St.meld. nr. 35

(2000-2001)

Norges deltakelse i Europarådet i 2000

Tilråding fra Utenriksdepartementet av 6. april 2001, godkjent i statsråd samme dag.

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

Europarådets prioriterte arbeidsområder er menneskerettigheter, demokratisk stabilitet, rettsstatens prinsipper, kultur og utdanning og sosial samhørighet.

Europarådet har i dag 43 medlemsland, etter at Armenia og Aserbajdsjan ble opptatt som medlemmer i januar 2001. Hovedfokus for Europarådets virksomhet er det siste tiåret blitt rettet mot demokratibygging i de nye medlemsland fra Sentral- og Øst-Europa. Det vil ta tid før demokratisk tankegang og styresett er etablert i de nyeste medlemslandene.

Europarådet var den første vesteuropeiske organisasjonen som åpnet for de nye demokratiene og har spilt en sentral rolle i arbeidet for å bistå landene i Sentral- og Øst-Europa, inkludert Russland, med å bygge opp demokratiske samfunnsstrukturer. Medlemskapet i Europarådet er også et første steg i landenes målsetting om videre integrasjon i europeiske samarbeidsstrukturer. Regjeringen har gått inn for at Europarådet skal være åpent for alle europeiske land som tilfredsstiller kravene til organisasjonens standarder når det gjelder overholdelse av menneskerettighetene, demokrati og rettsstatsprinsippene.

Europarådet opplever i dag et økende sprik mellom krav til organisasjonens virksomhet og de ressurser som stilles til rådighet av medlemslandene. Dette gjelder i særdeleshet for Den europeiske menneskerettsdomstol, selve bærebjelken i Europarådets apparat for beskyttelse av menneskerettighetene, men også for organisasjonens arbeid for demokratibygging i bred forstand.

Det stilles strenge krav til land som ønsker medlemskap i Europarådet, og organisasjonen har stått overfor vanskelige avveininger de siste årene. På den ene side står hensynet til å opprettholde Europarådets demokratiske normer, og på den annen side ønsket om å trekke nye land med i organisasjonen. Den største utfordringen for organisasjonen i årene som kommer vil være å sikre at medlemslandene fullt ut respekterer de grunnverdier som organisasjonen er bygget på. Regjeringen vil derfor gi prioritet til Europarådets ulike kontrollmekanismer.

Situasjonen på Balkan og i Tsjetsjenia illustrerer på tragisk vis at de oppgavene som lå til grunn for Europarådets opprettelse fortsatt er høyst aktuelle. Organisasjonen engasjerer seg i betydelig grad for å legge press på myndighetene og andre politiske krefter for å få slutt på overgrep mot sivile og sikre respekt for internasjonale menneskerettskonvensjoner og humanitærrettslige instrumenter.

Europarådets kanskje viktigste fortrinn i forhold til andre internasjonale organisasjoner er rådets unike faglige kompetanse når det gjelder det langsiktige arbeidet for å skape stabile demokratiske institusjoner, minimumsstandarder og rettslig forutsigbarhet innen organisasjonens hovedområder. Europarådets demokratibyggende aktiviteter utfyller således det arbeidet som utføres av andre internasjonale organisasjoner, særlig OSSE, EU og FN. Regjeringen er tilfreds med at Europarådet i løpet av de siste årene har vist evne til omstilling og omprioritering for å møte de store utfordringer som følge av uroen på Balkan, i første rekke Kosovo-konflikten.

EUs beslutning i 1999 om å utarbeide et charter for borgernes grunnleggende rettigheter har fått stor oppmerksomhet i Europarådet. Bakgrunnen er bekymring for at et slikt charter kan bidra til å svekke Den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK) dersom charteret får rettslig bindende kraft. Det ville da oppstå en situasjon med to parallelle rettslige systemer for menneskerettsbeskyttelse i Europa. Det har derfor vært foreslått at EU formelt tiltrer som part til den europeiske menneskerettskonvensjon.

Regjeringen legger vekt på å koordinere arbeidet i Europarådet mellom fagmyndighetene og å styrke kontakten på tvers av faggrensene for å tilstrebe et helhetsperspektiv i presentasjonen av norske holdninger i Strasbourg. De siste årene er det holdt årlige samrådsmøter i Utenriksdepartementet med deltakelse fra de involverte fagdepartementer og andre instanser. I tillegg avholder Norges faste delegasjon ukentlige møter med norske delegater til møter i Strasbourg i regi av Europarådet.

2 Det politiske samarbeidet

2.1 Europarådets institusjoner og møtevirksomhet

Ministerkomitéen og Komitéen av faste representanter er de to organene som har myndighet til å fatte vedtak på vegne av Europarådet. Ministerkomitéen, bestående av medlemslandenes utenriksministre, møtes to ganger i året. Under komitéens 106. sesjon 10.-11. mai var særlig situasjonen i Tsjetsjenia et hovedtema. Russland ble kritisert, også fra norsk side, men parlamentarikerforsamlingens (beskrevet nedenfor) oppfordring om å ekskludere Russland ble ikke tatt til følge. Til komitéens 107. sesjon 8.-9. november var president Kostunica fra Jugoslavia invitert til meningsutveksling. Aserbajdsjan og Armenia ble invitert som medlemmer av Europarådet. Videre ble landenes støtte til Stabilitetspakten gjentatt og en erklæring om etablering av dødsstraffri sone ble vedtatt. Statssekretær Espen Barth Eide ledet den norske delegasjonen under begge sesjoner.

Komitéen av faste representanter, som overtar vedtaksmyndigheten mellom møtene i Ministerkomitéen, består av medlemslandenes faste delegasjoner ved Europarådet. Formannskapet i Ministerkomitéen og Komitéen av faste representanter går på omgang mellom medlemslandene hvert halvår. Irland hadde formannskapet frem til mai 2000, da Italia overtok. Fra november 2000 har Latvia hatt formannskapet. Liechtenstein vil overta formannskapet i mai 2001.

Europarådets parlamentarikerforsamling består av parlamentarikere fra alle medlemslandene samt land med observatørstatus eller spesiell gjestestatus. Forsamlingen har 291 medlemmer og like mange varamedlemmer. De møtes til sesjoner i Strasbourg fire ganger i året, og ledes av president Lord Russell-Johnston fra Storbritannia. Parlamentarikerforsamlingen kan vedta anbefalinger som må følges opp av Komitéen av faste representanter. Forsamlingen har således en sentral initiativfunksjon i Europarådet.

Kommunalkongressen representerer lokaldemokratiet i medlemslandene og har 286 medlemmer med like mange varamedlemmer. Kongressen arbeider særlig med saker vedrørende lokalt selvstyre, distrikts- og byutvikling, miljøvern, kultur, utdanning, sosiale spørsmål og helse.

Europarådets sekretariat består av rundt 1300 personer. Generalsekretæren, som er valgt av Parlamentarikerforsamlingen, er østerrikeren Walter Schwimmer.

2.2 Medlemskap og observatørstatus i Europarådet

De grunnleggende vilkårene for medlemskap i Europarådet er at landet har et fungerende demokratisk styresett med frie og rettferdige valg, respekt for rettsstatsprinsipper og beskyttelse av menneskerettigheter, inkludert minoriteters rettigheter. Ministerkomitéen fatter vedtak om opptak av nye land etter at medlemskapssøknaden har vært vurdert av Parlamentarikerforsamlingen. Parlamentarikerforsamlingen kan også sette særskilte vilkår for medlemskap, for eksempel krav om ratifikasjon av sentrale Europarådskonvensjoner.

2.2.1 Medlems- og søkerland

Europarådet har nå 43 medlemsland, og ytterligere 4 land står på søkerlisten.

Armenia og Aserbajdsjan søkte om medlemskap i 1996. De fikk samme år gjestestatus i Parlamentarikerforsamlingen. Etter at Parlamentarikerforsamlingen uttalte seg positivt til medlemskap i juni 2000, besluttet Komitéen av faste representanter i november 2000 å invitere Armenia og Aserbajdsjan til å bli medlemmer. Selve opptaket skjedde under Parlamentarikerforsamlingens sesjon i januar 2001.

President Kostunica overleverte medlemskapssøknad for Jugoslavia under Ministermøtet i Strasbourg 9. november 2000. Han ba samtidig Parlamentarikerforsamlingen om å få gjestestatus. Parlamentarikerforsamlingen uttalte da at landet foreløpig ikke oppfylte de grunnleggende krav til medlemskap, men at man ville følge utviklingen nøye med håp om et snarlig medlemskap for Jugoslavia. Komitéen av faste representanter vedtok 23. november å sende medlemskapssøknaden til Parlamentarikerforsamlingen for uttalelse.

Bosnia-Hercegovina søkte om medlemskap i april 1995 og har gjestestatus i Parlamentarikerforsamlingen. Vilkår for opptak er fremdeles ikke oppfylt.

Hviterussland søkte om medlemskap i Europarådet i mars 1993, men i 1997 ble deres gjestestatus og behandlingen av søknaden suspendert på grunn av de innenrikspolitiske forhold.

Monaco søkte om medlemskap i Europarådet 15. oktober 1998. Søknaden er under behandling i Parlamentarikerforsamlingen.

2.2.2 Land med observatørstatus

USA, Canada, Japan, Vatikanstaten og Mexico har observatørstatus og dermed rett til å delta i rapportør- og arbeidsgrupper under Komitéen av faste representanter.

2.3 Utviklingen i medlemslandene

Et viktig tema for Europarådet i år 2000 har vært situasjonen i Tsjetsjenia (se kap. 2.6). Også utviklingen på Balkan har vært meget sentral. Omveltningene og valget i Jugoslavia, valget i Kosovo (der Europarådet var ansvarlig for observatørkorpset) og situasjonen i Bosnia-Hercegovina har alle vært viktige temaer i debattene (ref. kap.2.5).

Europarådet engasjerte seg aktivt i forhold til Ukraina da president Kutsjma annonserte en folkeavstemning som ville styrke presidentens stilling på bekostning av parlamentet. Videre er det rettet kritikk mot ukrainske myndigheters oppfølging og etterforskning av forsvinningen av internett-journalisten Gongadze i september.

Også valget i Albania i oktober ble gjenstand for debatt ettersom rapportene fra valget til dels var svært kritiske til måten det var blitt gjennomført på.

I forbindelse med medlemskapsforhandlingene med Armenia og Aserbajdsjan har Komitéen av faste representanter inngående diskutert situasjonen i de to landene. Særlig gjennomføringen av valget i Aserbajdsjan ble gjenstand for debatt (se for øvrig avsnitt 2.6.1).

Komitéen av faste representanter har hatt flere diskusjoner om utviklingen i Georgia, blant annet basert på rapporten fra Europarådets kommissær for menneskerettigheter. I rapporten ble det vist til at brutal framferd fra politiets side ikke var uvanlig, og at samfunnet til dels var preget av korrupsjon og kriminalitet. Georgias ambassadør sa seg enig i beskrivelsen av den faktiske situasjonen og understreket at landet trenger Europarådets bistand. Rapportørgruppen for politiske saker vil utarbeide en plan for oppfølging av Georgia.

Også Moldova har vært gjenstand for tett oppfølging. Formannen i Komitéen av faste representanter besøkte landet i juli. Det ble besluttet å involvere Venezia-kommisjonen (se kap. 3.5) aktivt i utarbeidelsen av lovgivningen i landet. Kommissæren for menneskerettigheter foretok en reise i Moldova i oktober og utarbeidet en omfattende rapport om situasjonen i landet.

Komitéen av faste representanter har også diskutert den nye språkloven i Latvia, som Russland har hevdet at diskriminerer den russiske minoriteten. Konklusjonene fra eksperthold har vært helt klare på at loven ikke er diskriminerende, men Europarådet vil tilby sin ekspertise for å bidra til at loven implementeres på en måte som er i samsvar med internasjonale standarder.

2.3.1 Ministerkomitéens overvåkingsmekanisme

I tillegg til den løpende debatten om aktuelle hendelser, har Ministerkomitéen etablert en mer systematisk kontrollmekanisme for å overvåke at medlemslandene overholder sine forpliktelser innenfor kjerneområdene.

Europarådets generalsekretær utarbeider, på basis av innspill fra medlemslandene, rapporter om medlemslandene om utvalgte temaer innenfor kjerneområdene. På grunnlag av disse holdes lukkede møter i Komitéen av faste representanter. Konklusjonene fra møtene er en viktig rettesnor for planleggingen av Europarådets bistands-programmer og programmet for det mellomstatlige faglige samarbeidet.

I år 2000 har man i stor grad fulgt opp de samme temaene som i 1999, blant annet dødsstraff, ytringsfrihet, og politi- og sikkerhetsstyrker. De nordiske og baltiske landene har sammen tatt initiativ til at man skal velge ut nye temaer, og i 2001 vil man særlig fokusere på landenes juridiske system og på diskriminering.

2.4 Europarådets engasjement på Balkan

Europarådet har i 2000 vært aktivt engasjert i arbeidet med å stabilisere de politiske forholdene på Balkan innenfor organisasjonens fem prioriterte områder. Mye av dette arbeidet har skjedd innenfor rammene av Stabilitetspakten for Sørøst-Europa, men Europarådet har også gjennomført egne programmer i regionen.

2.4.1 Den føderale republikken Jugoslavia (FRJ)/Kosovo

Utviklingen i Den føderale republikken Jugoslavia (FRJ) har stått sentralt på Europarådets agenda i hele 2000. Frem til valget i oktober hadde man ingen offisiell kontakt med myndighetene i FRJ, men Parlamentarikerforsamlingen og Kommunalkongressen hadde kontakter med det sivile samfunn, ikke minst for å støtte den demokratiske opposisjonen i Serbia. Ministerkomitéen, Parlamentarikerforsamlingen og Kommunalkongressen har videre i en rekke uttalelser fordømt overgrep mot sivile, etnisk rensing og andre grove brudd på menneskerettighetene.

Etter valget i oktober, og de omveltningene som da fulgte, har Europarådet åpnet for et samarbeid med FRJ. President Kostunica har levert inn en ny medlemskapssøknad, som er oversendt Parlamentarikerforsamlingen for behandling. En rekke planer for samarbeid er lagt på bordet. Bl.a. ble det tatt sikte på å åpne et Europarådskontor i Beograd i januar 2001. Europarådet har også et kontor i Podgorica (Montenegro).

Europarådet har vært til stede i Kosovo siden opphøret av krigshandlingene, i samsvar med Sikkerhetsrådets resolusjon 1244 om Kosovo. Siden august 1999 har Europarådet hatt et eget kontor i Pristina. I samarbeid med bl.a. FNs sendelag i Kosovo (UNMIK) og OSSE har Europarådet vært engasjert i prosjekter knyttet til utvikling av lovgivning, restrukturering av rettsvesenet, trening av politistyrker, utvikling av funksjonsdyktige lokalmyndigheter, utvikling av et fungerende utdanningssystem, beskyttelse av minoriteter og folkeregistrering. En av de viktigste oppgavene Europarådet hadde i Kosovo i år 2000 var som ansvarlig for overvåkingen av valget i oktober.

2.4.2 Bosnia-Hercegovina

Europarådets arbeid i Bosnia-Hercegovina er et bidrag til gjennomføringen av de sivile sidene av Dayton-avtalene og har som målsetting å bistå landet i å oppfylle kravene til medlemskap i Europarådet. Organisasjonen bidrar blant annet med juridisk bistand til reformene av lovgivningen i landet og har kontorer i Sarajevo og Mostar.

Europarådet har overoppsynet med at Den europeiske menneskerettskonvensjonen blir anvendt som nasjonal lovgivning i Bosnia-Hercegovina og hadde også ansvaret for opprettelsen av Menneskerettskammeret for Bosnia-Hercegovina. Kammeret har kompetanse som en domstol og dømmer i saker der enkeltindivider, frivillige organisasjoner eller en av partene i Dayton-avtalene har klaget over brudd på menneskerettighetene i landet.

I år 2000 har det vært flere delegasjoner fra Europarådet på besøk i Bosnia-Hercegovina. Ved alle besøkene har medlemskap for Bosnia-Hercegovina blitt diskutert.

2.4.3 Europarådets bidrag til Stabilitetspakten for Sørøst-Europa

Stabilitetspakten for Sørøst-Europa er et samarbeidsprogram mellom alle internasjonale organisasjoner som er engasjert i regionen, bl.a. EU, OSSE og Europarådet. Pakten har bl.a. som målsetting å styrke det politiske og økonomiske samarbeidet mellom landene i regionen og legge til rette for integrering av landene i europeiske samarbeidsstrukturer. Det legges stor vekt på å involvere de berørte landene aktivt i arbeidet under pakten gjennom opprettelsen av såkalte regionale bord. Europarådets engasjement konsentrerer seg om følgende hovedområder: utvikling av lovgivning som er i samsvar med Den europeiske menneskerettskonvensjon og andre sentrale Europarådsinstrumenter; styrking av lokalt demokrati og desentralisert samarbeid; opprettelse av ombudsmannsinstitusjoner; oppbygging av flerkulturelle samfunn som sikrer respekt for nasjonale minoriteter; styrking av ytringsfrihet og frie media; utvikling av utdanningssystemer bygget på demokratiske verdier; likestillingsspørsmål; kamp mot organisert kriminalitet og korrupsjon; fattigdomsbekjempelse og bærekraftig utvikling.

2.5 Europarådets engasjement i Kaukasus

2.5.1 Armenia og Aserbajdsjan

I november 2000 vedtok Komitéen av faste representanter å invitere Armenia og Aserbajdsjan som medlemmer av Europarådet. Opptaket skjedde i januar 2001. Aserbajdsjans myndigheter er blitt bedt om å rapportere om hva som blir gjort for å rette opp de alvorlige manglene ved gjennomføringen av valget i november. Venezia-kommisjonen er engasjert i begge landene og vil bistå i reformprosessen. Komitéen av faste representanter krever at landene trapper opp innsatsen for å finne en fredelig løsning på konflikten i Nagorno-Karabakh.

2.5.2 Tsjetsjenia

Konflikten i Tsjetsjenia har vært gjenstand for stor oppmerksomhet og bekymring i Europarådet i 2000, og Europarådets ulike organer har hatt en kontinuerlig dialog med russiske myndigheter om situasjonen. Dette har blant annet resultert i et samarbeid om menneskerettighetskontoret i Znamenskoye. Kontoret ledes av Vladimir Kalamanov, utpekt av president Putin som menneskerettighetsombud i regionen. Tre eksperter fra Europarådet er tilknyttet kontoret. Europarådet mottar jevnlig rapporter fra kontoret, og Kalamanov var også til stede ved et møte i Komitéen av faste representanter i desember for å gi en orientering om kontorets virksomhet og situasjonen i området. På det tidspunktet hadde kontoret mottatt mer enn 4000 klager på brudd på menneskerettigheter, mange av dem svært alvorlige.

Europarådets kommissær for menneskerettigheter var i Tsjetsjenia i februar, og kom med en meget kritisk rapport om alvorlige brudd på menneskerettighetene. Parlamentarikerforsamlingen har på alle sine sesjoner i år debattert situasjonen i Tsjetsjenia, og på møtet i april vedtok forsamlingen å frata de russiske delegatene stemmeretten. Dette førte til at de russiske delegatene trakk seg fra forsamlingen. I januar 2001 fikk de stemmeretten tilbake.

2.6 Samarbeidet med andre organisasjoner

2.6.1 Samarbeidet med EU

Europarådet og EU møtes en eller to ganger i året til konsultasjoner i såkalte høynivåmøter. På høynivåmøtet i 2000 tok man særlig opp konflikten i Tsjetsjenia og muligheter for ytterligere samarbeid om stabilitetspakten for Sørøst-Europa. I tillegg diskuterte man EU-charteret for borgernes grunnleggende rettigheter. Beslutningen om å utarbeide et EU-charter for borgernes grunnleggende rettigheter har fått stor oppmerksomhet i Europarådet. Bakgrunnen er en bekymring for at et slikt charter kan bidra til å svekke Den europeiske menneskerettskonvensjon dersom det får rettslig bindende kraft. Det vil da oppstå en situasjon med to parallelle rettslige systemer for menneskerettighetsbeskyttelse i Europa. Parlamentarikerforsamlingen og Generalsekretæren har foreslått at EU formelt tiltrer som part til Den europeiske menneskerettskonvensjonen.

2.6.2 Samarbeidet med OSSE

Samarbeidet mellom Europarådet og Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) ble ytterligere styrket i løpet av 2000. Samarbeidet fokuserer særlig på demokrati, menneskerettigheter, inkludert minoritetsrettigheter, og styrking av rettsstatens prinsipper.

Det legges vekt på at samarbeidet mellom de to organisasjonene bør være saksorientert. OSSEs styrke ligger i det preventive diplomati og evnen til å handle hurtig i felten, mens Europarådets styrke først og fremst er arbeid i dybden med juridiske instrumenter og ekspertise for å bidra til langsiktig demokratisk utvikling.

OSSE og Europarådet har hatt et særlig godt samarbeid i Kosovo, ikke minst ved gjennomføringen av Sikkerhetsrådets resolusjon 1244.

På politisk nivå foregår samarbeidet mellom de to organisasjonene bl.a. gjennom høynivåmøter. På høynivåmøtene i Wien og Roma i 2000 diskuterte man blant annet utviklingen i Tsjetsjenia, Kosovo, Montenegro, Moldova, Hviterussland, Armenia og Aserbajdsjan.

Det ble også avholdt et årlig trepartsmøte mellom representanter for Europarådet, OSSE og FN. I tillegg til utveksling av informasjon, drøftet man spesielt aktivitetene i Sørøst-Europa.

2.6.3 Samarbeidet med FN

Samarbeidet mellom Europarådet og FN fikk et gjennombrudd i år 2000. FNs generalsekretær Kofi Annan besøkte Strasbourg i september og la vekt på at FN står foran store utfordringer vedrørende internasjonal krisehåndtering og massive brudd på menneskerettigheter. Her har Europarådet mye å bidra med, med sin lange erfaring i å beskytte menneskerettighetene, minoriteters rettigheter og oppbygging av demokratisk stabilitet. På FNs generalforsamling i oktober fremhevet Europarådet at det måtte bli anerkjent som en regional organisasjon etter kap. VIII i FN-charteret. Dette ville gi et enda klarere politisk mandat til samarbeidet mellom de to organisasjonene.

2.6.4 Samarbeidet med ikke-statlige organisasjoner

Europarådet har opp gjennom årene utviklet nære forbindelser med en rekke internasjonale ikke-statlige organisasjoner som er aktive på Europarådets fagområder. Rundt 400 organisasjoner har status som samarbeidsorganisasjoner til Europarådet. Samarbeidet med ikke-statlige organisasjoner er særlig godt utviklet innenfor arbeid med ungdom.

2.7 Norske frivillige bidrag til Europarådet i 2000

Totalt utgjorde norske frivillige bidrag til Europarådet i 2000 NOK 10 mill. Bidragene fordelte seg på følgende prosjekter: NOK 1.600.000 til et program for bekjempelse av korrupsjon og organisert kriminalitet i Sørøst-Europa (innenfor Stabilitetspakten), NOK 815.000 til styrking av lokaldemokratiet i Sørøst-Europa (innenfor Stabilitetspakten), NOK 500.000 til oppbygging av media i Sørøst-Europa (innenfor Stabilitetspakten), NOK 245.000 til utvikling av institusjoner for beskyttelse av menneskerettigheter, f.eks. ombudsmannsordning (innenfor Stabilitetspakten), NOK 1.200.000 til Europarådets utvekslingsordning for skoleelever, NOK 820.000 til demokratibygging i det sørlige Afrika (via Venezia-kommisjonen), NOK 320.000 til Europarådets ungdomsarbeid (European Youth Foundation), NOK 300.000 til konferanse om globalisering og sosial samhørighet i Genève, NOK 1.120.000 til Oslokonferansen om innovativ sosialpolitikk i byer, NOK 2.800.000 til konferanse i Oslo om de frivillige organisasjoners rolle innen kulturminnevernet, NOK 96.000 til Menneskerettighetskontor i Tsjetsjenia, NOK 54.000 til forberedelse til Det europeiske språkåret (European Year of Languages 2001) og ca. NOK 145.000 til Europarådets etterutdanningsprogram for lærere (tilsvarende 25 reisestipend).

2.8 Europarådets budsjett for 2000

I lys av de presserende nye oppgaver som organisasjonen hadde påtatt seg i Sørøst-Europa og Tsjetsjenia ble det i 2000 nødvendig å redusere aktiviteten på enkelte områder, samtidig som de store toneangivende land gikk inn for en nominell 0-vekst i budsjettet.

Organisasjonens fem store bidragsytere Frankrike, Italia, Storbritannia, Tyskland og Russland dekker hver 12,8% eller til sammen 64% av Europarådets ordinære budsjett . Det ordinære budsjettet var i 2000 på Euro 159.500.000. Norges andel utgjorde Euro 2.138.614 eller 1,38% av det ordinære budsjett. Medregnet finansieringen av pensjoner og delavtaler som Norge er med i, utgjorde summen Euro 2.651.526 eller ca. NOK 22 millioner.

3 Menneskerettigheter og demokratibygging

3.1 50-års jubiléet for Den europeiske menneskerettskonvensjon

Den europeiske menneskerettskonvensjonen (EMK) og dens protokoller er det viktigste grunnlaget for Europarådets menneskerettsarbeid. Den europeiske menneskerettskonvensjonen ble undertegnet i Roma i november 1950, og dette ble markert med en Ministerkonferanse på 50-årsdagen for undertegning. Justisminister Hanne Harlem ledet den norske delegasjonen til konferansen. Landene ble oppfordret til å sette respekt for menneskerettigheter og styrking av demokratiet høyt på sin politiske agenda, samt å oppfylle sine internasjonale forpliktelser, da dette er grunnleggende for kontinentets stabilitet.

Ett annet viktig tema som ble tatt opp på konferansen, blant annet i innlegget fra justisminister Harlem, var Domstolens vanskelige ressurssituasjon (se kap. 3.2).

På Romakonferansen ble også Europarådets arbeid mot dødsstraff tatt opp som eget tema. Det er nå bare to land i Europarådet (Russland og Albania) som ikke har undertegnet Protokoll 6 til konvensjonen, som innebærer et forbud mot bruk av dødsstraff i fredstid. På konferansen ble det fremmet forslag om å la en arbeidsgruppe utrede forslag til en ny protokoll som også forbyr bruk av dødsstraff i krigstid.

3.2 Den europeiske menneskerettsdomstol

Den europeiske menneskerettsdomstol er det viktigste instrumentet i Europarådets arbeid for menneskerettighetene. Fra november 1998 har Domstolen fungert i sin nåværende form med 41 permanente dommere - én fra hvert medlemsland. Dommerne velges av Parlamentarikerforsamlingen for en seksårs periode med mulighet for gjenvalg.

I sin nåværende form har domstolen vist seg å være svært effektiv i forhold til det tidligere systemet med en kommisjon i tillegg. Etter to års virksomhet har Domstolen avsagt like mange dommer som det tidligere systemet gjorde i løpet av 39 år. På tross av denne økte effektiviteten er imidlertid Domstolen ikke i stand til å holde tritt med det stadig økende antall saker som kommer inn. I år har det i snitt kommet inn mellom 800 og 900 saker i måneden, mens Domstolen behandler rundt 600 hver måned. Dette innebærer en stadig økende opphopning av saker og tilsvarende lengre behandlingstid. Kun i et fåtall av sakene blir det avsagt dom, og i løpet av år 2000 er det avsagt totalt 695 dommer. Dette er en betydelig økning fra 1999, da det ble avsagt totalt 179 dommer.

På kort sikt kan dette avhjelpes med økte ressurser til Domstolen, men på lengre sikt vil det være nødvendig med andre virkemidler. Justisministeren tok på Ministerkonferansen i Roma (se kap. 3.1) til orde for at man vurderer hva som kan gjøres, også dersom løsningene man kommer fram til forutsetter en reform av konvensjonen, for eksempel ved å innføre en viss silingsmekanisme.

3.2.1 Noen av sakene som har vært behandlet av domstolen i 2000

Det ble i 2000 avsagt én dom mot Norge i saken Bergens Tidende vs. Norge. Bakgrunnen var en artikkelserie i Bergens Tidende med negativ omtale om praksisen til en plastisk kirurg. Kirurgen gikk til sak mot Bergens Tidende og krevde erstatning for tapt inntekt på grunn av den omtale han hadde fått. Etter flere runder i retten, idømte Høyesterett kirurgen erstatning. Bergens Tidende klaget saken inn for Menneskerettsdomstolen, som kom til at avisen var i sin rett da den skrev artiklene og at den norske høyesterettsdommen var et brudd på Den europeiske menneskerettskonvensjonens art. 10 om ytringsfrihet. Dommen i saken Bergens Tidende var den tredje dommen mot Norge i saker vedrørende ytringsfrihet.

Öcalan-saken har fortsatt i 2000. Lederen av PKK, Abdullah Öcalan, ble i 1999 dømt til døden av den tyrkiske sikkerhetsdomstolen. Da hadde han klaget arrestasjonen av ham selv inn for Den europeiske menneskerettsdomstol. Ved årsskiftet 1999 - 2000 vedtok tyrkiske myndigheter å stille gjennomføringen av dødsdommen mot Öcalan i bero i påvente av behandlingen av hans klage for Den europeiske menneskerettsdomstol. Domstolen har funnet at den er kompetent til å behandle saken, og at den vil gå direkte til «Grand Chamber».

En annen sak som har vakt en viss oppmerksomhet er saken «Streletz, Kessler og Krenz vs. Tyskland». Saken dreier seg om tre offiserer i det tidligere DDR som i sin tid som grensevakter var ansvarlige for å ha skutt personer som forsøkte å rømme fra øst til vest. Etter Tysklands gjenforening har de blitt dømt for drap av en tysk domstol. De tre offiserene hevder at den handlingen de foretok som grensevakter ikke var straffbar etter loven i DDR, og at dommen mot dem er et brudd på art. 7 i EMK om at lover ikke skal ha tilbakevirkende kraft. Domstolen har funnet at den er kompetent til å behandle saken, og at den vil gå direkte til «Grand Chamber».

Dommen i en sak mellom den tidligere greske kongen og den greske stat har også fått mye oppmerksomhet, og det er knyttet stor interesse til hvordan Hellas vil følge opp denne dommen. Saken gikk ut på at kong Konstantin klaget inn den greske stat for brudd på EMK protokoll 1 art.1 etter at staten hadde konfiskert det kongen mente var hans private eiendommer. Domstolen ga kongen medhold i at eiendommene det var spørsmål om tilhørte kongefamilien privat, og at det følgelig i denne saken hadde skjedd et brudd på EMK protokoll 1 art. 1. Den greske stat må utbetale erstatning for eiendommene.

3.2.2 Oppfølging av domsbeslutninger i menneskerettssaker

Komitéen av faste representanter har ansvaret for å overvåke at Domstolens avgjørelser etterleves av medlemslandene. Dette innebærer i hovedtrekk overvåking av (i) at medlemslandene utbetaler eventuelt idømt erstatning, (ii) at de personer det gjelder får innfridd sine rettigheter og (iii) at lignende menneskerettsbrudd ikke gjentar seg, om nødvendig at landets lovgivning endres for å sikre dette.

Komitéen har regelmessige møter for å gjennomgå oppfølgingen av dommer. Oppfølgingen av saken Titina Loizidou mot Tyrkia har også dette året vært en viktig sak. Domstolen har funnet at Tyrkia har brutt EMKs bestemmelser om eiendomsrett, ved at greskkyprioten Titina Loizidou har vært forhindret fra å nyte godt av sin eiendom på Nord-Kypros som en følge av den tyrkiske okkupasjonen. Domstolen har tilkjent Titina Loizidou en samlet erstatningssum på i underkant av NOK 7 millioner. Fristen for betaling av summen utløp 28. oktober 1998, og Tyrkia hadde ved årsskiftet 2000 - 2001 ennå ikke betalt. Dersom Tyrkia ikke betaler erstatningssummen vil dette være første gang et land ikke respekterer en dom i domstolen i Strasbourg, noe som vil kunne bidra til å undergrave domstolens troverdighet. Fra norsk side har man lagt til grunn at domstolens dommer må respekteres, og de nordiske land samarbeider nært om oppfølgingen av denne saken.

3.3 Europarådets kommissær for menneskerettigheter

Siden oktober 1999 har Europarådet hatt en egen kommissær for menneskerettigheter. Stillingen innehas for tiden av Alvaro Gil-Robles fra Spania. Menneskerettskommissæren skal bidra til å fremme kunnskap om og respekt for menneskerettighetene i Europarådets medlemsland, men skal ikke behandle individuelle saker. Kommissærens arbeid innebærer også besøk i medlemslandene, og hans rapporter er meget verdifulle innspill for å kunne fastslå hvor problemene ligger og hva slags type tiltak som er hensiktsmessig for å kunne bedre situasjonen.

I det inneværende året har kommissæren blant annet vært i Tsjetsjenia, Georgia og Moldova (se omtale i hhv. kap. 2.6 og 2.3).

3.4 Europarådets arbeid mot diskriminering

3.4.1 Den regionale konferansen mot rasisme og intoleranse

I forkant av FNs verdenskonferanse mot rasisme, som skal arrangeres i Sør-Afrika i august 2001, ble det arrangert en regional konferanse i Strasbourg i oktober 2000. Konferansen hadde 570 deltakere fra mer enn 50 land. Den norske delegasjonen ble ledet av statssekretær Steinar Pedersen i Kommunal- og regionaldepartementet. I den offisielle slutterklæringen fra møtet ble det lagt vekt på å utvikle lovgivning som forbyr rasediskriminering, å bekjempe ytringer som oppfordrer til rasisme, spesielt i media og på Internett, og å opprette egne nasjonale institusjoner som kan arbeide mot rasisme. I tillegg til de rettslige og politiske virkemidlene legges det vekt på viktigheten av undervisning og opplæring.

3.4.2 Protokoll no. 12 til Den europeiske menneskerettskonvensjon

Den europeiske menneskerettskonvensjon har siden vedtakelsen inneholdt et forbud mot diskriminering i forhold til de rettigheter som er beskyttet av konvensjonen. Protokoll 12 utvider diskrimineringsforbudet til å gjelde generelt, dvs. også på områder som ikke er regulert av konvensjonen. Protokollen kan ses som et bidrag til å bekjempe den oppblussing av ulike former for diskriminering i Europa, herunder rasisme, antisemittisme og fremmedhat. Den har imidlertid også vært kritisert for å være for generell, slik at det er vanskelig å overskue konsekvensene av å tiltre den, at den ikke nevner uttrykkelig at positiv diskriminering er tillatt, og, på generelt plan, at en ikke bør innføre nye rettigheter før Domstolens arbeidssituasjon er bedret.

Protokollen ble åpnet for undertegning på Ministerkonferansen i Roma 4. november 2000, og 25 stater undertegnet protokollen. I likhet med bl.a. Sverige og Danmark har Norge ikke undertegnet. Hvorvidt Norge skal undertegne protokollen vil bli gjenstand for en grundigere vurdering, blant annet i forhold til annen norsk lovgivning.

3.5 Den europeiske kommisjonen for demokrati gjennom lovgivning (Venezia-kommisjonen)

Den europeiske kommisjonen for demokrati gjennom lovgivning (Venezia-kommisjonen) ble opprettet i 1990, etter initiativ fra den italienske regjering. Den 31. desember 2000 hadde Venezia-kommisjonen 40 stater med fullt medlemskap, fire med assosiert medlemskap og ti med status som observatør. Norge har vært aktivt med fra starten. Det norske medlemmet (Jan E. Helgesen) er en av kommisjonens visepresidenter.

Kommisjonen skal arbeide for å støtte demokratiseringsprosessen i de sentral- og østeuropeiske land ved å gi juridisk assistanse ved utforming av grunnlover og andre sentrale lover. Etter hvert har også arbeidsområdet blitt utvidet til å omfatte land utenfor Europa. I 2000 ga Venezia-kommisjonen assistanse i lovgivningsprosessen blant annet i følgende stater; Albania, Armenia, Aserbajdsjan, Bosnia-Hercegovina, Hviterussland, Bulgaria, Georgia, Kosovo, Kroatia, Latvia, Moldova, Sør-Afrika, Ukraina, Estland, Korea, Polen, Romania, Slovenia og Sveits. Dessuten arbeider kommisjonen med utredninger og generelle juridiske spørsmål av betydning for utvikling av demokratiet og rettsstaten.

3.6 Oppbygging av rettsstaten

Europarådet går aktivt inn for å bygge opp og sikre rettsstaten i de europeiske land, særlig i de nye medlemsstatene. Flere instrumenter vedtatt av Europarådet har til formål å fremme en uavhengig og effektiv rettspleie. Domstolenes funksjon og uavhengighet har vært sentrale temaer for de europeiske justisministermøter i de senere år. Europarådet bidrar gjennom seminarer, konferanser mv. til å utbre kjennskap til rettsstatsideene og hvordan de kan omsettes i praksis, særlig med henblikk på nye medlemsstater som ikke tidligere har hatt uavhengige domstolssystemer. Ministerkomitéen har i 2000 nedsatt et konsultativt råd av europeiske dommere (CCJE), og en samlet handlingsplan for dommere i Europa er under utarbeidelse. Innenfor rammen av det alminnelige juridiske samarbeid er tiltak for å fremme en effektiv rettspleie høyt prioritert.

3.7 Den europeiske torturkomitéen (CPT)

Den europeiske torturkonvensjonen etablerer et kontrollsystem der en undersøkelseskomité, Den eruopeiske torturkomitéen (CPT), besøker statspartene for å undersøke om konvensjonsforpliktelsene etterleves.

Formålet med CPTs besøk er å undersøke behandlingen av personer som er berøvet sin frihet. CPT besøker bl.a. fengsler, politiarrester og psykiatriske institusjoner. Komitéen skal ha ubegrenset adgang til de aktuelle stedene og kan ha fortrolige samtaler med de frihetsberøvete, uten vitner til stede. I tillegg er CPT i regelmessig dialog med myndighetene i de enkelte medlemsstater.

CPT har besøkt Norge tre ganger, senest i 1999. CPT fremhevet at det hadde skjedd en positiv utvikling på en rekke områder, men tok også opp forhold der det var ønskelig med forbedringer. Dette gjaldt bl.a. situasjonen for varetektsinnsatte som er underkastet restriksjoner, pågrepnes tilgang til advokat og deres rett til å varsle pårørende om pågripelse. CPT anså det positivt at den tiden varetektsinnsatte tilbringer i politiarrester er blitt betydelig redusert.

Norske myndigheter avga svar til CPTs rapport i september 2000. I svarrapporten fremheves det at norske myndigheter legger stor vekt på CPTs arbeid og at man ser frem til et videre samarbeid med komitéen. Svarrapporten inneholder detaljerte svar på alle CPTs til dels svært spesifikke spørsmål og anbefalinger.

Av generell interesse kan det for det første nevnes at det i svarrapporten blir opplyst om Riksadvokatens retningslinjer om restriksjoner ved varetekt og at man fra norsk side vil følge opp disse videre. Disse retningslinjene er utarbeidet for å imøtekomme tidligere kommentarer og anbefalinger fra internasjonale overvåkingsorganer, spesielt CPT. Det blir videre i svarrapporten opplyst om Riksadvokatens retningslinjer om underretning til pårørende og advokat om pågripelse, og om Justisdepartementets skriv til alle politidistriktene om en pågrepet persons rett til medisinsk tilsyn. Det kan også nevnes at svarrapporten redegjør for det relevante innholdet i den nye loven av 1999 om psykisk helsevern. Til sist skal det nevnes at det i svarrapporten vises til «Prosjektet hurtigere straffesaksbehandling», hvor det av to arbeidsgrupper også er fremsatt flere forslag til endringer av straffeprosessloven som knytter seg til varetektsfengsling og bruken av restriksjoner.

3.8 Nord/sør-senteret i Lisboa

Norge har vært medlem av Nord/sør-senteret siden opprettelsen i 1991. Formålet med senteret er å øke oppmerksomheten i Europa for spørsmål knyttet til global gjensidig avhengighet og solidaritet mellom landene i nord og sør, i samsvar med Europarådets prinsipper. Virksomheten skjer i form av et fireparts-samarbeid mellom representanter for medlemslandene, parlamentarikere, regionale myndigheter og ikke-statlige organisasjoner, sistnevnte også med representanter utenfor Europa. Norge overtok i 2000 plassen i senterets eksekutivråd etter Finland for de neste to årene.

Tilråding

Utenriksdepartementet

tilrår:

Tilråding fra Utenriksdepartementet av 6. april 2001 om Norges deltakelse i Europarådet i 2000 blir sendt Stortinget.

Vedlegg 1
Det mellomstatlige arbeidet

I tillegg til arbeidet i Europarådets faste institusjoner, pågår det også et omfattende arbeid i ekspertkomitéer der statene er representert ved fagpersoner. Europarådet har for tiden 19 faste styrings- og ekspertkomitéer og i overkant av 200 ad hoc-komitéer med ulik varighet. De rådgivende organ i styringskomitéene kalles byrå. Norge er representert i flertallet av disse, som oftest ved representanter fra fagdepartementene og deres underliggende instanser.

1.1 Menneskerettigheter og likestilling

1.1.1 Menneskerettigheter

Det mellomstatlige arbeidet innenfor menneskerettsområdet foregår hovedsakelig i styringskomitéen for menneskerettigheter, CDDH, med undergrupper.

CDDHs viktigste oppgave dette året har vært arbeidet med protokoll 12 til den europeiske menneskerettskonvensjonen om ikke - diskriminering og ministerkonferansen i Roma for å markere 50-års jubileet for EMK (se hhv. kap. 3.4.2 og 3.1).

Ekspertkomitéen for prosessuelle spørsmål, DH-PR, har ferdigstilt en anbefaling som gir retningslinjer for gjenopptakelse av saker for nasjonale domstoler etter at de har vært behandlet av Den europeiske menneskerettsdomstol.

En egen ekspertkomité (DH-S-AC) arbeider med å forberede et instrument om offentlighetsprinsippet i forvaltningen. Norge har ledelsen i komitéen og deltar aktivt på bakgrunn av bl.a. St. meld. nr. 32 (1997-98) om offentlighetsprinsippet i forvaltningen.

1.1.2 Likestilling

Styringskomitéen for likestilling (CDEG) har integrering av likestilling i resten av Europarådets virksomhet som en sentral oppgave.

Bekjempelse av vold mot kvinner og alle former for seksuell utnyttelse har stått sentralt. En resolusjon om tiltak mot handel med kvinner for seksuell utbytting ble vedtatt av Ministerkomitéen i mai 2000. Et forslag til resolusjon om vold mot kvinner og unge jenter er under arbeid. Komitéen har også arrangert en konferanse om forskning på menn og vold.

Sentral- og Øst-Europa står i fokus. På en konferanse i Bratislava om jenters menneskerettigheter var fokus satt på seksual- og familieplanleggingsrettigheter, vold, kjønnsstereotypier og deltakelse.

Norge sitter fra 2001 i styringskomitéens byrå.

1.2 Juridisk samarbeid

1.2.1 Sivilrettslig samarbeid

Styringskomitéen for rettslig samarbeid (CDCJ) behandler saker på det sivilrettslige området og har hatt to møter i 2000. Norge er innvalgt i styringskomitéens byrå for årene 2000 og 2001. Under styringskomitéen er det særskilte ekspertgrupper for områdene rettspleie (CJ-EJ), informasjonsteknologi og jus (CJ-IT), personvern (CJ-PD), forvaltningsrett (CJ-DA), familierett (CJ-FA) og statsborgerskapsspørsmål (CJ-NA). Den tverrfaglige arbeidsgruppen mot korrupsjon (GMC), som er nedsatt direkte av ministerkomitéen, behandler dessuten både privatrettslige, forvaltningsrettslige og strafferettslige sider ved korrupsjon. Norge er representert i alle de nevnte ekspertkomitéene.

Arbeidsfeltet innenfor sivilrettslig samarbeid er bredt. Det arbeides med spørsmål om megling og alternativ konfliktløsning i tvister. Det vil bli forberedt en handlingsplan for å bistå stater med å organisere fritt rettsråd. Det er forberedt et utkast til rekommandasjon om vern av personopplysninger i forsikringsforhold. En rapport om dobbelt statsborgerskap er utarbeidet. Et utkast til ny konvensjon om kontakt med barn og et nytt internasjonalt instrument om barns rettslige stilling er under arbeid.

Den 23. europeiske justisministerkonferansen ble avholdt i London 8.-9. juni 2000. Den norske delegasjonen ble ledet av justisministeren. Tema for møtet var «Delivering Justice in the 21 st Century». Norge la frem en rapport om undertemaet «Ways of avoiding delays».

1.2.2 Strafferettslig og kriminalpolitisk samarbeid

Styringskomitéen for strafferettslige spørsmål, kriminologi og fengselssaker, CDPC, har oversendt til Ministerkomitéen utkast til en anbefaling om den offentlige påtalemyndighetens rolle i strafferettspleien, en anbefaling om psykososial intervensjon i kriminalitetsforebyggende arbeid og en anbefaling om bedre og mer effektiv bruk av samfunnstjeneste og lignende.

Norge deltar for tiden i følgende ekspertkomitéer under CDPC: PC-JU som arbeider med nye måter å takle ungdomskriminalitet og ungdom i strafferettspleien på, PC-SE som arbeider med beskyttelse av barn mot seksuell utnyttelse, PC-PA som arbeider med samarbeid mellom politi og lokalsamfunn og PC-OC som er den permanente komitéen som overvåker gjennomføringen og praktiseringen av konvensjoner utarbeidet av CDPC. I tillegg deltok Norge på et utvidet møte i ekspertkomitéen som har utarbeidet utkast til konvensjon om it-kriminalitet.

Den multidisiplinære arbeidsgruppen mot korrupsjon, GMC, fortsatte i 2000 arbeidet med å fullføre internasjonale instrumenter mot korrupsjon. Norge har deltatt i undergruppen for strafferettslige spørsmål som sluttførte sitt arbeid i 2000. GMCs mandat gikk ut 31. desember 2000. GMC har bedt Ministerkomitéen om å utvide mandatet med ett år for å kunne plenumsbehandle alle saker fra undergruppene. Det gjenstår særlig å godkjenne et utkast til retningslinjer om bekjempelse av korrupsjon i finansieringen av politiske kandidater og partier.

1.2.3 Folkerett

Europarådets ad-hoc komité for rådgivere i folkerett, CAHDI, som er et forum for meningsutveksling om aktuelle folkerettslige emner, møtes to ganger årlig. Komitéen utarbeider ikke utkast til konvensjoner, men har de siste årene utvidet sitt arbeidsfelt ved å fremlegge visse skriftlige arbeider i samarbeid med andre. I tillegg evaluerer CAHDI konvensjoner innenfor sitt ansvarsområde.

CAHDI har de siste årene blant annet behandlet spørsmål som ble aktualisert ved oppløsningen av Sovjetunionen, Jugoslavia og Tsjekkoslovakia, herunder europeiske staters praksis når det gjelder statssuksesjon.

Krigsforbryterdomstolene for Rwanda og Det tidligere Jugoslavia, samt opprettelsen av Den internasjonale straffedomstol har vært gjennomgangstemaer.

CAHDI befatter seg med mange emner som behandles av FNs Folkerettskommisjon og videreutviklet i 2000 dialogen med kommisjonen. Dette gjelder blant annet depositarstatenes plikter etter traktatretten, reservasjoner til multilaterale konvensjoner og især menneskerettskonvensjonene, samt statenes praksis med hensyn til ulike spørsmål om immunitet.

CAHDI påtok seg i 1998 en observatørrolle knyttet til reservasjoner til multilaterale konvensjoner. Dette emnet er blitt et fast dagsordenpunkt.

I mars 2000 vurderte CAHDI en anbefaling fra Parlamentarikerforsamlingen om respekt for internasjonal humanitærrett i Europa. CAHDI vil gjerne bistå for å kartlegge hvordan Europarådet best kan bidra til en mer effektiv gjennomføring av den internasjonale humanitærretten.

Norge tillegger CAHDI stor betydning. Utviklingen mot å utvide komitéens virkeområde bl.a. med hensyn til mer substansielle drøftelser støttes fullt ut. Den tiltagende dialogen med FNs Folkerettskommisjon er positiv.

1.3 Sosiale spørsmål

1.3.1 Sosial samhørighet og sosialpolitikk

Den europeiske komité for sosial samhørighet, CDCS, har sosialpolitikk i vid forstand som sitt arbeidsområde. Norge ledet komitéen fra 1998 til 2000. Aktiviteter på områdene fattigdomsbekjempelse og sosiale indikatorer er startet opp.

Norge er representert i flere av komitéens ekspertgrupper. Arbeidet i ekspertgruppen for nyskapende sosialpolitikk i byene ble sluttført i 2000 og Norge var vertskap for Europarådskonferansen «Innovatory Social Policies in the City». Arbeidet i ekspertgruppen for tilgjengelighet til trygdeytelser, sosiale ytelser og sosiale tjenester ble videreført. Gruppen vil avgi rapport med anbefalinger til medlemslandene høsten 2001.

Arbeidet med å overvåke medlemslandenes rapportering om standarder i henhold til Den europeiske trygdekodeks og å fremme ratifisering av kodeksen fortsatte. Fra norsk side ble det lagt vekt på fortsatt å samordne rapporteringen på Den europeiske trygdekodeks og rapporteringen om utviklingen av nasjonal trygdelovgivning, samt å utarbeide gode håndbøker til instrumentene på trygdeområdet.

Ekspertgruppen for bedring av livskvaliteten for eldre og omsorgstrengende har innhentet dokumentasjon om omsorgstjenester fra medlemslandene. Norges bidrag omhandler aldersdemens. Norge har fått tilslutning til at det skal utarbeides en håndbok for pleie- og omsorgspersonell som også kan brukes av eldre og deres pårørende. Samarbeidet mellom FN og Europarådet har medført forventninger på norsk side knyttet til oppfølgingen av FNs eldreår.

Norge er medlem av Komitéen for rehabilitering og integrering av personer med funksjonshemninger. Norge er også representert i alle komitéens ekspert- og arbeidsgrupper.

Norge delfinansierte en Europarådskonferanse om globalisering og sosial samhørighet.

1.3.2 Europarådets barneprogram

Styringskomitéen for sosial samhørighet (CDCS) har også ansvar for barnepolitiske spørsmål. Norge har bidratt økonomisk til gjennomføringen av Europarådets barneprogram. Barneprogrammet ble avsluttet i 2000 på en konferanse i Kypros. Hovedkonklusjonene fra konferansen var blant annet betydningen av å ha høy fokus på utsatte barn og unge i alle medlemsland, stimulering til fortsatte tiltak og programmer for å motvirke fattigdom og sosial eksklusjon, stimulere til barn og unges medvirkning i hjem, skole og samfunn. Det er vedtatt å lansere et nytt toårlig program for barn og familier. Norge bidrar også til dette arbeidet gjennom en nasjonal ekspert knyttet til sekretariatet i Strasbourg samfinansiert med midler også fra Europarådet.

1.3.3 Offentlig helse

Den europeiske helsekomité, CDSP, arbeider bredt for menneskerettigheter i helsetjenesten. Overordnede temaer er enkeltmenneskets medvirkning, kvalitet og sikkerhet, samt lik tilgjengelighet. Komitéens saksfelt omfatter bl.a. organtransplantasjoner, blodprodukter, blodoverføringer, legemidler og kosmetikk.

Det er betydelig kontakt mellom Europarådet, Verdens helseorganisasjon (WHO) og EU på helseområdet.

Helsekomitéen har lagt frem en rapport om bruk av legeerklæringer ved søknad om forsikring og arbeid. Anbefalingen om modeller for medvirkning i helsetjenesten er vedtatt av Ministerkomitéen. Det er også lagt frem utkast til anbefalinger vedrørende helsetjeneste for svake grupper og kriterier for forebyggende og helsefremmende arbeid. Resolusjonsforslag om metoder for veiledninger for beste medisinske praksis sendes nå ut til alle medlemsland på høring.

Ekspertkomitéen for organtransplantasjoner har arbeidet med etablering av etisk og praktisk regelverk, opprettelse av felles ventelister og eventuelle donorregistre. Fra norsk side har det vært viktig å oppnå aksept for bruk av levende giver.

To ekspertkomitéer arbeider med sikker bruk av blodprodukter og blodoverføringer. Komitéene utgir årlig et sett retningslinjer. Retningslinjene er de fremste i Europa på området, og er også retningsgivende i andre deler av verden. WHO, EU, det internasjonale Røde Kors, USA m.fl. er faste observatører i arbeidet. Komitéene savner et mer åpent samarbeid med EU når det gjelder offentlig statistikk på området.

Norge deltar også i Komitéen for offentlig helse under delavtalen for sosial- og helsespørsmål.

Den europeiske farmakopékommisjonen utarbeider Den europeiske farmakopé, som inneholder krav til legemiddelsubstanser, legemiddelformer, særskilte biologiske preparater, analysemetoder og generelle bestemmelser vedrørende legemidlenes kvalitet. Fra 1.1.2001 er 99 nye standarder innført i farmakopéen og 151 monografier er revidert. Norge deltar i 11 ekspertgrupper under kommisjonen og leder ekspertgruppen for sera og vaksiner.

I ekspertkomitéen for farmasøytiske spørsmål er informasjonsutveksling og harmonisering sentrale temaer, spesielt på områder som ikke reguleres i EU/EØS-avtalen. Komitéens saksfelt dekker bl.a. apotekfarmasi, farmasøyters yrkesutøvelse og bestemmelser knyttet til resepter. Viktige problemstillinger har vært sikkerhet for stadig mer potente legemidler, bruk av bioteknologi i legemiddelproduksjon og salg av legemidler over Internett.

Ekspertkomitéen for kosmetiske produkter har som overordnet mål å undersøke og overvåke potensielle bivirkninger ved bruk av kosmetiske produkter og deres ingredienser. Saksfeltet omfatter bl.a. klassifisering av produkter som har grenseflate mot legemidler og næringsmidler, bruk av planter og plantepreparater og retningslinjer for produksjon, sistnevnte i samarbeid med EU. Norge har viet spesiell oppmerksomhet til aktive stoffer i kosmetikk og til tatoveringsmidler. Komitéen har betydelig kontakt med EU.

1.3.4 Kampen mot narkotikamisbruk

Pompidougruppen er Europarådets samarbeidsgruppe for narkotikaspørsmål på ministernivå. Norge er representert i gruppen. Gruppens formål er å bekjempe narkotikaproblemer. Ministermøtet i Sintra, Portugal i oktober 2000 hadde skadereduksjon som hovedtema. Det ble utarbeidet et nytt treårig arbeidsprogram. Det legges vekt på koordinering og arbeidsdeling med andre regionale og internasjonale organisasjoner, og det samarbeides tett med EUs narkotikaovervåkningssenter i Lisboa.

Norge vurderer Pompidougruppen som et viktig forum for informasjonsutveksling og samarbeid om tiltak. Norge har tatt initiativ til et omfattende etterutdanningsprogram for personell som arbeider med rusmiddelproblematikk i de sentral- og østeuropeiske landene.

1.3.5 Bioetikk

Norge er medlem av Den europeiske komité for bioetikk, CDBI. Arbeidet er i hovedsak knyttet til Den europeiske konvensjon om menneskerettigheter og bioteknologi. Norge forbereder nå ratifisering av konvensjonen.

Komitéen arbeider med å få vedtatt ulike protokoller under konvensjonen. En protokoll om forbud mot kloning av mennesker trådte i kraft i desember 2000. Utkast til protokoll om transplantasjoner av organer og vev fra mennesker ble ferdig i 2000 og er til vurdering i Parlamentarikerforsamlingen. Det pågår arbeid med protokoller om beskyttelse av det befruktede egg og foster, bruk av genteknologi på mennesker og biomedisinsk forskning på mennesker. Det er vedtatt å utarbeide retningslinjer for forskning på biologisk materiale og personidentifiserbare data (biobanker) i 2001.

Norge er representert i en arbeidsgruppe nedsatt av Bioetikk-komitéen og Helsekomitéen som arbeider med spørsmål knyttet til transplantasjon av organer/vev fra dyr til mennesker. Et utkast til anbefalinger ble lagt frem i 2000, mens de endelige anbefalingene fra gruppen forventes å foreligge innen utgangen av 2001.

1.3.6 Europarådets utviklingsbank

Europarådets utviklingsbank (CEB) deltar blant annet i finansiering av innrettede prosjekter i medlemslandene ved å yte gunstige lån innenfor prioriterte områder. Dette gjelder prosjekter knyttet til flyktninge- og asylspørsmål, små og mellomstore bedrifter, utbygging innenfor sosialsektoren og helsevesenet, sosial boligbygging og støtte til ofre for miljøkatastrofer.

Ved utgangen av 2000 omfattet banken 35 land.

Ledelsen i banken tok i 1999 initiativ til en kapitalutvidelse, den femte i rekken siden banken ble opprettet i 1956. Kapitalutvidelsen, som ble vedtatt av styret 9. november, representerer en tilgang i form av frisk kapital på 1.847 millioner euro. Målsettingen med kapitalutvidelsen var å kunne gjennomføre bankens utviklingsplan for perioden 1999-2004, med særlig fokusering på behovene fra de nye medlemsland i Sentral- og Øst-Europa. Tidsfristen for deltakelse i kapitalutvidelsen var satt til 31. mars 2001, men er nå utsatt til februar 2002. Utvidelsen vil skje når 66.3% av bankens andelsinnehavere har gitt meddelelse om at den nasjonale gjennomføringsprosedyren var avsluttet. En viktig sak i denne forbindelse var at de tre viktigste ratingbyråene i 2000 har gitt banken høyeste rating AAA.

Mens godkjente prosjekter i sentral- og østeuropeiske land i 1999 utgjorde 207 millioner euro, motsvarende 10.1% av de samlede godkjente prosjektene, var de tilsvarende tallene ved utgangen av 2000 henholdsvis 256 millioner euro og 20%.

Banken innførte i 1995 en rentesubsidieordning for prosjekter med høy sosial profil, med fokus på de nye medlemslandene. For året 2000 ble det besluttet avsatt 10 millioner euro av overskuddet, mot 5 millioner i 1999.

Det har i 2000 vært ført forhandlinger med EU-kommisjonen med sikte på å få Fellesskapet til å slutte seg til banken. Forhandlingene fortsetter i 2001.

1.4 Arbeids- og innvandringsspørsmål

1.4.1 Innvandring og nasjonale minoriteter

Arbeidet med innvandrings- og migrasjonsspørsmål blir ledet av Den europeiske styringskomitéen for migrasjon (CDMG). Det ble bl.a. arbeidet for sikrere status til langtidsinnvandrere. Dette skal gjøres ved anbefalinger f.eks. om statsborgerskap, vern mot utvisning og administrative og juridiske garantier i saksbehandlingen.

CDMG og ekspertgruppen MG-S-ROM behandler rom-spørsmål. «Draft recommendation on improving the economic and employment situation on roma/gypsies and travellers in Europe» har blitt lagt frem.

Norge har deltatt i ekspertkomitéen MG-ST som skal forberede felles retningslinjer for innvandreres oppholdsstatus og andre rettigheter.

I gruppen MG-IN (Committee of experts on integration and community relations) deltar Norge med en representant fra Utlendingsdirektoratet.

Europarådets arbeid for nasjonale minoriteter er konsentrert om oppfølgingen av Rammekonvensjonen om beskyttelse av nasjonale minoriteter. Som en oppfølging av Norges ratifikasjon av Europarådets rammekonvensjon om beskyttelse av nasjonale minoriteter, fremla regjeringen 8. desember 2000 St.meld. nr. 15 (2000-2001) Nasjonale minoritetar i Noreg - Om statleg politikk overfor jødar, kvener, rom, romanifolket og skogfinnar. Denne utgjør en helhetlig gjennomgang av prinsippene som skal ligge til grunn for statens politikk overfor disse gruppene.

Et felles program for Europarådet og EU med seminarer og aktiviteter for erfaringsutveksling om nasjonale minoriteter ble avsluttet i 2000.

Norge har utpekt et medlem av Ekspertkommisjonen mot rasisme og diskriminering (ECRI). Kommisjonen har til nå konsentrert sitt arbeid om å lage en utredning om grunnleggende prinsipper for bekjempelse av rasisme og diskriminering, i tillegg til at de har utarbeidet generelle og landspesifikke anbefalinger om rasisme og intoleranse til alle medlemslandene i Europarådet. ECRI fremla en rapport om Norge i 2000. Kommisjonen har videre arbeidet med den 12. tilleggsprotokollen til Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen. Ekspertkommisjonen har også deltatt i arbeidet med å opprette et europeisk dokumentasjons- og overvåkingssenter mot rasisme og fremmedfrykt. Kommisjonens mandat utløper 31. desember 2002.

Norge har deltatt ved forberedelsen av den europeiske konferansen mot rasisme, som ble avholdt i Strasbourg i Frankrike 11. - 13. oktober 2000 (se omtale i kap. 3.4.1).

Norge er representert i ekspertgruppen om nasjonalitet, CJ-NA. Rapport om dobbelt statsborgerskap ble ferdigstilt for foreleggelse for styringsgruppen CDCJ. En ny europeisk konferanse om statsborgerskap er berammet til oktober 2001.

Norge er representert i CAHAR, en ad-hoc ekspertgruppe om rettslige aspekter ved territorielt asyl, flyktninger og statsløse personer. CAHAR har vedtatt et utkast til anbefaling vedrørende midlertidig beskyttelse til foreleggelse for Ministerkomitéen. Spørsmålene om landene kan enes om minimumstandarder vedrørende alternativ til asylstatus («subsidiary protection») og om forvaring av asylsøkere, er sentrale.

1.4.2 Den europeiske sosialpakt

Den europeiske sosialpakt inneholder regler og rettslige standarder om arbeidsmarked og arbeidsmiljø, helse- og sosiale spørsmål samt trygd. Den europeiske sosialpakt er ratifisert av Norge, med enkelte unntak. Det legges opp til at Norge også undertegner og ratifiserer Den reviderte europeiske sosialpakt, som trådte i kraft 1. juli 1999.

Medlemslandene rapporterer årlig om de artikler i Sosialpakten som de har ratifisert. Rapportene blir eksaminert av Den europeiske komité for sosiale rettigheter som gir sin vurdering.

I sin rapport avgitt i januar 2000 som omfattet sosialpaktens kjerneartikler, fant Komitéen for sosiale rettigheter at Norge ikke fullt ut oppfylte sosialpaktens artikkel 6 nr. 3 og 4 (Retten til å føre kollektive forhandlinger). I perioden 1997-98 ble det brukt tvungen lønnsnemnd i fem arbeidskonflikter. Komitéen mente at to av inngrepene var i strid med Sosialpaktens artikkel 6 nr 3 og 4 fordi bruk av tvungen lønnsnemnd etter sosialpaktens artikkel 31, kun må nyttes for å beskytte «offentlige interesser, den nasjonale sikkerhet og helse og moral i samfunnet». Slike hensyn forelå etter komitéens oppfatning, ikke i disse to tilfellene. I tillegg konkluderte komitéen med at et inngrep i 1995 var et brudd på sosialpakten.

Norge imøtegikk kritikken fra ekspertkomitéen da saken ble behandlet i regjeringskomitéen. Norge har også tidligere blitt kritisert for bruk av tvungen lønnsnemnd, men har alltid fremholdt at vi ikke er enig i ekspertkomitéens vurderinger. Regjeringskomitéen sluttet seg denne gang, mot Norges stemme, til ekspertkomitéens kritikk mot Norge. På bakgrunn av at det er satt ned en komité som skal se på regelverket rundt tvungen lønnsnemnd, ble det imidlertid ikke foreslått noen anbefaling mot Norge.

1.5 Kultur, media, idrett

1.5.1 Kultur

Styringskomitéen for kultur og utdanning, CDCC, er et overordnet organ for fire spesialkomitéer: Kulturkomitéen, Kulturarvskomitéen, Utdanningskomitéen og Komitéen for høyere utdanning og forskning. CDCC har ansvaret for forvaltningen av Europarådets Kulturfond, og en sentral oppgave er å fremme forslag til prioriteringer og budsjett for de ulike ansvarsområdene som faller under styringskomitéen.

47 land har undertegnet Kulturkonvensjonen og deltar dermed i CDCC. En viktig oppgave for CDCC og dets fire spesialkomitéer er integreringen av de mange landene som nylig har undertegnet Kulturkonvensjonen, i det alleuropeiske kultur- og utdanningssamarbeidet. CDCCs plenarmøte i 2000 tok initiativ om å øke Europarådets engasjement med hensyn til bevaring av det kulturelle mangfold. Initiativet kan blant annet ses i sammenheng med en henvendelse fra EU-kommisjonen om å samarbeide for å forsvare «felles verdier» og om å bistå i et informasjonsarbeid spesielt rettet mot de nye medlemmene som har tiltrådt Kulturkonvensjonen. Flere av disse er aktuelle som nye medlemmer i globale organisasjoner. CDCCs arbeid for bevaring av kulturelt mangfold tar blant annet sikte på å øke bevisstheten, spesielt i disse landene, om hvilke konsekvenser utviklingen av internasjonale handelsregimer kan ha for handlingsfriheten med hensyn til å iverksette nasjonale tiltak for beskyttelse av det kulturelle mangfold. CDCCs plenarmøte gav også Kulturkomitéen mandat til å utvikle og fremme forslag til Europarådets videre arbeid til forsvar av kulturelt mangfold i Europa. Til nå har dette resultert i en Ministerrådserklæring om kulturelt mangfold.

Norge støtter aktivt det pågående arbeid knyttet til kulturelt mangfold i Europarådet. Fra norsk side er det for øvrig en overordnet målsetning å ivareta det alleuropeiske perspektivet på kultursamarbeidet i Europarådet.

Kulturkomitéen tar sikte på å gjennomgå alle medlemslandenes kulturpolitikk. Den har videre ansvaret for utviklingen av en felles europeisk politikk for anvendelse av ny informasjonsteknologi på kulturområdet. Prosjektet har resultert i retningslinjer for kulturarbeid i informasjonssamfunnet, og vil avsluttes med en konferanse høsten 2001. Ved siden av arbeidet med kulturelt mangfold, har virksomheten knyttet til Sørøst-Europa fortsatt høy prioritet i Kulturkomitéen. Det er i tillegg innledet prosjekter som utvider arbeidet til også å gjelde land i Kaukasus-området.

1.5.2 Media

Styringskomitéen for mediespørsmål, CDMM, behandler internasjonale mediespørsmål. I 2000 var syv ekspertgrupper under CDMM i arbeid, hvorav Norge deltar i fem.

CDMM har de siste årene i særlig grad vært opptatt av å medvirke til utviklingen av en fri og uavhengig mediesektor i sentral- og øst-Europa. Dette arbeidet foregår dels gjennom utarbeiding av standarder for lovverk for ytringsfrihet og medienes rammevilkår gjennom legale instrumenter, dels gjennom praktiske tiltak for å sikre utvikling av og opplæring i disse standardene. Disse tiltakene skjer innenfor Europarådets stabilitetspakt for regionen og er rettet mot dommere, styresmakter, medieselskap og journalister.

Et annet viktig område for CDMM er den teknologiske utvikling på medieområdet, særlig hvilke konsekvenser den såkalte konvergensutviklingen - sammensmeltningen mellom kringkasting, telekommunikasjon og informasjonstjenester - vil ha for ytringsfriheten.

I juni 2000 ble den femte medieministerkonferansen i Europarådet avholdt i Krakow i Polen hvor bl.a. arbeidsprogrammet for Europarådets arbeid på mediesektoren ble vedtatt.

I ekspertgruppen vedrørende virkningen av ny teknologi på menneskerettigheter og demokratiske verdier (MM-S-NT) har de overordnede problemstillinger vært knyttet til de muligheter den nye teknologien gir med hensyn til adgang til informasjon, utdanning og kultur. Gruppen har utarbeidet et forslag til anbefaling om selvregulering og brukerbeskyttelse mot ulovlig og skadelig innhold i nye informasjons- og kommunikasjonstjenester.

Ekspertgruppen vedrørende konsekvenser av digitaliseringen i mediesektoren (MM-S-AD) har dette året fokusert på reguleringen av digitalt fjernsyn, særlig bakkesendt digitalt fjernsyn.

Europarådets konvensjon av 5. mai 1989 om fjernsyn over landegrensene (ETS 132) er nå ratifisert av 23 land, hvorav bl.a. Norge og sju EU-land. Konvensjonens bestemmelser sammenfaller i hovedsak med reglene i EØS-avtalens fjernsynsdirektiv.

1.5.3 Idrett

Idrettssakene i Europarådet hører inn under styringskomitéen for idrett (CDDS). Komitéen behandler Europarådets budsjett og virkeområde på idrettsfeltet.

Europarådet forsøker å gripe fatt i og motarbeide negative elementer innen idrett, spesielt vold og doping - gjennom to konvensjoner. Oppfølgingen av disse konvensjonene skjer gjennom to ekspertgrupper hvor Norge er representert i begge.

I 1985 ble det etablert en konvensjon med fokus på vold i forbindelse med idrettsarrangementer. Konvensjonen er et hjelpemiddel for myndighetene i arbeidet med å skape trygghet for tilskuere og andre. Konvensjonen trekker opp prosedyrer for kontroll, og bidrar til å fremme ulike tiltak for å forhindre vold ved idrettsarrangementer, og da spesielt fotballkamper. Konvensjonen blir fulgt opp gjennom arbeidet i Standing Committee, og er ratifisert av ca. 30 land.

Norge deltar i Monitoring Group som består av representanter med fagekspertise på antidopingfeltet. Gruppen fremmer forslag til oppfølging av konvensjonen og Europarådets synspunkter i viktige spørsmål på fagområdet. Etableringen av World Anti-Doping Agency (WADA) har vært et sentralt tema. Norge har arbeidet for at WADA i størst mulig grad skal være et uavhengig og åpent organ og at alle regioner skal være representert i organet.

Den europeiske idrettsministerkonferansen ble holdt i Bratislava i mai 2000. Sentrale temaer var antidopingpolitikk, idrettens sosiale betydning og miljøaspektet.

1.6 Utdanning

Samarbeidet på utdanningsområdet finner sted i regi av to fagkomitéer under CDCC, hhv. Utdanningskomitéen og komitéen for høyere utdanning og forskning.

Utdanningskomitéen ivaretar samarbeidet innenfor skole og opplæring, inkl. voksenopplæring, og forbereder sammen med komitéen for høyere utdanning og forskning konferansen for de europeiske utdanningsministre. Konferansen ble dette år holdt i Polen, jf. omtalen nedenfor. Arbeidet ble sentrert om dette. Det gjaldt å oppsummere arbeidet i perioden 1997-2000 innenfor fremmedspråk, demokratiopplæring og historie, samt å foreslå program for en ny periode. Det er også i 2000 tatt hensyn til behov i nye medlemsland, særlig i Sørøst-Europa.

Planleggingen av Det europeiske språkåret 2001 i samarbeid med EU har også stått sentralt. Læringssentret har ansvaret som norsk koordinator for språkåret i Norge. Norge ga i 2000 et frivillig bidrag på FF 55.000,- til Europarådets planleggingsarbeid. Norge har ellers deltatt aktivt i samarbeidet på ulike fagområder og ble høsten 2000 valgt inn i byrået for utdanningkomitéen.

Den faste konferanse for europeiske utdanningsministre ble holdt i Krakow, Polen, 15.-17. oktober 2000, over temaet: «Utdannelsespolitikk for demokratisk borgerskap og sosial sammenbinding: utfordringer og strategier for Europa». Statsråd Trond Giske ledet Norges delegasjon. For Norge er konferansen, som holdes hvert 3. år, en sentral alleuropeisk møteplass for drøfting av utdanningspolitikk med vekt på demokratiske verdier. Årets konferanse fulgte opp ministerkonferansen i Norge (Kristiansand) i juni 1997. Nær 50 land deltok.

Det ble vedtatt at aktivitetene i perioden 2001-2003 på utdanningsområdet i sin helhet skal vies demokratiopplæring, inkludert arbeid med språk. Norge gikk inn for at videre arbeid med demokrati må fokusere på praktisk opplæring gjennom utdanningsløpet. Etter initiativ bl.a. fra Norge skal aktivitetene omfatte arbeid med etiske verdier tilknyttet internet. Konferansen vedtok også en resolusjon om et europeisk språkpass som ledd i internasjonaliseringen.

Blant andre aktuelle spørsmål som ble tatt opp på konferansen var situasjonen i Sørøst-Europa og oppfølging av Stockholmskonferansen om holocaust i 1999. I en slutterklæring knyttet til hovedtemaet for konferansen anbefalte ministrene bl.a. en årlig minnedag om holocaust og ofre fra etnisk rensing.

Komitéen for høyere utdanning og forskning er sammensatt av både representanter for regjeringene og universitets- og høgskolesektoren. Norge har for tiden nestlederansvar i byrået for denne komitéen. Arbeidet i Komitéen for høyere utdanning og forskning er strukturert rundt tre hovedområder:

Morgendagens universitet, med prosjektet om Livslang læring for likhet og sosial sammenbinding («social cohesion»): en ny utfordring for høyere utdanning som det mest sentrale.

Rådgivning for fornyelse av høyere utdanning i de nye medlemslandene, med prosjektet om reformer i lovgivning innen høyere utdanning og forskning som det viktigste (avsluttet og evaluert i år 2000).

Høyere utdanning for et demokratisk samfunn, med ett prosjekt om samfunnsvitenskapene og samfunnsendring og ett om europeiske studier for et demokratisk samfunn.Europarådet står videre sentralt i arbeidet for økt mobilitet og gjensidig godkjenning av vitnemål og kvalifikasjoner fra høyere utdanning i Europa. Europarådet og UNESCO har et felles nettverk av nasjonale enheter med ansvar for informasjon om høyere utdanning, ENIC (European Network of National Information Centres on academic recognition and mobility). Norsk kontaktpunkt for nettverket er Norgesnettrådets sekretariat v/NAIC, National Academic Information Centre. ENIC samarbeider tett med det tilsvarende EU-nettverket, NARIC (National Academic Recognition and Information Centres).

Europaråds- og UNESCO-konvensjonen om godkjenning av kvalifikasjoner vedrørende høyere utdanning i Europaregionen («Lisboakonvensjonen», vedtatt i 1997) representerer en viktig milepæl i arbeidet med godkjenning av utenlandsk høyere utdanning. Den støttes også av EU. Konvensjonen trådte i kraft i februar 1999 og Norge tiltrådte konvensjonen 29. april 1999. Den instituerer bruken av et eget vitnemålstillegg, Diploma Supplement, et arbeid som aktivt følges opp på norsk side for å få en sammenlignbar form på dokumentasjonen.

1.7 Ungdom

Det er utviklet et nært samarbeid mellom Europarådets medlemsstater, frivillige internasjonale ungdomsorganisasjoner, nasjonale ungdomsråd i medlemslandene og andre grupper. Samarbeidet mellom medlemslandene ivaretas i første rekke gjennom styringskomitéen for ungdomsspørsmål (CDEJ), som omfatter alle de 47 landene som har sluttet seg til Europarådets kulturkonvensjon. Styringskomitéen har i 2000 konsentrert arbeidet om fire hovedprioriteter: Deltakelse av barn og ungdom i samfunnslivet; utdanning og opplæring utenfor det organiserte utdanningssystemet; menneskerettigheter; tiltak overfor barn og ungdom i Sørøst- Europa. Det har blitt gitt støtte til en rekke prosjekter knyttet til situasjonen for flyktninger fra Kosovo og til tiltak som kan forhindre konflikter mellom grupper i det tidligere Jugoslavia. Norge har, over Barne- og familiedpartementets budsjett, gitt ekstraordinært økonomisk bidrag til dette arbeidet.

1.8 Kulturminneforvaltning og naturforvaltning

Kulturarvkomitéen (CC-PAT) har ansvar for å fremme bevaring av Europas fysiske kulturarv; kulturlandskap, kulturmiljøer, kulturminner og kulturgjenstander. CC-PAT forvalter to konvensjoner, Granadakonvensjonen om vern av Europas faste kulturminner (1985) og Maltakonvensjonen om vern av den arkeologiske kulturarv (1992).

Den Europeiske Landskapskonvensjonen ble vedtatt av Europarådets ministerkomité i juli 2000 og undertegnet av Norge i Firenze i oktober 2000. Formålet med konvensjonen er å fremme vern, forvaltning og planlegging av landskap og å organisere europeisk samarbeid på disse områdene. Konvensjonens intensjoner og innhold er i all hovedsak i overensstemmelse med norsk politikk og forvaltningspraksis og antas å bli et bidrag til styrking av norsk landskapsforvaltning.

Kulturarvkomitéen har som hovedramme for sitt arbeid i 2000 hatt kampanjen «Europe - a common heritage». Norges bidrag var «The first European Conference on the role of the voluntary organisations in the field of Cultural Heritage» med 170 deltagere fra 34 land. Det har kommet svært positive tilbakemeldinger fra deltagerne om konferansen som middel til å styrke det frivillige engasjement i sentral- og østeuropeiske land.

Norge har siden opprettelsen i 1995 deltatt i Den pan-europeiske biodiversitet og landskapsstrategi (PEBLDS). Strategien ble dannet som et samarbeid mellom Europarådet og FN som en respons til å bedre implementering av konvensjonen om biologisk mangfold (CBD) og Bern konvensjonen.

Siden 1995 har Norge imidlertid prioritert deltakelsen i PEBLDS lavt bl.a. fordi det hovedsakelig ble lagt mye fokus på vern av natur, som er et av tre mål i CBD. Norge har derfor arbeidet for å utvide fokus til også å gjelde bruk av biologisk mangfold i tråd med konvensjonen om biologisk mangfold.

Etter Rigakonferansen i 2000 har strategien vedtatt å bli det regionale forum for implementering av alle målene i konvensjonen om biologisk mangfold. Norge støtter dette arbeidet. Byrået ble vedtatt utvidet og Norge er for tiden medlem av dette.

For å følge opp formidlingsarbeidet med Den pan-europeiske biodiversitets- og landskapsstrategien, fikk Naturopasenteret i Europarådet informasjonsansvaret, bl.a. sammen med ECNC (European Centre for Nature Conservation/Nederland). Norge ved en representant fra Miljøverndepartementet har inntil november 2000 sittet i Naturopasenterets komité for naturformidling sammen med 41 andre land fra Europa.

Etter en budsjettgjenomgang i Ministerrådet, ble arbeidet med informasjon knyttet til miljøvern redusert med 40 prosent, noe som førte til nedleggelse av Naturopasenteret slik vi har kjent det i 33 år. Formidling av informasjon om den pan-europeiske strategien for biomangfold og landskap, er derfor redusert betraktelig og skal nå innlemmes i det vanlige møter og forhandlinger knyttet opp mot strategien og Konvensjonen om biologisk mangfold.

1.9 Regionalt og kommunalt samarbeid

I Ministerkonferansen for regional planlegging, CEMAT, (European Conference of Ministers responsible for Regional Planning) møter landenes ansvarlige ministre hvert 3. år. Siste ministerkonferanse fant sted 7.-8. september 2000 i Hannover under tysk formannsskap. Her vedtok ministrene nye retningslinjer for bærekraftig romlig utvikling i Europa. Retningslinjene skal bidra til styrket samhørighet i et gjenforent Europa og fremhever særlig betydningen av regional planlegging og behovet for nærhet og gjensidighet i plan- og beslutningsprosessene.

Styringskomitéen for lokalt og regionalt demokrati, CDLR, arbeider med spørsmål knyttet til lokalt selvstyre, kommunal økonomi og forvaltning, og statens styring av kommunene, blant annet gjennom landrapporter om det lokale selvstyret i noen av medlemslandene. Komitéen ønsker å medvirke til utvikling av demokratiske institusjoner på lokalt nivå i landene i Sentral- og Øst-Europa.

Den 12. europeiske kommunalministerkonferansen ble avholdt 6. - 7. april 2000 i Istanbul, Tyrkia. Den norske delegasjonen ble ledet av statssekretær Steinar Pedersen. Konferansens tema var: (i)Lokale myndigheters rolle i lokal sosial tjenesteyting, (ii)Stabilitetspakten for Øst- og Sør-Europa, med vekt på lokaldemokratispørsmål og mellomnasjonalt samarbeid mellom lokale myndigheter.

1.10 Dyrevern

Norge spiller en aktiv rolle i arbeidet med å forberede en multilateral konsultasjon for å endre Konvensjon om beskyttelse av dyr under internasjonal transport ved å være representert i redaksjonskomitéen. Det har totalt funnet sted fire møter i 2000.

I tilknytning til Konvensjon om beskyttelse av produksjonsdyr har drøftingene av et forslag til en anbefaling om hold av kalkun fortsatt i 2000. Norge har spilt en aktiv rolle i det forberedende arbeid med utkastene til en anbefaling om hold av oppdrettsfisk. Representanter for medlemsland med spesiell interesse for fiskeoppdrett kunne delta i utvidete arbeidsutvalgs møter. Norge har nå fått hovedansvaret for å utarbeide forslag til de spesifikke krav som skal stilles til hold av laks og sjøbasert ørret.

Vedlegg 2
Konvensjoner, avtaler, anbefalinger og resolusjoner

2.1 Nye konvensjoner og avtaler

2.1.1 Konvensjoner som ble vedtatt av Europarådet i 2000

30.03.00 | Konvensjon om fremme av tverrnasjonal, frivillig langtidstjeneste for ungdom - ETS 175 (åpnet for undertegning 11. mai 2000)
21.06.00 | Protokoll nr. 12 til Den europeiske konvensjon om menneskerettigheter, om det generelle forbud mot diskriminering - ETS 177 (åpnet for undertegning 4. november 2000, Roma)
19.07.00 | Den europeiske landskapskonvensjon - ETS 176 (åpnet for undertegning 20. oktober 2000, Firenze)
06.10.00 | Den europeiske konvensjon om rettslig vern av tjenester som er basert på eller som består av betinget adgang - ETS 178 (åpen for undertegning 24. januar 2001)

2.1.2 Konvensjoner som Norge har undertegnet og/eller sluttet seg til i 2000

25.09.00 | Undertegning og ratifisering av Tilleggsprotokoll til konvensjonen om overføring av domfelte
01.10.00 | Tilslutning ved stilltiende samtykke til Protokoll om endring av Den europeiske konvensjon om fjernsyn over landegrensene
20.10.00 | Undertegning av Den europeiske landskapskonvensjon

2.1.3 Konvensjoner som trådte i kraft for Norge i 2000

01.05.00
Avtale om ulovlig håndtering av og handel med narkotika og psykotrope stoffer til sjøs, som gjennomfører artikkel 17 i De forente nasjoners konvensjon om håndtering av og handel med narkotika og psykotrope stoffer

2.2 Oversikt over anbefalinger og resolusjoner til medlemslandene, vedtatt av komitéen av faste representanter i 2000

Anbefalinger

Anbefaling nr. R (2000) 1 om fremme av samarbeid over landegrensene mellom lokale enheter eller myndigheter på kulturområdet

Anbefaling nr. R (2000) 2 om ny gransking eller gjenopptakelse av visse saker på nasjonalt plan etter dom i Den europeiske menneskerettighetsdomstol

Anbefaling nr. R (2000) 3 om menneskers rett til tilfredsstillelse av grunnleggende materielle behov i ekstreme nødssituasjoner

Anbefaling nr. R (2000) 4 om utdannelse for roma-/sigøynerbarn i Europa

Anbefaling nr. R (2000) 5 om utarbeidelse av strukturer for borgeres og pasienters deltakelse i beslutningsprosesser som berører helsetjenester

Anbefaling nr. R (2000) 6 om offentlige tjenestemenns status i Europa

Anbefaling nr. R (2000) 7 om journalisters rett til ikke å avsløre sine informasjonskilder

Anbefaling nr. R (2000) 8 om universiteters forskningsoppdrag

Anbefaling nr. R (2000) 9 om midlertidig vern

Anbefaling nr. R (2000) 10 om etiske retningslinjer for offentlige tjenestemenn

Anbefaling nr. R (2000) 11 om tiltak mot handel med mennesker med henblikk på seksuell utnyttelse

Anbefaling nr. R (2000) 12 om samfunnsvitenskapene og utfordringene ved omstilling

Anbefaling nr. R (2000) 13 om en europeisk politikk for adgang til arkiver

Anbefaling nr. R (2000) 14 om lokal skattlegging, økonomisk utligning og tilskudd til lokale administrative enheter

Anbefaling nr. R (2000) 15 om oppholdssikkerhet for langtidsinnvandrere

Anbefaling nr. R (2000) 16 om felles kjerneprinsipper som skal innføres i nasjonal lovgivning for å bekjempe handel med dopingmidler

Anbefaling nr. R (2000) 17 om regelverket for en bærekraftig utvikling i idretten: et partnerskap mellom idretten og miljøet

Anbefaling nr. R (2000) 18 om kriterier for utarbeidelse av strategier for fremme av helse i regelverket for en bærekraftig utvikling i idretten: et partnerskap mellom idretten og miljøet

Anbefaling nr. R (2000) 19 om den offentlige påtales rolle i strafferettssystemet

Anbefaling nr. R (2000) 20 om tidlige psykososiale inngreps rolle i kriminalitetsforebyggende arbeid

Anbefaling nr. R (2000) 21 om fri adgang til å utøve advokatyrket

Anbefaling nr. R (2000) 22 om forbedring av gjennomføringen av de europeiske reglene for samfunnsmessige sanksjoner og tiltak

Anbefaling nr. R (2000) 23 om uavhengighet og funksjoner for reguleringsmyndigheter for kringkastingssektoren

Anbefaling nr. R (2000) 24 om utvikling av europeiske studier for demokratisk statsborgerskap

Resolusjoner

Resolusjon (2000) 1 om Kongressen av lokale og regionale administrative enheter i Europa

Resolusjon (2000) 2 om Europarådets informasjonsstrategi

Resolusjon (2000) 3 om revisjon av reglene for personalets lønn og tillegg

Resolusjon (2000) 4 om vederlag til spesialoppnevnte tjenestemenn

Resolusjon (2000) 5 om utnevnelse til stilling som generalsekretær for parlamentarikerforsamlingen

Resolusjon (2000) 6 om endring av artikkel 3 nr. 2 i reglene for personalets medbestemmelse

Resolusjon (2000) 7 om endring av vedtektene for Det europeiske audiovisuelle observatorium

Resolusjon (2000) 8 om endring av artikkel 3 nr. 2 i vedtektene for Det europeiske senter for moderne språk

Resolusjon (2000) 9 - regnskapet for delavtalen om opprettelse av Det europeiske senter for global samhørighet og solidaritet, for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 10 - regnskapet for delavtalen om Det europeiske støttefond for samproduksjon og distribusjon av kreativt kinematografisk og audiovisuelt arbeid «Eurimages», for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 11 - regnskapet for kulturfondet for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 12 - regnskapet for idrettsfondet for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 13 - invitasjon til Armenia til å bli medlem i Europarådet

Resolusjon (2000) 14 - invitasjon til Aserbajdsjan til å bli medlem i Europarådet

Resolusjon (2000) 15 om Den føderale republikk Jugoslavia

Resolusjon (2000) 16 om hovedregnskapet for Europarådet for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 17 om regnskapet for delavtalen om helse- og sosialspørsmål, for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 18 om regnskapet for Den europeiske farmakopé for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 19 om regnskapet for delavtalen om Europarådets utviklingsbank for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 20 om regnskapet for delavtalen om samarbeidsgruppen for bekjempelse av narkotikamisbruk og ulovlig handel med narkotika (Pompidou-gruppen), for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 21 om regnskapet for delavtalen om samarbeidsgruppen for forebyggelse av, vern mot og organisering av redningsaksjoner ved større naturkatastrofer og teknologiske katastrofer, for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 22 om regnskapet for delavtalen om Den europeiske kommisjon for demokrati gjennom lovgivning, for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 23 om regnskapet for delavtalen om ungdomskortet, for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 24 om regnskapet for den utvidede delavtalen om opprettelse av Det europeiske senter for moderne språk (Graz), for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 25 om regnskapet for den utvidede delavtalen om «Gruppen av stater mot korrupsjon - GRECO», for regnskapsåret 1999

Resolusjon (2000) 26 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til Europarådets ordinære budsjett, ekstraordinært budsjett angående byggeutgifter og pensjonsbudsjettet, med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 27 om det ordinære budsjettet for 2001

Resolusjon (2000) 28 om godkjennelse av aktivitetsprogrammet for 2001

Resolusjon (2000) 29 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til det ekstraordinære budsjettet - utgifter angående menneskerettighetsbygningen (kapittel 1.1) med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 30 om det ekstraordinære budsjett angående byggeutgifter - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 31 om pensjonsbudsjettet - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 32 om budsjettet for Den europeiske ungdomsstiftelse - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 33 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til budsjettet for delavtalen om helse- og sosialspørsmål, med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 34 om delavtalen om helse- og sosialspørsmål - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 35 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til budsjettet for Den europeiske farmakopé, med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 36 om Den europeiske farmakopé - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 37 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til budsjettet for delavtalen om Europarådets utviklingsbank, med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 38 om delavtalen om Europarådets utviklingsbank - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 39 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til budsjettet for delavtalen om samarbeidsgruppen for bekjempelse av narkotikamisbruk og ulovlig handel med narkotika (Pompidou-gruppen), med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 40 om delavtalen om samarbeidsgruppen for bekjempelse av narkotikamisbruk og ulovlig handel med narkotika (Pompidou-gruppen) - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 41 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til budsjettet for delavtalen om samarbeidsgruppen for forebyggelse av, vern mot og organisering av redningsaksjoner ved større naturkatastrofer og teknologiske katastrofer, med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 42 om delavtalen om samarbeidsgruppen for forebyggelse av, vern mot og organisering av redningsaksjoner ved større naturkatastrofer og teknologiske katastrofer - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 43 om delavtalen om Det europeiske støttefond for samproduksjon og distribusjon av kreativt kinematografisk og audiovisuelt arbeid, «Eurimages» - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 44 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til budsjettet for delavtalen om Den europeiske kommisjon for demokrati gjennom lovgivning, med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 45 om delavtalen om Den europeiske kommisjon for demokrati gjennom lovgivning - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 46 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til budsjettet for delavtalen om ungdomskortet, med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 47 om delavtalen om ungdomskortet - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 48 om justering av fordelingsnøkkelen for bidrag til budsjettet for den utvidede delavtalen om Det europeiske senter for moderne språk (Graz), med virkning fra 1. januar 2001

Resolusjon (2000) 49 om den utvidede delavtalen om Det europeiske senter for moderne språk (Graz) - 2001-budsjettet

Resolusjon (2000) 50 om delavtalen om Den europeiske kommisjon for demokrati gjennom lovgivning

Delavtaleresolusjoner som inneholder anbefalinger til regjeringer (AP)

Resolusjon AP (2000) 1 om klassifisering av reseptpliktige medisiner (erstatter resolusjon AP (99) 1)

Resolusjon AP (2000) 2 om forebyggelse av arbeidstakeres helserisiko som skyldes asbest

Resolusjoner etter Den europeiske trygdekodeks (CSS)

Resolusjon CSS (2000) 1 om Tysklands anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1996 til 30. juni 1997)

Resolusjon CSS (2000) 2 om Nederlands anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1996 til 30. juni 1997)

Resolusjon CSS (2000) 3 om Belgias anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 4 om Kypros» anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 5 om Danmarks anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 6 om Frankrikes anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 7 om Tysklands anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 8 om Hellas» anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 9 om Irlands anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 10 om Italias anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 11 om Luxembourgs anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 12 om Nederlands anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 13 om Norges anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 14 om Portugals anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 15 om Spanias anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 16 om Sveriges anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 17 om Sveits» anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 18 om Tyrkias anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 19 om Det forente kongerikes anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998)

Resolusjon CSS (2000) 20 om Belgias anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 21 om Danmarks anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 22 om Frankrikes anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 23 om Tysklands anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 24 om Hellas» anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 25 om Irlands anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 26 om Italias anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 27 om Luxembourgs anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 28 om Norges anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 29 om Portugals anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 30 om Spanias anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 31 om Sveriges anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 32 om Sveits» anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 33 om Tyrkias anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjon CSS (2000) 34 om Det forente kongerikes anvendelse av Den europeiske trygdekodeks og dens protokoll (perioden fra 1. juli 1998 til 30. juni 1999)

Resolusjoner etter Den europeiske sosialpakt (ChS)

Resolusjon ChS (2000) 1 - Den europeiske komité for sosiale rettigheter (ECSR) - valg av medlemmer

Resolusjoner angående Det europeiske diplom (Dip)

Resolusjon Dip (2000) 1 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Berezinski statlige biosfærereservat (Hviterussland)

Resolusjon Dip (2000) 2 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Doñana nasjonalpark (Spania)

Resolusjon Dip (2000) 3 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt De Boschplaat naturreservat (Nederland)

Resolusjon Dip (2000) 4 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Fair Isle nasjonale naturskjønne område (Det forente kongerike)

Resolusjon Dip (2000) 5 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Scandola naturreservat (Frankrike)

Resolusjon Dip (2000) 6 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Sasso Fratino naturreservat (Italia)

Resolusjon Dip (2000) 7 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Berchtesgaden nasjonalpark (Tyskland)

Resolusjon Dip (2000) 8 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Ecrins nasjonalpark (Frankrike)

Resolusjon Dip (2000) 9 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Ipolytarnóc verneområde (Ungarn)

Resolusjon Dip (2000) 10 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Szénás-fjellene verneområde (Ungarn)

Resolusjon Dip (2000) 11 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt de Weerribben naturreservat (Nederland)

Resolusjon Dip (2000) 12 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Donau-deltaet biosfærereservat (Romania)

Resolusjon Dip (2000) 13 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Bílé Karpaty landskapsvernområde (Den tsjekkiske republikk)

Resolusjon Dip (2000) 14 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Podyjí nasjonalpark (Den tsjekkiske republikk)

Resolusjon Dip (2000) 15 om fornyelse av Det europeiske diplom tildelt Karlstejn nasjonale naturreservat (Den tsjekkiske republikk)

Vedlegg 3
Medlemsland i Europarådet i 2000

Land | Opptaksdato
Albania | 13. juli 1995
Andorra | 10. november 1994
Armenia | 25. januar 2001
Aserbajdsjan | 25. januar 2001
Belgia | 8. august 1949
Bulgaria | 7. mai 1992
Danmark | 14. juli 1949
Estland | 14. mai 1993
Finland | 4. mai 1989
Frankrike | 4. august 1949
Georgia | 27. april 1999
Hellas | 9. august 1949
Irland | 2. august 1949
Island | 7. mars 1950
Italia | 3. august 1949
Kroatia | 6. november 1996
Kypros | 24. mai 1961
Latvia | 10. februar 1995
Liechtenstein | 23. november 1978
Litauen | 14. mai 1993
Luxembourg | 3. august 1949
Makedonia (FYROM) | 9. november 1995
Malta | 29. april 1965
Moldova | 13. juli 1995
Nederland | 5. august 1949
Norge | 30. juli 1949
Polen | 26. november 1991
Portugal | 22. september 1976
Romania | 7. oktober 1993
Russland | 28. februar 1996
San Marino | 16. november 1998
Slovakia | 30. juni 1993
Slovenia | 14. mai 1993
Storbritania | 26. juli 1949
Spania | 24. november 1977
Sveits | 6. mai 1963
Sverige | 20. juli 1949
Den tsjekkiske republikk | 30. juni 1993
Tyrkia | 13. april 1050
Tyskland | 30. juli 1959
Ukraina | 9. november 1995
Ungarn | 6. november 1990
Østerrike | 16. april 1956

Vedlegg 4
Forkortelser av ekspert- og styringsgrupper som Norge deltar i

ACVT | Advisory Committee for Vocational Training
ADACS | Activities for the development and consolidation of Democratic stability
CAHAR | Ad Hoc Committee of Experts on Legal Aspects of Territorial Asylum, Refugees and Stateless Persons
CAHB | Experts on Buildings Committee
CAHD | European Population Committee
CAHDI | Committee of Legal Advisers on Public International Law
CAHP | European Population Committee
CC-CULT | Culture Committee
CC-ED | Education Committee
CC-HER | Higher Education and Research Committee
CC-PAT | Cultural Heritage Committee
CDAP | (siste konferanse i 1998)Twelfth Conference of Directors of Prison Administration (hvert 3. år)
CDBI | Steering Committee on Bioethics
CDBI-CDSP XENO | Working Group on xénotransplantation
CDCC | Council for Cultural Co-operation
CDCJ | European Committee on Legal Co-operation
CDCS | European Committee for Social Cohesion
CDDH | Steering Committee for Human Rights
CDDS | Committee for the Development of Sports
CDEG | Steering Committee for Equality between Women and Men
CDEJ | European Steering Comittee for Youth
CDLR | Steering Committee on Local and Regional Democracy
CDMG | European Comittee on Migration
CDMM | Steering Committee on the Mass Media
CDPC | European Committee on Crome Problems
CD-P-SP | Public Health Comittee - Partial Agreement
CD-P-RR | Committee on Rehabilitation and Integration of People with Disabilities - Partial Agreement
CDSP | European Health Committee
CEMAT | Conference of Ministers responsible for Regional Planning
CJ-DA | Project Group on Administrative Law
CJ-EJ | Committee of Experts on Efficiency of Justice
CJ-FA | Committee of Experts on Family Law
CJ-IT | Committee of Experts on Information Technology and Law
CJ-NA | Committee of Experts on Nationality
CLRAE | Congress of Local and Regional Authorities of Europe
CJ-PD | Project Group on Data Projection
CPT | The European Committee for the Prevention of Torture and Inhuman or Degrading Treatment or Punishment
CS-CO | Committee of Experts on Standard-setting instruments
CS-CR | Committee of Experts for Coordination in the Social Security Field
CS-PS | Group of Specialists on Access to Social Protection
CS-QV | Group of Specialists on Improving the Quality of Life of Elderly Dependent Persons
DC-AU | Drafting Committee on a Legal Instrument on Regional Self-Government
DH-DEV | Committee of Experts for the Development of Human Rights
DH-MIN | Committee of Experts on Issues relating to the Protection of National Minorities
DH-PR | Committee of Experts for the Improvement of Procedures for the Protection of Human Rights
DH-S-AC | Group of Specialists on Access to Official Information
DI-S-RIT | Group of Specialists on Reservations Treaties of the Committee of Legal Advisers on Public International Law
ECML | European Centre for Modern Languages
ECRI | European Comission against Racism and Intolerance
ETS 123 | Multilateral Consultation of Parties to the European Convention for the Protection of Vertebrate Animals used for Experimental and other Scientific Purposes
ETS 132 | The European Convention on Transfrontier Television
ETS 65 | Working Party for the Preparation of the Third Multilateral Consultation of Parties to the European Convention for the Protection of Animals during International Transport
EURIMAGES | Eudiovisuel Eureka, Eudiovisuel Observatorium
EURIMAGES | Governing Board
GMC | Multidisiplinary Group on Corruption
GMCP | Working Group on Criminal Law
LR-E-FL | Committee of Experts on Local Finance
LR-E-FS | Committee of Experts on the Framework and Structure of Local and Regional Government
LR-E-PC | Committee of Experts on the Participation of Citizens in Local Public Life
LR-E-SP | Committee of Experts on Neighbourhood Services
LR-R-CT | Committee of Experts on Transfrontier Cooperation
MG-IN | Committee of Experts on Integration and Community Relations
MG-S-ROM | Specialist Group on Roma/Gypsies
MMF-26-HF | Committee of Liaison Officers responsible for the preparation of the XXVIth Session of the Conference of European Ministers responsible for Family Affairs
MM-S-DP | Spesialist gruppe for demokratiske og sosiale virkninger av digital kringkasting
MM-S-PJ | Group of Specialists on the Protection of Journalists
MM-S-PL | Group of Specialists on Media Pluralism
MM-S-PR | Group of Specialists on the Protection of Right Holders in the Media Field
MSS-7-HS | Committee of Senior Officials responsible for preparing the seventh Conference of European Ministers responsible for Social Security
OEA | European Audiovisual Observatory Continuation of Activities
PC-CO | Committee of Experts on Criminal Law and Criminological Aspects of organised Crime
PC-CRC | Twenty-Second Criminological Research Conference
PC-OC | Committee of Experts on the Operation of the European Convention in the Penal Field
PC-PP | Committee of Experts on Staff concerned with the Implementation of Sanctions
PC-JU | Committee of Experts on new ways of dealing with Juvenile Delinquency
PC-SE | Committee of Experts on the Protection of Children against Sexual Exploitation
PC-WI | Committee of experts on Intimidation for Witnesses and the Rights of the Defence
PO-S-MIG | Group of Specialists on the Demographic Caracteristics of Immigrant Population
P-RR-VIA | Working Group on violence against violence and ill-treatment as well as abuse of people with disabilities (under CD-P-RR)
P-RR-NTH | Working Group on impact of new technologies on the quality of life of persons with disabilities (under CD-P-RR)
PS-S-PH | Committee of Experts on Pharmaceutical Questions
PS-S-INNO | Group of Specialists on Innovatory Social Policies in the City
SP-CTO | Committee of Experts on Organisational Aspects of Co-operation in Organ Transplantation (sorterer under CDSP)
SP-HM | Committee of Experts on Blood Transfusion and Immunohaemotology (sorterer under CDSP)
SP-MPM | Committee of Experts on developing a methodology for drawing up guidelines on the best medical practices (sorterer under CDSP)
SP-R-GS | Select Committee of Experts on Quality Assurance in Blood Transfusion Services (sorterer under CDSP)
SP-SPM | The Adaption of Health Care Services on the Needs of People in Marginal Situations
SP-S-QA | Group of Specialists on Quality Assurance for Organs, Tissues and Cells
SP-WL | Committee of Experts on Criteria for the Management of waiting Lists and waiting times in Health Care
T-AP | Standing Committee of the European Convention for the Protection of Animals kept for Farming Purposes
T-CC | Convention Committee on the custody Convention
T-DO | Monitoring Group of the Anti-doping Convention
T-MG | Consultative Committee on the European Convention on the Legal Status of Migrant Workers
T-PD | (ETS 108) Consultative Committee of the Convention for the Protection of Individuals with Regard to Automatic Processing of Personal data
T-PVS | (kode for Bernkonvensjonen) Standing Committee on the Convention on the Conservation of European Wildlife and Natural Habitats
T-RV | Standing Committee of the European Convention on Spectator Violence and Misbehavior at Sports Events and in particular at Football Matches
ECSR | European Committee of Social Rights
T-TA | Multilateral Committee on the European Agreement on the Transmission of Applications for Legal Aid