterium 5

Den nasjonale sikkerheten i medlemsstatene og i territorier der de eksterne forbindelser er en medlemsstats ansvar, samt den nasjonale sikkerheten i vennligsinnede og allierte land

Medlemsstatene skal ta hensyn til:

a) hvilken virkning den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan ha på deres egne, på andre medlemsstaters og på vennligsinnede og allierte lands forsvars- og sikkerhetsinteresser, samtidig som de erkjenner at dette forhold ikke må berøre hensynet til kriteriet om respekt for menneskerettighetene eller kriteriet om regional fred, sikkerhet og stabilitet,

b) risikoen for at den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan bli brukt mot deres egne eller andre medlemsstaters styrker og mot styrkene til vennligsinnede og allierte land.

Kriterium 6

Kjøperlandets atferd overfor verdenssamfunnet, særlig med hensyn til landets holdning til terrorisme, hvilke allianser det har inngått, og respekten for folkeretten

Medlemsstatene skal ta hensyn til blant annet kjøperlandets historikk når det gjelder:

a) støtte eller oppfordring til terrorisme og internasjonal organisert kriminalitet.

b) overholdelse av internasjonale forpliktelser, særlig om å avstå fra maktbruk, og av internasjonal humanitærrett.

c) forpliktelse om ikke-spredning og andre former for rustningskontroll og nedrustning, særlig med hensyn til undertegning, ratifisering og gjennomføring av relevante konvensjoner om rustningskontroll og nedrustning nevnt i kriterium 1 bokstav b).

Kriterium 7

Risiko for at den militære teknologien eller det militære utstyret skal bli ulovlig omsatt i kjøperlandet eller reeksportert på ugunstige vilkår

Ved vurderingen av hvilken virkning den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan ha på mottakerstaten, og av risikoen for at teknologien eller utstyret kan bli viderelevert til en uønsket sluttbruker eller bli anvendt til et uønsket formål, skal det tas hensyn til følgende:

a) mottakerstatens legitime forsvars- og sikkerhetsinteresser, også i tilknytning til eventuell deltakelse i FNs og andre fredsbevarende operasjoner,

b) mottakerstatens tekniske evne til å bruke teknologien eller utstyret,

c) mottakerstatens evne til å gjennomføre effektiv eksportkontroll,

d) risikoen for at teknologien eller utstyret vil bli reeksportert til uønskede bestemmelsessteder, og mottakerstatens historikk med hensyn til å overholde bestemmelser om reeksport eller innhente samtykke før reeksport som den eksporterende medlemsstaten finner det nødvendig å pålegge,

e) risikoen for at teknologien eller skal bli videresendt til terrororganisasjoner eller frittstående terrorister,

f) risikoen for teknologiervervelse gjennom ulovlig kopiering av produkter («reverse engineering») eller utilsiktet teknologioverføring.

Kriterium 8

Forenlighet mellom eksporten av militær teknologi eller militært utstyr og mottakerlandets økonomiske og tekniske evne, samtidig som det tas hensyn til at det er ønskelig at stater kan dekke sine legitime sikkerhets- og forsvarsbehov med minst mulig innsats av menneskelige og økonomiske ressurser til våpen

Medlemsstatene skal på bakgrunn av opplysninger fra relevante kilder, som rapporter fra FNs utviklingsprogram (UNDP), Verdensbanken, Det internasjonale valutafond (IMF) og Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD), vurdere om den planlagte eksporten i betydelig grad vil hindre en bærekraftig utvikling i mottakerstaten. De skal i denne forbindelse vurdere den forholdsmessige størrelsen på mottakerstatens militære og sosiale utgifter, idet de tar hensyn også til eventuell bilateral bistand eller bistand fra EU.

Vedlegg B – ATT artikkel 6 og artikkel 7

Artikkel 6 omfatter overførsler som er forbudt under avtalen. Dette innbefatter overførsler som medfører brudd på sanksjoner vedtatt av FNs sikkerhetsråd, herunder våpenembargoer, statenes øvrige traktatforpliktelser samt overførsler av våpen som eksportørstaten har kunnskap om at vil kunne bli brukt til å begå folkemord, forbrytelser mot menneskeheten eller krigsforbrytelser. Artikkel 6 innebærer også at våpen, ammunisjon og deler og komponenter som eksporteres, skal tilfredsstille kravene som stilles til krigføringsmidler i den humanitære folkeretten.

Artikkel 7 omhandler betingelser og kriterier for eksport av våpen og varer under avtalen. Kriteriene er knyttet til en forhåndsvurdering av mulige konsekvenser for fred og sikkerhet og risiko for brudd på internasjonale menneskerettigheter, internasjonal humanitærrett, internasjonale regler om terrorisme og regler om transnasjonal organisert kriminalitet. Hvis det er overveiende sannsynlig at slike negative konsekvenser kan inntreffe, skal eksporttillatelse ikke gis. Eksportørstaten skal i sin forhåndsvurdering også ta hensyn til risikoen for at våpeneksporten kan bli brukt til å gjennomføre alvorlig kjønnsbasert vold eller vold mot kvinner og barn.

Fotnoter

1)

Strategiske varer er en fellesbetegnelse på hhv forsvarsmateriell, flerbruksvarer og andre sivile varer som anses å kunne ha en viktig militær anvendelse.

2)

Forsvarsmateriell som beskrevet i Utenriksdepartementets liste I.

3)

Sivile produkter som har viktige militære anvendelsesområder. Beskrevet i Utenriksdepartementets liste II.

4)

Tallene er fremstilt i tusen kroner.

5)

Tatt inn ved endring av retningslinjene 20.mai 2009.