Prop. 61 S

(2024–2025)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykkje til å setje i kraft ein avtale om endring av avtalen mellom Noreg og Den europeiske union om administrativt samarbeid på meirverdiavgiftsområdet, underteikna i Brussel 2. oktober 2024

Tilråding frå Finansdepartementet 21. mars 2025, godkjend i statsråd same dagen. (Regjeringa Støre)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innleiing

Avtale mellom Noreg og Den europeiske union (EU) om administrativt samarbeid, nedkjemping av svik og innkrevjing av krav på meirverdiavgiftsområdet vart underteikna 6. februar 2018 og tok til å gjelde 1. september 2018. Målsettinga med avtalen er å ha eit rammeverk for gjensidig bistand i kampen mot grensekryssande meirverdiavgiftssvindel og ved innkrevjing av meirverdiavgift på tvers av landegrensene. Avtalen har fungert godt og er eit effektivt middel for dei norske skattestyresmaktene.

Den 2. oktober 2024 vart det i Brussel underteikna ein avtale om endring av avtalen om administrativt samarbeid på meirverdiavgiftsområdet. Samtykkje til å underteikne avtalen vart gjeve ved kongeleg resolusjon 14. juni 2024. Noregs ambassadør til EU, Anders H. Eide, underteikna avtalen på vegne av Noreg. Generaldirektør i Europakommisjonen, Gerassimos Thomas, underteikna avtalen på vegne av EU.

Sidan avtalen vart inngått i 2018, har EU-statane vidareutvikla samarbeidet sitt for å kunne nedkjempe grensekryssande meirverdiavgiftssvindel på ein meir effektiv måte. Hovudmålsettinga med endringsavtalen er å få nokre av dei nye samarbeidsverktøya som EU-statane no nyttar, inn i avtalen. Eitt av dei nye samarbeidsverktøya er teke inn som ein del av samarbeidet i Eurofisc-nettverket. Dette gjeld koordinerte administrative undersøkingar (såkalla «follow-up actions»). Eurofisc-nettverket har deltakarar frå skatteadministrasjonane i EU-statane. Noreg deltek her gjennom avtalen frå 2018. I Eurofisc-nettverket vert målretta opplysningar utveksla på ulike risikoområde for meirverdiavgifta, og som oppfylging av dette kan ein gjennomføre koordinerte administrative undersøkingar i respektive land. Endringsavtalen er viktig for Noreg for å sikre at våre kontaktpersonar i Eurofisc òg kan delta i slike koordinerte administrative undersøkingar på bakgrunn av risikoanalysar som vert gjort i nettverket. Endringsavtalen sikrar vidare at norske skattestyresmakter kan delta ved sams kontroll av ei verksemd i ein annan stat på same vilkår som gjeld for skattestyresmakter frå EU-statane, med tilgang til lokale, dokument og dialog med den næringsdrivande.

Avtalen er inngått med heimel i lov 28. juli 1949 (dobbeltbeskatningsavtaleloven) § 1 nr. 2 og nr. 3, og er ikkje ein del av EØS-avtalen.

Avtalen er inngått på norsk og alle dei offisielle språka til medlemsstatane i EU. Som vedlegg følgjer avtalen på norsk og engelsk.

2 Generelle merknader

Avtalen mellom Noreg og Den europeiske union om administrativt samarbeid på meirverdiavgiftsområdet, er i stor grad basert på Rådet si forordning (EU) 904/2010 slik den var utforma då avtalen vart inngått i 2018. Forordninga er seinare endra ved Rådet si forordning (EU) 2018/1541. Endringane inneber at samarbeidet i EU inkluderer fleire verktøy enn dei som er omfatta av avtalen. Særleg frå norsk side har ein sett behov for å reforhandle avtalen, for å få nokre av dei nye samarbeidsverktøya inn i avtalen.

I juni 2022 vedtok Rådet for Den europeiske union å gje Kommisjonen mandat til å reforhandle avtalen med Noreg frå 2018. Etter fleire forhandlingsmøte vart utkastet til avtale parafert i desember 2023 med sikte på vidare godkjenning.

Dei materielle endringane står i endringsavtalen artikkel 1. Dei viktigaste endringane inneber at kontaktpersonar i dei ulike gruppene i Eurofisc-nettverket får moglegheit til å delta i koordinerte administrative undersøkingar, saman med kontaktpersonar frå dei andre EU-statane. Slike undersøkingar vert gjort på bakgrunn av risikoanalysar og deling av målretta opplysningar innanfor den enkelte Eurofisc-gruppa. Ved undersøking av ei verksemd i ein stat vert det vidare opna for at tenestepersonar frå bistandssøkande styresmakter i ein annan stat kan delta i undersøkingane saman med dei andre deltakande skattestyresmaktene. Det skjer i eit nærare samarbeide enn i dag og innanfor nærare fastsette rammer. Norske skattestyresmakter vil få delta i undersøkingane på same vilkår som gjeld for skattestyresmakter frå EU-statane, med tilgang til lokale, dokument og dialog med den næringsdrivande.

I avtalen frå 2018 er det synt til det tidlegare personvernregelverket i EU, Europaparlamentet og Rådet sitt direktiv 95/46/EF. I endringsavtalen vert difor òg tilvisingar til regelverket om personvern oppdatert med nye tilvisingar til EØS-avtalen vedlegg XI nr. 5e, som viser til Europaparlamentet og Rådet si forordning (EU) 2016/679 (personvernforordninga). All lagring, handsaming eller utveksling av personopplysingar er omfatta av nasjonal lovgjeving vedteken i samsvar med EØS-avtalens vedlegg XI nr. 5e, samt dei krava til behandlingar av personopplysningar som kjem fram av avtalen. For Noregs del set personopplysningslova rammene for handsaming av personopplysingar.

Endringsavtalen vil legge til rette for eit meir effektivt samarbeid i nedkjempinga av grensekryssande svik og meirverdiavgiftsunndragingar generelt. Samla sett er det lagt til grunn at endringsavtalen i større grad vil sikre statens meirverdiavgiftsinntekter, men ikkje påføre Skatteetaten auka administrative kostnadar.

Endringsavtalen gjeld frå fyrste dag i den andre månaden etter den dagen då partane har underretta kvarandre om at dei interne rettslege prosedyrane som er naudsynt for dette føremålet, er fullførte.

Endringsavtalen medfører ikkje behov for lov- eller forskriftsendringar.

3 Merknader til dei enkelte artiklane

Artikkel 1 gjer endringar i fortalen punkt 5 og artiklane 6, 13, 15 og 42.

1(1) gjeld fortalen punkt 5. Tilvisinga til personvernregelverket vert endra, slik at det syner til EØS-avtalen vedlegg XI nr. 5e. Det vert òg gjort ei mindre justering i ordlyden ved at «avtaleparter» vert endra til «statene». Dette fordi det er statane, ikkje avtalepartane, som nyttar reglar om teieplikt.

1(2) gjeld artikkel 6 om konfidensialitet og vern av personopplysningar.

1(2)(a) endrar tilvisingane til personvernregelverket i artikkel 6 nr. 1, slik at det syner til EØS-avtalen vedlegg XI nr. 5e. Vidare inneber 1(2)(a) og (b) enkelte reint språklege endringar i artikkel 6 nr. 1 og 2, slik at føresegnene samsvarer med Rådet si forordning (EU) 904/2010 artikkel 55.

1(2)(b) gjer ei endring i den engelske språkversjonen av artikkel 6 nr. 6. Dette ved at føresetnaden om «prior authorisation» vert endra til «prior consent». I den norske språkversjonen vert framleis «forhåndssamtykke» brukt.

1(2)(c) legg til ny 6a. Dette nye punktet fastslår at all lagring, handsaming eller utveksling av personopplysingar er omfatta av nasjonal lovgiving vedteken i samsvar med EØS-avtalen vedlegg XI nr. 5e samt dei krava til handsaming av personopplysingar som kjem fram av avtalen. Det vert samstundes opna for at statane «kan» avgrense rekkevidda av dei rettane og pliktene som er fastsett i EØS-avtalen sine føresegner tilsvarande føresegner i personvernforordninga artiklane 12-15, 17, 21 og 22. Denne opninga inneber ingen plikt for statane, det vert berre gjeve høve til det. Å gjere bruk av høvet under avtalen med EU om administrativt samarbeid på meirverdiavgiftsområdet er ikkje aktuelt for Noreg. For Noreg er det personopplysningsloven som set rammene for handsaminga av personopplysningar, og som nyttast ved praktiseringa av avtalen.

1(2)(d) endrar artikkel 6 nr. 7, som omhandlar vidaresending til tredjeland av opplysningar innhenta i samsvar med avtalen. Det vert gjort ei tilvising til personvernforordninga og enkelte reint språklege endringar for å klårgjere at bistandsavtalane må vere rettsleg bindande og rettskraftige. Tilsvarande føresegn er gjeve i Rådet si forordning (EU) 904/2010 artikkel 50, men med ein noko anna ordlyd.

1(2)(e) endrar artikkel 6 nr. 9, som omhandlar kvar stats plikt til straks å underrette dei statane som det vedkjem om eventuelle brot på konfidensialitet m.m. Endringane er av reint språkleg karakter.

1(2)(f) endrar artikkel 6 nr. 10 om tilgang til opplysingar for personar som er akkreditert av Den europeiske kommisjonen si styresmakt for sikkerheitsakkreditering. Det vert fastslått at all tilgang til personopplysingar skal handsamast i samsvar med Europaparlamentet og Rådet si forordning (EU) 2018/1725 om handsaming av personopplysingar i Unionens institusjonar, organ, kontor m.m. I tillegg vert føresegnene utvida til å omfatte tilgang til dei elektroniske systema som Kommisjonen forvaltar, og som vert nytta av statane for gjennomføring av avtalen.

1(3) gjer endringar i artikkel 13 om nærvær i administrative kontor og deltaking i administrative undersøkingar.

1(3)(a) gjer endringar i artikkel 13 nr. 1 og 2. Artikkel 13 nr. 1 omhandlar oppmodingar om nærvær i administrative kontor i ein annan stat. Endringane er av reint språkleg art, og gjer at føresegnene i større grad er i samsvar med tilsvarande føresegn i Rådet si forordning (EU) 904/2010 artikkel 28 (1). Artikkel 13 nr. 2 omhandlar oppmoding om nærvære under skattestyresmaktene sin kontroll, til dømes hos meirverdiavgiftspliktige næringsdrivande eller tredjepartar i ein annan stat. Endringane er av reint språkleg art, og gjer at føresegnene i større grad er i samsvar med tilsvarande føresegn i Rådet si forordning (EU) 904/2010 artikkel 28 (1).

1(3)(b) legg til ny 2a. Det nye punktet gjev høve til å gjennomføre kontrollar i samarbeid. Tilsvarande høve følgjer av Rådet si forordning (EU) 904/2010 artikkel 28(2a). Slike administrative undersøkingar vert gjennomførte saman av tenestepersonar frå hjelpesøkande og oppmoda styresmakt, og skal gjennomførast under leiing av og i samsvar med regelverket i oppmoda stat. Tenestepersonar frå bistandssøkande styresmakter skal ha tilgang til same lokale og dokument som tenestepersonar frå oppmoda styresmakt. Slike tenestepersonar kan, i den utstrekning det er tillate etter lovgivinga i oppmoda stat for deira tenestepersonar, òg ha høve til å stille spørsmål til den skattepliktige. Tenestepersonar frå bistandssøkande stat utøver likevel berre same type kontrollar som er gjeve tenestepersonar i oppmoda stat dersom det er tillate etter regelverket i den oppmoda staten.

1(3)(c) endrar artikkel 13 nr. 3 om bistandssøkande tenestepersonar si plikt til å leggje fram skriftleg fullmakt som syner identitet og offisielle stilling. Det vert òg gjort ei tilvising til artikkel 13 nr. 2a.

1(4) gjer endringar i artikkel 15 om Noregs deltaking i Eurofisc.

1(4)(a) endrar artikkel 15 nr. 1 slik at norske skattestyresmakter si deltaking i Eurofisc-nettverket òg omfattar rett til deltaking i eventuelle koordinerte oppfølgingstiltak, såkalla «follow-up actions».

1(4)(b) legg til ny 1(a). Føresegna slår fast at innanfor rammene for Eurofisc skal statane koordinere administrative undersøkingar i deltakande statar knytt til meirverdiavgiftsvik avdekt av Eurofiscs kontaktpersonar, men utan å kunne krevje at statane gjer dette. Endringane inneber inga utviding av kva type kontrollar norske skattestyresmakter kan gjere etter skatteforvaltningsloven, og heller ikkje av kva type informasjon som kan delast med skattestyresmaktene i andre statar. Endringane inneber likevel at Eurofiscs kontaktpersonar får utvida si fullmakt frå å kunne dele målretta opplysningar der det ligg føre mistanke om unndragingar, til òg å kunne dele underliggjande opplysningar og dokumentasjon knytt til saker avdekt gjennom nettverket, opplysningar som elles vert utveksla via kompetent styresmakt. Dette vil gjere styresmaktene betre rusta til å reagere raskare i saker der svindelen utviklar seg.

1(5) gjer endringar i artikkel 42 om tvisteløysing. Det vert fastslått at tvistar knytt til bruken av EØS-avtalen vedlegg XI nummer 5e ikkje skal løysast gjennom konsultasjonar i Felleskomiteen, men etter dei retningslinjene som gjeld for avklaring av eventuell usemje om forståinga av personvernregelverket.

Artikkel 2 inneheld føresegner om ikraftsetjing. Endringsavtalen trer i kraft fyrste dag i den andre månaden etter den dagen då partane har underretta kvarandre om at dei interne rettslege prosedyrane som er naudsynt for dette føremålet, er fullførte.

Artikkel 3 opplyser kva språk, ved sida av norsk, som endringsavtalen er utforma i duplikat på. Det vert fastslått at kvar av desse tekstane er autentiske.

Tilråding

Finansdepartementet

tilrår:

At Dykkar Majestet godkjenner og skriv under eit framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykkje til å setje i kraft ein avtale om endring av avtalen mellom Noreg og Den europeiske union om administrativt samarbeid på meirverdiavgiftsområdet, underteikna i Brussel 2. oktober 2024.

Vi HARALD, Noregs Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjere vedtak om samtykkje til å setje i kraft ein avtale om endring av avtalen mellom Noreg og Den europeiske union om administrativt samarbeid på meirverdiavgiftsområdet, underteikna i Brussel 2. oktober 2024 i samsvar med eit vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykkje til å setje i kraft ein avtale om endring av avtalen mellom Noreg og Den europeiske union om administrativt samarbeid på meirverdiavgiftsområdet, underteikna i Brussel 2. oktober 2024

I

Stortinget samtykkjer i å setje i kraft ein avtale om endring av avtalen mellom Noreg og Den europeiske union om administrativt samarbeid på meirverdiavgiftsområdet, underteikna i Brussel 2. oktober 2024.

Vedlegg 1
Agreement between the European Union and the Kingdom of Norway amending the Agreement between the European Union and the Kingdom of Norway on administrative cooperation, combating fraud and recovery of claims in the field of value added tax

THE EUROPEAN UNION, hereinafter referred to as “the Union”,

and

THE KINGDOM OF NORWAY, hereinafter referred to as “Norway”,

hereinafter referred to as “the Parties”,

RECOGNISING that the cooperation framework under the Agreement between the European Union and the Kingdom of Norway on administrative cooperation, combating fraud and recovery of claims in the field of value added tax[1] (“the Agreement”) which entered into force on 1 September 2018 has had very positive outcomes,

WHEREAS Council Regulation (EU) 904/2010, as amended by Council Regulation (EU) 2018/1541[2] , has introduced new tools for administrative cooperation in the European Union legislation,

RECOGNISING that the states would benefit from an extension of the cooperation tools that would allow a more effective cooperation, in particular as regards administrative enquiries carried out jointly and the Eurofisc follow-up actions,

WHEREAS in order to ensure the effective and efficient monitoring of value added tax (VAT) levied on cross-border transactions, the possibility of administrative enquiries carried out jointly that enable officials from two or more states to form a single team and actively take part in an administrative enquiry carried out jointly will help to ensure proper enforcement of VAT and avoid the duplication of work for tax authorities and the administrative burden for businesses,

WHEREAS in order to combat the most serious cross-border frauds, it is necessary to reinforce the work of the Eurofisc liaison officials to access, exchange, process and analyse all necessary information swiftly and to coordinate any follow-up actions,

WHEREAS references to Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council[3] should be updated by references to Regulation (EU) 2016/679 of the European Parliament and of the Council[4] ,

NOTING that Regulation (EU) 2016/679, which has been incorporated with adaptations in Annex XI to the Agreement on the European Economic Area[5] (“EEA Agreement”), is subject to the institutional framework of the EEA Agreement and Norway has adjusted its legislation to comply with those provisions at least in the areas covered by the scope of the EEA Agreement,

NOTING that Regulation (EU) 2018/1725 of the European Parliament and of the Council[6] applies to the processing of personal data by the Union institutions and bodies for the purpose of the Agreement,

HAVE AGREED AS FOLLOWS:

Article 1

The Agreement between the European Union and the Kingdom of Norway on administrative cooperation, combating fraud and recovery of claims in the field of value added tax is amended as follows:

(1) recital 5 is replaced by the following:

“AWARE that the states should apply rules on confidentiality pursuant to national law and the protection of personal data pursuant to point 5e of Annex XI to the EEA Agreement,”;

(2) Article 6 is amended as follows:

(a) paragraphs 1 and 2 are replaced by the following:

“1. Any information obtained by a state under this Agreement shall be treated as confidential and protected in the same manner as information obtained under its domestic law for the protection of personal data, in accordance with point 5e of Annex XI to the EEA Agreement.

2. Such information may be disclosed to persons or authorities (including courts and administrative or supervisory bodies) of the states concerned with the application of VAT laws for the purpose of a correct assessment of VAT or the collection or administrative control of tax for the purpose of establishing the assessment of VAT as well as for the purpose of applying enforcement including recovery or precautionary measures with regard to VAT claims.”;

(b) paragraph 6 is replaced by the following:

“6. Information provided by a state to another state may be transmitted by the latter to another state, subject to prior consent by the competent authority from which the information originated. The state of origin of the information may oppose such a sharing of information within ten working days of the date on which it received the communication from the state wishing to share the information.”;

(c) the following paragraph is added:

“6a. All storage, processing or exchange of information referred to in this Agreement is subject to the national rules adopted pursuant to point 5e of Annex XI to the EEA Agreement as well as the specific requirements for the processing of personal data laid down in this Agreement. However, states may, for the purpose of the correct application of this Agreement, restrict the scope of the rights and obligations provided for in the provisions of the EEA Agreement equivalent to those of Articles 12 to 15, 17, 21 and 22 of Regulation (EU) 2016/679. Such restrictions shall be limited to what is strictly necessary to safeguard the interests referred to in the provisions of the EEA Agreement equivalent to Article 23(1)(e) of Regulation (EU) 2016/679, in particular to:

(a) enable the competent authorities of the states to fulfil their tasks properly for the purposes of this Agreement;

(b) avoid obstructing official or legal enquiries, analyses, investigations or procedures for the purposes of this Agreement, or

(c) avoid jeopardising the prevention, investigation and detection of tax evasion and tax fraud.

The processing and storage of information referred to in this Agreement shall only be carried out for the purposes referred to in Article 1 of this Agreement and the information shall not be further processed in a way that is incompatible with those purposes.

The processing of personal data on the basis of this Agreement for any other purposes, such as commercial purposes, shall be prohibited.”;

(d) paragraph 7 is replaced by the following:

“7. The states may transmit information obtained in accordance with this Agreement to third countries subject to the following conditions:

(a) the transfer of personal data is subject to the provisions of the EEA Agreement equivalent to those of Regulation (EU) 2016/679;

(b) the competent authority from which the information originates has consented to that communication, and

(c) the transmission is permitted by legally binding and enforceable assistance arrangements between the state transmitting the information and that particular third country.”;

(e) paragraph 9 is replaced by the following:

“9. Each state shall immediately notify the other states concerned regarding any breach of confidentiality, personal data breach or any remedial actions consequently taken or sanctions imposed.”;

(f) paragraph 10 is replaced by the following:

“10. Persons duly accredited by the Security Accreditation Authority of the European Commission may have access to this information only in so far as it is necessary for care, maintenance and development of the electronic systems that are hosted by the Commission and used by states to implement this Agreement. Any access to personal data shall be treated in accordance with Regulation (EU) 2018/1725.”;

(3) Article 13 is amended as follows:

(a) paragraphs 1 and 2 are replaced by the following:

“1. By agreement between the requesting authority and the requested authority, and in accordance with the arrangements laid down by the latter, officials authorised by the requesting authority may, with a view to exchanging the information referred to in Article 2(1)(a), be present in the offices of the administrative authorities of the requested State, or any other place where those authorities carry out their duties. Where the requested information is contained in documentation to which the officials of the requested authority have access, the officials of the requesting authority shall be given copies thereof.

2. By agreement between the requesting authority and the requested authority, and in accordance with the arrangements laid down by the latter, officials authorised by the requesting authority may, with a view to exchanging the information referred to in Article 2(1)(a), be present during the administrative enquiries carried out in the territory of the requested State. Such administrative enquiries shall be carried out exclusively by the officials of the requested authority. The officials of the requesting authority shall not exercise the powers of inspection conferred on officials of the requested authority. They may, however, have access to the same premises and documents as the latter, through the intermediation of the officials of the requested authority and for the sole purpose of carrying out the administrative enquiry.”;

(b) the following paragraph is added:

“2a. By agreement between the requesting authorities and the requested authority, and in accordance with the arrangements laid down by the latter, officials authorised by the requesting authorities may, with a view to collecting and exchanging the information referred to in Article 2(1)(a), take part in the administrative enquiries carried out in the territory of the requested state. Such administrative enquiries shall be carried out jointly by the officials of the requesting and requested authorities and shall be conducted under the direction and according to the legislation of the requested state.

The officials of the requesting authorities shall have access to the same premises and documents as the officials of the requested authority and, in so far as it is permitted under the legislation of the requested state for its officials, be able to interview taxable persons.

Where it is permitted under the legislation of the requested state the officials of the requesting state shall exercise the same inspection powers as those conferred on officials of the requested state. The inspection powers of the officials of the requesting authorities shall be exercised for the sole purpose of carrying out the administrative enquiry.

By agreement between the requesting authorities and the requested authority, and in accordance with the arrangements laid down by the latter, the participating authorities may draft a common enquiry report.”;

(c) paragraph 3 is replaced by the following:

“3. The officials of the requesting authority present in another State in accordance with paragraphs 1, 2 and 2a must at all times be able to produce written authority stating their identity and their official capacity.”;

(4) Article 15 is amended as follows:

(a) paragraph 1 is replaced by the following:

“1. In order to promote and facilitate multilateral cooperation in the fight against VAT fraud and to coordinate any follow-up actions, Norway shall be invited to participate in the network called Eurofisc, provided for in Chapter X of Council Regulation (EU) 904/2010[7] , under the conditions laid down in Chapter 4 of this Agreement.”;

(b) the following paragraph is added:

“1a. Within the framework of Eurofisc, the states shall coordinate administrative enquiries of participating states related to VAT fraud identified by the Eurofisc liaison officials as referred to in Article 16(1) without the power to require the states to carry out administrative enquiries.”;

(5) Article 42 is replaced by the following:

“Dispute settlement

Any dispute between the Parties relating to the interpretation or application of this Agreement, with the exception of disputes related to the application of point 5e of Annex XI to the EEA Agreement, shall be resolved through consultations within the Joint Committee. The Parties shall present the relevant information required for a thorough examination of the matter to the Joint Committee, with a view to resolving the dispute.”.

Article 2

Entry into force

This Agreement shall enter into force on the first day of the second month following the date on which the Parties have notified each other of the completion of the internal legal procedures necessary for that purpose. In the case of the Union, the written notification shall be sent to the Secretary-General of the Council of the European Union, and in the case of Norway, to the Ministry of Foreign Affairs.

Article 3

Authentic texts

This Agreement is drawn up in duplicate in the Bulgarian, Croatian, Czech, Danish, Dutch, English, Estonian, Finnish, French, German, Greek, Hungarian, Irish, Italian, Latvian, Lithuanian, Maltese, Polish, Portuguese, Romanian, Slovak, Slovenian, Spanish, Swedish and Norwegian languages, each of these texts being equally authentic.

IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries, duly authorised to this effect, have signed this Agreement.

For the European Union

For the Kingdom of Norway

Avtale mellom Den europeiske union og Kongeriket Norge om endring av avtalen mellom Den europeiske union og Kongeriket Norge om administrativt samarbeid, bekjempelse av svik og innfordring av krav på merverdiavgiftens område

DEN EUROPEISKE UNION, heretter kalt «Unionen»,

og

KONGERIKET NORGE, heretter kalt «Norge»,

heretter kalt «partene»,

SOM ERKJENNER at rammene for samarbeidet i henhold til avtalen mellom Den europeiske union og Kongeriket Norge om administrativt samarbeid, bekjempelse av svik og innfordring av krav på merverdiavgiftens område[8] («Avtalen») som trådte i kraft 1. september 2018 har gitt svært positive resultater,

SOM TAR HENSYN TIL at det i Rådets forordning (EU) 904/2010, som endret ved Rådets forordning (EU) 2018/1541[9] , er innført nye verktøy for administrativt samarbeid i regelverket for Den europeiske union,

SOM ERKJENNER at statene vil dra nytte av en utvidelse av samarbeidsverktøyene som muliggjør et mer effektivt samarbeid, særlig når det gjelder administrative undersøkelser som gjennomføres i fellesskap og Eurofiscs oppfølgingstiltak,

SOM TAR HENSYN TIL at for å sikre et formålstjenlig og effektivt tilsyn når det gjelder merverdiavgift ved grensekryssende transaksjoner, vil muligheten for administrative undersøkelser gjennomført i fellesskap, som gjør det mulig for tjenestepersoner fra to eller flere stater å etablere en felles gruppe og aktivt delta i en administrativ undersøkelse som utføres i fellesskap, bidra til å sikre korrekt håndheving av merverdiavgiften og unngå dobbelt arbeid for skattemyndighetene og administrative byrder for virksomhetene,

SOM TAR HENSYN TIL at for å bekjempe de mest alvorlige grensekryssende svik, er det nødvendig å styrke Eurofisc kontaktpersonenes arbeid når det gjelder tilgang til, utveksle, behandle og analysere alle nødvendige opplysninger raskt og å samordne eventuelle oppfølgingstiltak,

SOM TAR HENSYN TIL at henvisningene til Europaparlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF[10] bør oppdateres med henvisninger til Europaparlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679,[11]

SOM MERKER SEG at Europaparlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679, som er blitt innlemmet med tilpasninger i Vedlegg XI til Avtale om Det europeiske økonomiske samarbeidsområde («EØS-avtalen»), er underlagt EØS-avtalens[12] institusjonelle rammer og Norge har tilpasset sin lovgivning for å være i overensstemmelse med disse bestemmelsene i det minste på de felt som omfattes av EØS-avtalens anvendelsesområde,

SOM MERKER SEG at Europaparlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 2018/1725[13] får anvendelse på behandling av personopplysninger i Unionens institusjoner og organer i henhold til denne avtale,

HAR INNGÅTT FØLGENDE AVTALE:

Artikkel 1

I avtalen mellom Den europeiske union og Kongeriket Norge om administrativt samarbeid, bekjempelse av svik og innfordring av krav på merverdiavgiftens område gjøres følgende endringer:

(1) Fortalens punkt 5 erstattes med følgende:

«SOM ER OPPMERKSOM PÅ at statene skal anvende regler om taushetsplikt i samsvar med nasjonal lovgivning og vern av personopplysninger i samsvar med nr. 5e i Vedlegg XI til EØS-avtalen,»;

(2) I artikkel 6 gjøres følgende endringer:

(a) Numrene 1 og 2 erstattes med følgende:

«1. Alle opplysninger en stat får tilgang til i samsvar med denne avtalen, skal behandles som fortrolige og beskyttes på samme måte som opplysninger den innhenter etter sin nasjonale lovgivning for beskyttelse av personopplysninger, i samsvar med nr. 5e i Vedlegg XI til EØS-avtalen.

2. Slike opplysninger kan gjøres tilgjengelig for personer eller nasjonale myndigheter (herunder domstoler og forvaltnings- eller tilsynsorganer) som er involvert i anvendelsen av merverdiavgiftslovgivningen for å sikre korrekt fastsettelse av merverdiavgift eller innfordring eller administrativ kontroll av skatter med det formål å fastsette beregning av merverdiavgift samt å iverksette tvangsfullbyrdelse, herunder innfordring, eller midlertidig sikring av merverdiavgiftskrav.»;

(b) Nummer 6 erstattes med følgende:

«6. Opplysninger som en stat gir en annen stat, kan av sistnevnte stat videresendes til en annen stat, forutsatt forhåndssamtykke fra kompetent myndighet i staten der opplysningene har sin opprinnelse. Opprinnelsesstaten til opplysningene kan motsette seg slik videresending innen ti arbeidsdager etter datoen da den mottok anmodningen fra staten som ønsker å dele opplysningene.»;

(c) Følgende punkt tilføyes:

«6a. All lagring, behandling eller utveksling av opplysninger i henhold til denne avtalen er omfattet av nasjonal lovgivning vedtatt i samsvar med nr. 5e i Vedlegg XI til EØS-avtalen samt de krav til behandling av personopplysninger som fremgår av denne avtalen. Imidlertid kan statene, med henblikk på korrekt anvendelse av denne avtalen, begrense rekkevidden av de rettigheter og forpliktelser som er fastsatt i EØS-avtalens bestemmelser tilsvarende bestemmelsene i artiklene 12 til 15, 17, 21 og 22 i forordning (EU) 2016/679. Slike begrensninger skal begrenses til det som er strengt nødvendig for å ivareta interessene nevnt i EØS-avtalens bestemmelser tilsvarende artiklene 23 nr. 1 (e) i forordning (EU) 2016/679, særlig for å:

(a) gjøre det mulig for statenes kompetente myndigheter å utføre deres oppgaver forsvarlig i henhold til denne avtalen;

(b) unngå å vanskeliggjøre offisielle eller rettslige undersøkelser, analyser, etterforskninger eller prosedyrer i henhold til denne avtalen, eller

(c) unngå å sette i fare forebygging, etterforskning og avdekking av skatteunndragelser og skattesvik.

Behandling og lagring av opplysninger som er omhandlet i denne avtalen må bare gjøres for de formål som fremgår av artikkel 1 i denne avtalen og opplysningene skal ikke viderebehandles på en måte som er uforenlig med disse formål.

Behandling av personopplysninger på grunnlag av denne avtalen til andre formål, slik som kommersielle formål, er forbudt.»;

(d) Nummer 7 erstattes med følgende:

«7. Statene kan videresende opplysninger innhentet i samsvar med denne avtalen til tredjeland forutsatt at:

(a) videresending av personopplysninger er omfattet av bestemmelsene i EØS-avtalen tilsvarende de i forordning (EU) 2016/679;

(b) kompetent myndighet som opplysningene har sin opprinnelse fra, har samtykket til slik kommunikasjon, og

(c) videresendingen er tillatt etter rettslig bindende og rettskraftige bistandsavtaler mellom den staten som overfører opplysningene, og det konkrete tredjelandet.»;

(e) Nummer 9 erstattes med følgende:

«9. Hver stat skal straks underrette andre berørte stater om eventuelle fortrolighetsbrudd, brudd på personopplysningssikkerheten eller eventuelle avhjelpende tiltak som er iverksatt som følge av dette eller pålagte sanksjoner.»;

(f) Nummer 10 erstattes med følgende:

«10. Personer som er behørig akkreditert av Den europeiske kommisjons sikkerhetsakkrediteringsmyndighet, har adgang til disse opplysningene bare i den utstrekning det er nødvendig for drift, vedlikehold og utvikling av de elektroniske systemene som forvaltes av kommisjonen, og som benyttes av statene for gjennomføring av denne avtalen. Enhver tilgang til personopplysninger skal behandles i samsvar med forordning (EU) 2018/1725.»;

(3) I artikkel 13 gjøres følgende endringer:

(a) Numrene 1 og 2 erstattes med følgende:

«1. Etter avtale mellom bistandssøkende myndighet og anmodet myndighet, og i samsvar med de ordninger sistnevnte har fastsatt, kan tjenestepersoner med fullmakt fra bistandssøkende myndighet, med sikte på å utveksle opplysninger som det henvises til i artikkel 2 nr. 1 (a), være til stede i anmodet myndighets kontorer eller ethvert annet sted der disse myndighetene utfører sine oppgaver. Dersom opplysningene det anmodes om er å finne i dokumentasjon som anmodet myndighets tjenestepersoner har adgang til, skal bistandssøkende myndighets tjenestepersoner gis kopier av disse.

2. Etter avtale mellom bistandssøkende myndighet og anmodet myndighet, og i samsvar med de ordninger sistnevnte har fastsatt, kan tjenestepersoner med fullmakt fra bistandssøkende myndighet, med sikte på å utveksle opplysninger som det henvises til i artikkel 2 nr. 1 (a), være til stede under de administrative undersøkelsene som foretas på anmodet stats territorium. Slike administrative undersøkelser skal utelukkende foretas av anmodet myndighets tjenestepersoner. Bistandssøkende myndighets tjenestepersoner skal ikke utøve de kontrollfullmakter anmodet myndighets tjenestepersoner er gitt. De kan imidlertid gis tilgang til de samme lokalene og dokumentene som sistnevnte, ved anmodet myndighets tjenestepersoners overenskomst, og utelukkende med det formål å gjennomføre den administrative undersøkelsen.»;

(b) Følgende punkt tilføyes:

«2a. Etter avtale mellom bistandssøkende myndighet og anmodet myndighet, og i samsvar med de ordninger sistnevnte har fastsatt, kan tjenestepersoner med fullmakt fra bistandssøkende myndighet, med sikte på å innhente og utveksle opplysninger som det henvises til i artikkel 2 nr. 1 (a), delta i administrative undersøkelser som foretas på anmodet stats territorium. Slike administrative undersøkelser gjennomføres i fellesskap av tjenestepersoner fra bistandssøkende og anmodet myndighet og gjennomføres under ledelse av og i samsvar med regelverket i anmodet stat.

Tjenestepersoner fra bistandssøkende myndighet skal ha tilgang til samme lokaler og dokumenter som tjenestepersoner fra anmodet myndighet og kan, i den utstrekning det er tillatt etter lovgivningen i anmodet stat for dens tjenestepersoner, ha adgang til å stille spørsmål til de skattepliktige.

Dersom det er tillatt i henhold til regelverket i anmodet stat, utøver tjenestepersoner fra bistandssøkende stat samme kontrollbeføyelser som er gitt tjenestepersoner i anmodet stat. Kontrollbeføyelsene for tjenestepersonene fra bistandssøkende myndighet utøves utelukkende med det formål å gjennomføre den administrative undersøkelsen.

Etter avtale mellom bistandssøkende og anmodet myndighet, og i samsvar med de ordninger som sistnevnte har fastsatt, kan deltagende myndigheter utarbeide en felles utredningsrapport.»;

(c) Nummer 3 erstattes med følgende:

«3. Tjenestepersoner fra bistandssøkende myndighet som er til stede i en annen stat i samsvar med nr. 1, 2 og 2a skal til enhver tid kunne fremvise en skriftlig fullmakt som bekrefter deres identitet og offisielle stilling.»;

(4) I artikkel 15 gjøres følgende endringer:

(a) Nummer 1 erstattes med følgende:

«1. For å fremme og legge til rette for multilateralt samarbeid i kampen mot svik med merverdiavgift og koordinere eventuelle oppfølgingstiltak, skal Norge inviteres til å delta i nettverket ved navn Eurofisc, som det er gitt bestemmelser om i kapittel X i Rådets forordning (EU) 904/2010[14] , på de vilkår som er fastsatt i kapittel 4 i denne avtalen.»;

(b) Følgende punkt tilføyes:

«1a. Innenfor rammene for Eurofisc, skal statene koordinere administrative undersøkelser i deltagende stater knyttet til svik med merverdiavgift avdekket av Eurofiscs kontaktpersoner som omhandlet i artikkel 16 nr. 1 uten myndighet til å kreve at statene gjennomfører administrative undersøkelser.»;

(5) Artikkel 42 erstattes med følgende:

«Tvisteløsning

Alle tvister mellom partene om tolkningen eller anvendelsen av denne avtalen, med unntak av tvister knyttet til anvendelsen av nummer 5e i Vedlegg XI til EØS-avtalen, skal løses gjennom konsultasjoner i Felleskomiteen. Partene skal forelegge for Felleskomiteen de opplysningene den trenger for å undersøke saken grundig med sikte på å løse tvisten.».

Artikkel 2

Ikrafttreden

Denne avtalen skal tre i kraft første dag i den andre måneden etter den dag da partene har underrettet hverandre om at de interne rettslige prosedyrene som er nødvendige for dette formål, er fullført. Når det gjelder Unionen, skal den skriftlige underretningen oversendes Generalsekretæren i Rådet for Den europeiske union, og for Norge, til Utenriksdepartementet.

Artikkel 3

Autentiske tekster

Denne avtalen er utarbeidet i duplikat på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, gresk, irsk, italiensk, kroatisk, latvisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumensk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tsjekkisk, tysk, ungarsk og norsk språk, hver av disse tekstene er like autentiske.

SOM BEKREFTELSE PÅ DETTE har de undertegnede partene, som er gitt behørig fullmakt til det, undertegnet denne avtalen.

For Den europeiske union

For Kongeriket Norge

Fotnoter

1)

OJ EU L 195, 1.8.2018, p. 3.

2)

Council Regulation (EU) 2018/1541 of 2 October 2018 amending Regulations (EU) No 904/2010 and (EU) 2017/2454 as regards measures to strengthen administrative cooperation in the field of value added tax (OJ EU L 259, 16.10.2018, p. 1).

3)

Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (OJ EU L 281, 23.11.1995, p. 31). (In the Agreement, this is footnote no. 1).

4)

Regulation (EU) 2016/679 of the European Parliament and of the Council of 27 April 2016 on the protection of natural persons with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data, and repealing Directive 95/46/EC (General Data Protection Regulation) (OJ EU L 119, 4.5.2016, p. 1). (In the Agreement, this is footnote no. 2).

5)

Agreement on the European Economic Area (OJ EU L 1, 3.1.1994, p. 3). (In the Agreement, this is footnote no. 3).

6)

Regulation (EU) 2018/1725 of the European Parliament and of the Council of 23 October 2018 on the protection of natural persons with regard to the processing of personal data by the Union institutions, bodies, offices and agencies and on the free movement of such data, and repealing Regulation (EC) No 45/2001 and Decision No 1247/2002/EC (OJ EU L 295, 21.11.2018, p. 39). (In the Agreement, this is footnote no. 1).

7)

Council Regulation (EU) No 904/2010 of 7 October 2010 on administrative cooperation and combating fraud in the field of value added tax (OJ EU L 268, 12.10.2010, p. 1). (In the Agreement, this is footnote no. 1).

8)

OJ L 195, 1.8.2018, s. 3.

9)

Rådets forordning (EU) 2018/1541 av 2. oktober 2018 om endring av forordningene (EU) nr. 904/2010 og (EU) 2017/2454 som gjelder tiltak for å styrke det administrative samarbeidet på merverdiavgiftens område (OJ L 259, 16.10.2018, s. 1).

10)

Europaparlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF av 24. oktober 1995 om beskyttelse av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger (OJ L 281, 23.11.1995, s. 31). (I avtalen er dette fotnote nr. 1).

11)

Europaparlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 av 27. april 2016 om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger samt om oppheving av direktiv 95/46/EF (generell personvernforordning) (OJ L 119, 4.5.2016, s. 1). (I avtalen er dette fotnote nr. 2).

12)

Avtale om Det europeiske økonomiske samarbeidsområde (OJ L 1, 3.1.1994, s. 3). (I avtalen er dette fotnote nr. 3).

13)

Europaparlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 2018/1725 av 23. oktober 2018 om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger i Unionens institusjoner, organer, kontorer og byråer og om fri utveksling av slike opplysninger samt om oppheving av forordning (EF) nr. 45/2001 og beslutning nr. 1247/2002/EF (OJ L 295, 21.11.2018, s. 39). (I avtalen er dette fotnote nr. 1).

14)

Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 av 7. oktober 2010 om administrativt samarbeid og bekjempelse av svik på merverdiavgiftsområdet (OJ L 268, 12.10.2010, s. 1). (I avtalen er dette fotnote nr. 1).