Prop. 71 L

(2013–2014)
Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak)

Oppheving av lov om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard og endringer i helsetilsynsloven, legemiddelloven og lov om medisinsk utstyr

Tilråding fra Helse- og omsorgsdepartementet 11. april 2014, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Proposisjonens hovedinnhold

Helse- og omsorgsdepartementet foreslår i denne proposisjonen å oppheve totalforbudet mot tilvirkning av alkoholholdig drikk på Svalbard. Forbudet foreslås opphevet ved å oppheve lov 29. mai 1928 nr. 7 om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard (tilvirkningsloven) i sin helhet.

Det foreslås også endringer i lov 30. mars 1984 nr. 15 om statlig tilsyn med helse- og omsorgstjenesten m.m. (helsetilsynsloven), lov 4. desember 1992 nr. 132 om legemidler m.v. (legemiddelloven) og lov 12. januar 1995 nr. 6 om medisinsk utstyr, for å gi Kongen hjemmel til å gi forskrift om at disse lovene og forskrifter med hjemmel i lovene helt eller delvis skal gjelde for Svalbard og for de to første lovene også Jan Mayen. Slik forskriftshjemmel vil også åpne for at det kan fastsettes særlige regler under hensyn til de stedlige forholdene.

2 Bakgrunn

Samfunnsforholdene på Svalbard har gjennomgått store endringer de siste tiårene, og Longyearbyen er blitt mer lik lokalsamfunn på det norske fastlandet. Riksrevisjonen har i sin forvaltningsrevisjon pekt på at Svalbard synes underregulert på enkelte områder. Departementet mener at det er behov for større grad av lovregulering for Svalbard på helseområdet, blant annet når det gjelder regulering av helsepersonells yrkesutøvelse. I vurderingen av om helselovgivningen i større grad bør få anvendelse for Svalbard, står de overordnede føringene for lovregulering, administrasjon og tjenestetilbud for øygruppen sentralt.

Det offentlige helsetjenestetilbudet på Svalbard er samlet ved Longyearbyen sykehus. Sykehuset er organisert som en avdeling ved Universitetssykehuset Nord-Norge HF. I Barentsburg er det et sykehus som er eid og finansiert av det russiske gruveselskapet Trust Arktikugol. Hvilket offentlig helse- og omsorgstjenestetilbud som det til enhver tid er ønskelig å ha på øygruppen, er et spørsmål som må vurderes til dels uavhengig av i hvilken grad helselovgivningen gis anvendelse der. Lovgivning vil likevel være et viktig verktøy for å støtte opp under det offentlige velferdstilbudet man ønsker å ha på Svalbard.

Lokalsamfunnene på Svalbard og Jan Mayen er til dels svært forskjellige med hensyn til størrelse og sammensetning av befolkningen, infrastruktur, næringsvirksomhet mv. Det er bare på Svalbard at det finnes lokalsamfunn av noe størrelse (Longyearbyen og Barentsburg) og helsetjenestetilbud av et visst omfang. Dette medfører også forskjeller i behovet for regulering av helsemessige forhold.

På denne bakgrunn sendte Helse- og omsorgsdepartementet ut høringsnotat om helselovgivningens anvendelse for Svalbard og Jan Mayen 20. mars 2013. Departementet foreslo her at en rekke helselover og forskrifter gis hel eller delvis anvendelse for Svalbard. Enkelte av lovene ble også foreslått gjort gjeldende for Jan Mayen. Hovedhensikten er å modernisere helselovgivningen for Svalbard og legge den tettere opp til fastlandslovgivningen. Formålet er ikke å innføre nye typer tjenester i disse områdene.

Når det gjelder tilvirkning av alkoholholdig drikk på Svalbard, så har dagens forbud vært gjeldende siden 1928. De siste årene har det imidlertid vært reist ønske fra aktører både i Longyearbyen og i Barentsburg om å få starte tilvirkning av øl. Det har derfor vært behov for å vurdere om tilvirkningsforbudet på Svalbard bør oppheves. Forslag om å oppheve forbudet ble derfor også foreslått i høringsnotatet av 20. mars 2013.

3 Høringen

Høringsnotat om anvendelse av helselovgivningen for Svalbard og Jan Mayen ble 20. mars 2013 sendt på offentlig høring med frist 23. august 2013. Notatet ble sendt til følgende instanser:

Departementene

Sametinget

Barneombudet

Barne-, ungdoms- og familieetaten

Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet

Bioteknologinemnda

Datatilsynet

Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin

Den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi

Den nasjonale forskningsetiske komité for samfunnsvitenskap og humaniora

Forbrukerombudet

Forbrukerrådet

Forsvaret

Fylkesnemnda for barnevern og sosiale saker i Oslo og Akershus

Helsedirektoratet

Helseøkonomiforvaltningen (HELFO)

Innovasjon Norge

Institutt for allmenn- og samfunnsmedisin

Institutt for samfunnsforskning

Kreftregisteret

Landets fylkesmenn

Landets helseforetak

Landets høgskoler (m/helsefaglig utdannelse)

Landets pasientombud

Landets regionale helseforetak

Landets universiteter

Likestillings- og diskrimineringsombudet

Mattilsynet

Medisinsk fødselsregister

Meteorologisk institutt

Nasjonal sikkerhetsmyndighet

Nasjonalt folkehelseinstitutt

Nasjonalt kompetansesenter for prehospital akuttmedisin

Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten

NAV

Norsk pasientskadeerstatning

Norsk Polarinstitutt

Norsk senter for menneskerettigheter

Pasientskadenemnda

Personvernnemnda

Politidirektoratet

Regjeringsadvokaten

Regional komité for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk, Sør-Øst Norge

Regional komité for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk, Vest-Norge

Regional komité for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk, Nord-Norge

Regional komité for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk, Midt-Norge

Riksadvokaten

Riksrevisjonen

Senter for medisinsk etikk

Senter for sjeldne sykdommer og diagnosegrupper

SINTEF Helse

Statens autorisasjonskontor for helsepersonell

Statens helsepersonellnemnd

Statens helsetilsyn

Statens legemiddelverk

Statens råd for likestilling av funksjonshemmede

Statens strålevern

Statistisk sentralbyrå

Statsadvokatembetene

Stortingets ombudsmann for forvaltningen

Sysselmannen på Svalbard

Svalbard kirke

Teknologirådet

Troms politidistrikt

Universitetssenteret på Svalbard

Universitetssykehuset Nord-Norge HF – Longyearbyen sykehus

Longyearbyen lokalstyre

Akademikerne

Akupunkturforeningen

Ambulansepersonellets Yrkesorganisasjon

Apotek Spitsbergen

Apotekforeningen

Arbeidsgiverforeningen SPEKTER

Avinor Svalbard

Bioingeniørfaglig institutt (BFI), NITO

DELTA

Den Norske Advokatforening

Den Norske Dommerforening

Den Norske Jordmorforening

Den Norske Kreftforening

Den norske legeforening

Det Norske Diakonforbund

Diabetesforbundet

Fagforbundet

Farmasiforbundet

Fellesorganisasjonen FO

Finans Norge

Forskningsstiftelsen FAFO

Forum for Bioteknologi

Frivillige organisasjoners redningsfaglige forum

Funksjonshemmedes fellesorganisasjon

Fylkesrådet for funksjonshemmede

Helsetjenestens Lederforbund

Human-Etisk Forbund

Hovedredningssentralene

Hørselshemmedes Landsforbund

JURK

Juss-Buss

Jussformidlingen

Jusshjelpa

Kings Bay AS

Kosmetikkleverandørenes forening

Kommunesektorens organisasjon (KS)

Landsforeningen for hjerte- og lungesyke

Landsforeningen for Trafikkskadde

Landsorganisasjonen i Norge (LO)

Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner

Legeforeningens forskningsinstitutt

Legemiddelgrossistforeningen

Legemiddelindustriforeningen

Likestillingssenteret

Longyearbyen Røde Kors hjelpekorps

Mental Helse Norge

MS-forbundet

Nasjonalforeningen for folkehelsen

Norges Astma- og allergiforbund

Norges Blindeforbund

Norges Døveforbund

Norges Farmaceutiske Forening

Norges forskningsråd

Norges Handikapforbund

Norges Juristforbund

Norges kristelige legeforening

Norges Røde Kors

Norsk Audiografforbund

Norsk Ergoterapeutforbund

Norsk Forbund for Utviklingshemmede

Norsk Forskerforbund

Norsk Fysioterapeut Forbund

Norsk Helse- og velferdsforum

Norsk Helsesekretærforbund

Norsk Luftambulanse

Norsk Manuellterapeutforening

Norsk Pasientforening

Norsk Presseforbund

Norsk Psykologforening

Norsk Radiografforbund

Norsk Redaktørforening

Norsk Revmatikerforbund

Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste

Norsk Sykepleierforbund

Norsk Tjenestemannslag

Norske Homeopaters Landsforbund

Norske Naturterapeuters Hovedorganisasjon

Næringslivets Hovedorganisasjon

PARAT

PARAT Helse

Politiets Fellesforbund

Redd Barna

Røde Kors

Røntgeninstituttenes Fellesorganisasjon

Stiftelsen Organdonasjon

Store Norske Spitsbergen Kulkompani AS

Svalbard Næringsforening

Svalbard Reiselivsråd

Svalbard Science Forum

Telenor Svalbard

Trust Arktikugol

UNIO

Virke

Yngre legers forening

Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS)

Departementet mottok 40 høringssvar. Av disse hadde 25 merknader:

Fornyings-, administrasjon og kirkedepartementet

Justis- og beredskapsdepartementet

Miljøverndepartementet

Datatilsynet

Helse Nord RHF – Longyearbyen sykehus

Helse Nord RHF – Universitetssykehuset Nord-Norge HF

Helse Nord RHF

Helsedirektoratet

Fylkesmannen i Troms

Mattilsynet

Nasjonalt folkehelseinstitutt

Norsk pasientskadeerstatning

Pasient og brukerombudet i Troms

Statens autorisasjonskontor for helsepersonell

Statens helsetilsyn

Statens strålevern

Sysselmannen på Svalbard

Universitetssykehuset Nord-Norge HF

Longyearbyen Lokalstyre

Apotek Spitsbergen

Apotekforeningen

Den norske legeforening

Friskliv Longyearbyen

Norsk Radiografforbund

Overlege Kari Schrøder Hansen

Følgende høringsinstanser har avgitt uttalelse, men uttaler at de ikke har merknader eller innvendinger til høringsforslaget eller at de ikke ønsker å avgi høringsuttalelse:

Arbeidsdepartementet

Barne-, likestillings og inkluderingsdepartementet

Forsvarsdepartementet

Nærings- og handelsdepartementet

Samferdselsdepartementet

Utenriksdepartementet

Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten

Norges forskningsråd

Politidirektoratet

Regjeringsadvokaten

Riksadvokaten

Statens legemiddelverk

Arbeidsgiverforeningen Spekter

Kommunesektorens organisasjon (KS)

Landsorganisasjonen i Norge

4 Gjeldende rett

Norsk privatrett og strafferett samt rettspleielovgivning gjelder for Svalbard og Jan Mayen med mindre annet er fastsatt. For andre typer lovgivning er utgangspunktet det motsatte, jf. lov 17. juli 1925 nr. 11 om Svalbard (Svalbardloven) § 2 og lov 27. februar 1930 nr. 2 om Jan Mayen § 2. Helsemessige forhold på Svalbard reguleres i dag i hovedsak av en egen forskrift fra 1928 om læge- og sundhetsforholdene på Svalbard (sunnhetsforskriften). For Jan Mayen har man ikke tilsvarende regulering.

En rekke lover på helseområdet inneholder egne lovbestemmelser som åpner for at loven kan gis anvendelse for Svalbard eller Jan Mayen. Helsetilsynsloven, legemiddelloven og lov om medisinsk utstyr har imidlertid ingen slik bestemmelse som gir hjemmel for å gi loven anvendelse for Svalbard eller Jan Mayen.

Tilvirkning av alkoholholdig drikk (brennevin, øl, fruktvin og mjød) er ikke tillatt på Svalbard. Dette følger av lov 29. mai 1928 nr. 7 om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard § 1 første ledd. Etter lovens § 1 annet ledd, kan Kongen gi unntak fra forbudet. Ifølge Ot.prp. nr. 51 (1927) ble unntaksbestemmelsen tatt inn i tilfelle «uforutsette forhold» skulle gjøre unntak fra forbudet ønskelig. Det er ikke gitt noen unntak, og det er derfor ingen lovlig tilvirkning av alkoholholdig drikk på Svalbard i dag.

5 Høringsforslaget

Det ble i høringsnotatet av 20. mars 2013 om helselovgivningens anvendelelse for Svalbard og Jan Mayen foretatt en gjennomgang og vurdering av en rekke helselover og tilhørende forskrifter med tanke på om de bør gis anvendelse for Svalbard, og i så fall i hvilken utstrekning. Høringsnotatet inneholder en beskrivelse av hvilke helsetjenester som ytes på Svalbard, men ikke en gjennomgang og vurdering av innholdet i, kvaliteten på og omfanget av de eksisterende helsetjenestene på Svalbard og fremtidige ressursbehov i den forbindelse.

Helse- og omsorgsdepartementet foreslo i høringsnotatet at en rekke helselover og forskrifter skal gis hel eller delvis anvendelse for Svalbard. Enkelte av lovene ble også foreslått gjort gjeldende for Jan Mayen. Hovedhensikten er å modernisere helselovgivningen for Svalbard og legge den tettere opp til fastlandslovgivningen. Formålet er ikke å innføre nye typer tjenester i disse områdene.

Gjennomgangen ble avgrenset mot enkelte helselover som er under revisjon eller som det ikke er aktuelt å gjøre gjeldende for Svalbard ut fra de overordnede føringene for Svalbard. Høringsnotatet inneholdt utkast til lovbestemmelser og forskrift.

Forslagene i høringsnotatet var i hovedtrekk:

Oppheving av lov om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard med sikte på å erstatte forbudet mot tilvirkning med en bevillingsordning tilsvarende ordningen på fastlandet

Lovendring i helsetilsynsloven for å gi hjemmel for å gi loven anvendelse for Svalbard og Jan Mayen

Lovendring i legemiddelloven for å gi hjemmel for å gi loven anvendelse for Svalbard og Jan Mayen

Lovendring i lov om medisinsk utstyr for å gi hjemmel for å gi loven anvendelse for Svalbard

Oppheving av sunnhetsforskriften

Ny forskrift som utvider virkeområdet for en rekke helselover og helseforskrifter til å omfatte Svalbard, og for enkelte lover også Jan Mayen

Utkastet til forskrift som utvider virkeområdet for en rekke helselover og helseforskrifter, omfattet forslag om at følgende helselover som ikke gjelder på Svalbard i dag, gis hel eller delvis anvendelse for Svalbard:

Helsepersonelloven

Helsetilsynsloven

Helseberedskapsloven

Smittevernloven

Folkehelseloven

Spesialisthelsetjenesteloven

Legemiddelloven

Apotekloven

Kosmetikkloven

Psykisk helsevernloven

Helseforskningsloven

Steriliseringsloven

Behandlingsbiobankloven

Bioteknologiloven

Alternativ behandlingsloven

Når det gjelder matloven, er enkelte av matlovens bestemmelser som gjelder landdyrhelse og enkelte forskrifter som gjelder landdyrhelse, allerede gitt anvendelse for Svalbard. Det ble i høringsnotatet foreslått at hele matloven gis anvendelse for Svalbard og at det senere gjøres en egen vurdering av anvendelsen av de enkelte forskriftene som er gitt med hjemmel i loven.

I tilknytning til enkelte av lovene ble det foreslått overgangsregler eller tilpasninger ut fra de stedlige forholdene. Forskrifter gitt med hjemmel i lovene ble i noen grad foreslått gjort gjeldende.

Det ble i høringsnotatet foreslått at følgende helselover som ikke gjelder på Jan Mayen i dag, gis anvendelse for Jan Mayen, med enkelte tilpasninger:

Helsepersonelloven

Helsetilsynsloven

Alternativ behandlingsloven

6 Høringsinstansenes syn

Ingen høringsinstanser har gått i mot oppheving av forbudet mot tilvirkning av alkoholholdig drikk på Svalbard. De som har uttalt seg direkte om opphevingen av forbudet, Longyearbyen lokalstyre, Sysselmannen på Svalbard, Justis- og beredskapsdepartementet og overlege Kari Schrøder Hansen ved Svalbard sykehus, er positive eller har ingen innvendinger mot å åpne opp for tilvirkning på Svalbard.

Longyearbyen lokalstyre uttaler at det er viktig å arbeide for et bredt og utviklende næringsliv, og at det er ønskelig å komme i gang med mikrobryggerivirksomhet både i Longyearbyen og Barentsburg. De ber derfor om at:

«tilvirkningsforbudet oppheves og at det etableres en bevillingsordning, tilsvarende fastlandet, som gjør denne næringsveien mulig.»

Kari Schrøder Hansen mener at tilvirkningsloven fra et medisinsk synspunkt kan fjernes, da tilvirkning sannsynligvis vil ha liten betydning med tanke på økt alkoholbruk.

Ingen høringsinstanser har hatt innvendinger mot forslagene om å gi Kongen hjemmel til å fastsette at helsetilsynsloven, legemiddelloven og lov om medisinsk utstyr skal gjelde på Svalbard, og hjemmel til å fastsette at helsetilsynsloven og legemiddelloven skal gjelde på Jan Mayen.

Høringsuttalelser som gjelder forskriftsutkastet som utvider virkeområdet for en rekke helselover og -forskrifter til å omfatte Svalbard, og for enkelte lover også Jan Mayen, vurderes av departementet i det videre arbeidet med forskriften.

7 Departementets vurdering

Helse- og omsorgsdepartementet registrerer at det er stor støtte til forslaget om å oppheve dagens forbud mot tilvirkning av alkoholholdig drikk på Svalbard og å erstatte forbudet med en bevillingsordning slik som på fastlandet. Loven som forbyr tilvirkning er av eldre dato, og det er nå aktører som har ytret ønske om å brygge øl på øygruppen. Departementet kan ikke se noen tungtveiende grunner for at det ikke skal åpnes for slik tilvirkning på Svalbard, på samme måte som på fastlandet, og foreslår derfor at forbudet oppheves.

Lov om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard har, til tross for sin tittel, ingen funksjon ut over å forby tilvirkning. Loven foreslås derfor opphevet i sin helhet.

Dersom loven oppheves, uten å erstatte den med et annet regelverk, vil det ikke være noen krav for å drive tilvirkning av alkoholholdig drikk på Svalbard. Det er derfor nødvendig å få på plass et regelverk som regulerer tilvirkning og som kan tre i kraft samtidig med at loven oppheves. Som foreslått i høringsnotatet, bør bevillingsordningen for tilvirkning på fastlandet etter alkoholloven gjelde tilsvarende på Svalbard med nødvendige tilpasninger grunnet særlige forhold på Svalbard. Den delen av lovforslaget som opphever tilvirkningsloven, bør derfor ikke tre i kraft før regelverket for bevillingsordningen er klart for å bli vedtatt. På denne bakgrunn, og med det forbehold at Stortinget vedtar oppheving av forbudet mot tilvirkning, sendte Helse- og omsorgsdepartementet 17. februar 2014 ut forskriftsforslag til bevillingsordning for tilvirkning av alkoholholdig drikk på Svalbard på høring. Bevillingsordningen vil være hjemlet i alkoholloven § 1-2 annet ledd som fastsetter at departementet kan gi forskrifter om alkohollovens anvendelse på Svalbard.

I motsetning til mange andre lover på helsefeltet, har ikke helsetilsynsloven, legemiddelloven og lov om medisinsk utstyr noen bestemmelse med hjemmel for å gi forskrift om lovens anvendelse for Svalbard og Jan Mayen. I høringsnotatet foreslo departementet slik lovhjemmel i helsetilsynsloven og legemiddelloven. I lov om medisinsk utstyr ble det i høringsnotatet foreslått lovhjemmel til å gjøre loven gjeldende på Svalbard.

I likhet med forslaget i høringsnotatet, foreslår departementet å endre helsetilsynsloven og legemiddelloven slik at det inntas hjemmel for ved forskrift å fastsette at lovene helt eller delvis skal gis anvendelse for Svalbard og Jan Mayen, selv om det ut fra forholdene på Jan Mayen ikke vurderes å være grunn til å gi legemiddelloven anvendelse der nå.

Når det gjelder lov om medisinsk utstyr, ble det i høringsnotatet uttalt at det ville være behov for en vurdering av om denne loven med tilhørende forskrifter samlet skal gjøres gjeldende på Svalbard. I likhet med forslaget i høringsnotatet, foreslår imidlertid departementet å endre loven nå slik at det inntas hjemmel for å kunne fastsette i forskrift at loven helt eller delvis skal gis anvendelse for Svalbard.

8 Økonomiske og administrative konsekvenser

Forslagene i denne proposisjonen vil isolert sett ikke ha økonomiske og administrative konsekvenser.

Økonomiske og administrative konsekvenser av å innføre en bevillingsordning for tilvirkning av alkoholholdig drikk på Svalbard er vurdert i det separate høringsnotatet av 17. februar 2014 om en slik bevillingsordning. De administrative og økonomiske kostnadene antas å være små da det er foreslått å bruke samme regelverk og samme bevillings- og tilsynsmyndighet som på fastlandet (Helsedirektoratet).

Hva gjelder de foreslåtte lovhjemlene i helsetilsynsloven, legemiddelloven og lov om medisinsk utstyr, kan det bli tale om økonomiske og administrative konsekvenser først dersom de benyttes til å gi lovene og eventuelt tilhørende forskrifter helt eller delvis anvendelse. Slike konsekvenser er i noen grad omtalt i høringsnotatet om helelovgivningens anvendelse for Svalbard og Jan Mayen, og departementet vil vurdere konsekvensene nærmere i forbindelse med forskriftsarbeidet.

9 Merknader til bestemmelsene

9.1 Lov om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard

Opphevingen av loven innebærer at forbudet mot tilvirkning av all alkoholholdig drikk på Svalbard oppheves. Det forutsettes at forbudet erstattes av forskriftsbestemmelser om krav til tilvirkningsbevilling i medhold av alkoholloven § 1-2 annet ledd.

9.2 Helsetilsynsloven

Lovendringen innebærer at Kongen i forskrift kan bestemme at helsetilsynsloven helt eller delvis skal gjelde for Svalbard og Jan Mayen. I slik forskrift kan det også fastsettes i hvilken utstrekning forskrifter gitt med hjemmel i helsetilsynsloven skal gjelde. Videre kan det fastsettes tilpasninger ut fra de stedlige forholdene, blant annet for å fastsette hvilken instans som skal føre tilsyn.

I høringsnotatet av 20. mars 2013 ble det foreslått å fastsette forskrift slik at helsetilsynsloven skal gjøres gjeldende på Svalbard og Jan Mayen. I høringsnotatet ble det foreslått at Fylkesmannen i Troms skal ha de oppgaver og den myndighet for Svalbard som Fylkesmannen har etter helsetilsynsloven og forskrifter. Det er foreslått at tilsynet for Svalbard skal gjennomføres i samråd med Sysselmannen. I høringsnotatet ble det videre foreslått at Fylkesmannen i Nordland skal ha de oppgaver og den myndighet for Jan Mayen som Fylkesmannen har etter helsetilsynsloven. Departementet vil vurdere dette nærmere i forbindelse med forskriftsarbeidet.

9.3 Legemiddelloven

Bestemmelsen åpner for at det i forskrift kan fastsettes at hele eller deler av loven eller forskrifter i medhold av loven også skal gjelde på Svalbard og Jan Mayen.

I høringsnotat av 20. mars 2013 ble det foreslått at legemiddelloven og forskrifter i medhold av den skal gjøres gjeldende på Svalbard med noen tilpasninger, men det ble foreløpig ikke foreslått at loven skal gjøres gjeldende på Jan Mayen. Departementet vil vurdere dette nærmere i forbindelse med forskriftsarbeidet.

9.4 Lov om medisinsk utstyr

Bestemmelsen åpner for at det i forskrift kan fastsettes at hele eller deler av loven eller forskrifter i medhold av loven også skal gjelde på Svalbard dersom dette skulle bli aktuelt. Departementet vil vurdere dette nærmere i forbindelse med forskriftsarbeidet.

Tilråding

Helse- og omsorgsdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om oppheving av lov om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard og endringer i helsetilsynsloven, legemiddelloven og lov om medisinsk utstyr.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om oppheving av lov om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard og endringer i helsetilsynsloven, legemiddelloven og lov om medisinsk utstyr i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til lov om oppheving av lov om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard og endringer i helsetilsynsloven, legemiddelloven og lov om medisinsk utstyr

I

Lov 29. mai 1928 nr. 7 om tilvirkning og omsetning av alkoholholdige drikkevarer på Svalbard oppheves.

II

I lov 30. mars 1984 nr. 15 om statlig tilsyn med helse- og omsorgstjenesten m.m. skal § 7 nytt annet ledd lyde:

Kongen kan gi forskrift om at loven og forskrifter med hjemmel i loven helt eller delvis skal gjelde for Svalbard og Jan Mayen og kan fastsette særlige regler under hensyn til de stedlige forholdene.

III

I lov 4. desember 1992 nr. 132 om legemidler m.v. skal ny § 2 a lyde:

Kongen kan gi forskrift om at loven og forskrifter med hjemmel i loven helt eller delvis skal gjelde for Svalbard og Jan Mayen og kan fastsette særlige regler under hensyn til de stedlige forholdene.

IV

I lov 12. januar 1995 nr. 6 om medisinsk utstyr skal § 1 nytt annet ledd lyde:

Kongen kan gi forskrift om at loven og forskrifter med hjemmel i loven helt eller delvis skal gjelde for Svalbard og kan fastsette særlige regler under hensyn til de stedlige forholdene.

V

Loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer. Kongen kan sette i kraft de enkelte bestemmelsene til forskjellig tid.