Prop. 55 LS

(2024–2025)
Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak og stortingsvedtak)

Lov om kryptoeiendeler (kryptoeiendelsloven) og samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025 om innlemmelse i EØS-avtalen av forordning (EU) 2023/1114

Tilråding fra Finansdepartementet 7. mars 2025, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Støre)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Proposisjonens hovedinnhold

Finansdepartementet legger med dette frem forslag til en ny lov om kryptoeiendeler for å gjennomføre Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937 (heretter omtalt som MiCA, MiCA-forordningen eller kryptoeiendelsforordningen) i norsk rett med de tilpasninger som følger av EØS-komitébeslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025. Proposisjonen inneholder også forslag om samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025.

MiCA-forordningen inneholder felleseuropeiske regler om utstedelse, offentlig tilbud og opptak til handel av kryptoeiendeler, samt regler om å yte tjenester knyttet til kryptoeiendeler og om markedsmisbruk i kryptoeiendelsmarkedet. Reglene skal blant annet bidra til å fremme innovasjon, investorbeskyttelse og markedsintegritet, samt sikre finansiell stabilitet. Med kryptoeiendel menes en digital representasjon av en verdi eller en rettighet som kan overføres og oppbevares elektronisk ved bruk av distribuert registerteknologi eller lignende teknologi.

I punkt 2 gis det en oversikt over bakgrunnen for lovforslaget, herunder om det norske markedet for kryptoeiendeler, kort om MiCA-forordningen og høringen av et utkast til gjennomføringslov. Punkt 3 inneholder en nærmere redegjørelse om MiCA-forordningen. I punkt 4 redegjøres det for gjeldende norsk rett om kryptoeiendeler. I punkt 5 behandles forslaget til en ny kryptoeiendelslov. Lovforslaget gjennomfører MiCA-forordningen i norsk rett ved inkorporasjon, og inneholder bestemmelser om tilsynsmyndighet, nasjonalt tilsyn med kryptoeiendelsmarkedet, administrative tiltak og straff, enkelte særlige regler som kommer til anvendelse når EFTAs overvåkingsorgan fører tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken, og en avsluttende bestemmelse om overgangsregler og ikrafttredelse. I punkt 6 redegjøres det for endringer i andre lover. I punkt 7 redegjøres det for EØS-komitébeslutningen og forslag til Stortingets vedtak om samtykke til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning. Punkt 8 omhandler økonomiske og administrative konsekvenser av lovforslaget, og i punkt 9 omtales særmerknadene til de enkelte lovbestemmelsene.

MiCA-forordningen inneholder bestemmelser om overføring av noe forvaltningsmyndighet til den europeiske banktilsynsmyndigheten (EBA) og den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndigheten (ESMA). Denne tilsvarende myndigheten er for EFTA-statene lagt til EFTAs overvåkingsorgan, jf. tilpasning i EØS-komiteen beslutning artikkel 1 nr. 1.

Norge deltok i EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025 med forbehold om Stortingets samtykke, jf. EØS-avtalen artikkel 103. EØS-komitébeslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025 om innlemmelse i EØS-avtalen av MiCA-forordningen i uoffisiell norsk oversettelse følger som trykt vedlegg til proposisjonen. MiCA-forordningen i uoffisiell norsk oversettelse følger også som trykt vedlegg.

2 Bakgrunn for lovforslaget

2.1 Kort om det norske markedet for kryptoeiendeler

Det eksisterer ingen fullstendig regulering av markedet for kryptoeiendeler i Norge i dag. Regelverket i Norge i dag regulerer kun tilbydere av vekslings- eller oppbevaringstjenester for virtuell valuta (heretter omtalt som kryptoeiendeler). Slike tjenestetilbydere har vært underlagt registreringsplikt hos Finanstilsynet siden 15. oktober 2018. Per 31. januar 2025 har Finanstilsynet registrert 13 foretak som utøver én eller begge av disse tjenestene.

Utstedere av kryptoeiendeler, og de som tilbyr andre tjenester knyttet til kryptoeiendeler enn vekslings- og oppbevaringstjenester, er ikke særskilt regulert i gjeldende rett. Hovedvekten av foretak som i dag er registrert hos Finanstilsynet, tilbyr både veksling og oppbevaring av kryptoeiendeler. Foretakene rapporterer om varierende grad av aktivitet, hvor den største andelen konsentreres rundt fire av de 13 foretakene. Av de 13 foretakene som er registrert hos Finanstilsynet, er ti foretak norske aksjeselskaper, og tre er norske filialer av et utenlandsk foretak (NUF) registrert med tillatelse i Norge. Også andre utenlandske tilbydere, herunder foretak fra andre EØS-stater med tillatelse til å yte tjenester knyttet til kryptoeiendeler der, har søkt om registrering hos Finanstilsynet. Disse søknadene er imidlertid avslått på grunn av manglende oppfyllelse av vilkår i hvitvaskingsregelverket. Finanstilsynet viser i høringsnotatet til at tilsynet er kjent med én kryptoeiendel knyttet til norske kroner. Det er også flere foretak som tilbyr kryptoeiendelstjenester som faller utenfor dagens regelverk, men som vil kreve tillatelse etter MiCA. Eksempler på dette er rådgivning, samt oppbevaring og administrering av midler uten at det lagres private kryptografiske nøkler.

Finanstilsynet viser til at omfanget av tilbydere som aktivt retter seg mot, eller opererer i, det norske markedet uten å være registrert hos Finanstilsynet, er usikkert. Finanstilsynet viser til at flere kilder, herunder Økokrim, peker på at mange nordmenn regelmessig benytter utenlandske tjenestetilbydere. Analyseselskapet K33 Research har i samarbeid med konsulentselskapet EY anslått at 345 000 nordmenn eide virtuelle valutaer i mars 2023, en nedgang på ca. 75 000 kryptoeiendelseiere fra året før. Tallene må anses som usikre. Ifølge Skatteetaten rapporterte om lag 54.000 personer at de eide kryptovaluta i skattemeldingen for 2023.

Norges Bank gjennomførte i januar og februar 2024 en undersøkelse om kunnskap om og bruk av kryptoeiendeler i Norge (publisert i Norges Bank Memo nr. 2 2024). Utvalget var representativt for individer ned til 16 år på landsbasis. Undersøkelsen viste at 15 prosent av befolkningen hadde eid kryptoeiendeler, men 11 prosent av befolkningen hadde kryptoeiendeler på tidspunktet for undersøkelsen. Undersøkelsen viste videre at 96 prosent av befolkningen har hørt om kryptoeiendeler. Kryptoeiendelene som utvalget kjente best til, var Bitcoin, Dogecoin og Ether. Dette var også kryptoeiendelene som flest i utvalget eide. Henholdsvis 13 og 11 prosent av befolkningen var også kjent med desentralisert finans og stablecoins. Sammenholdt med undersøkelser fra andre land, viste undersøkelsen at kunnskap om og eierskap til kryptoeiendeler i Norge er sammenlignbart med andre avanserte økonomier.

2.2 Kort om MiCA-forordningen

MiCA-forordningen fastsetter krav for dem som er involvert i utstedelse, offentlige tilbud eller opptak til handel av kryptoeiendeler, eller som yter tjenester knyttet til kryptoeiendeler i EU, jf. artikkel 2 nr. 1. Formålet med MiCA-forordningen er å sikre en forholdsmessig behandling av utstedere av kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester, fremme finansiell stabilitet og velfungerende betalingssystemer og håndtere pengepolitiske risikoer som kan oppstå for e-pengetoken eller eiendelsbaserte token.

MiCA skiller mellom tre hovedkategorier kryptoeiendeler (token): eiendelsbaserte token, e-pengetoken og kryptoeiendeler som verken er eiendelsbaserte token eller e-pengetoken (heretter omtalt som «andre kryptoeiendeler»). Hver av de tre hovedkategoriene kryptoeiendeler er omfattet av ulike krav avhengig av de risikoene de medfører, se punkt 18 av fortalen til MiCA.

E-pengetoken er en type kryptoeiendel som skal opprettholde en stabil verdi ved å vise til én offisiell valutas verdi. Utstedere av e-pengetoken er omfattet av regler om offentlige tilbud, opptak til handel, utstedelse, innløsning, hvitbok (informasjonsdokument), markedsføring, investering av midler mottatt i bytte mot e-pengetoken, gjenopprettings- og innløsningsplaner, og forbud mot renter. I tillegg inneholder MiCA særskilte krav til utstedere av e-pengetoken som klassifiseres som signifikante e-pengetoken.

Eiendelsbaserte token er en type kryptoeiendel som ikke er et e-pengetoken, og som skal opprettholde en stabil verdi ved å vise til en annen verdi eller rettighet eller en kombinasjon av disse. Utstedere av eiendelsbaserte token er omfattet av regler om offentlige tilbud, opptak til handel og innløsning, krav til innhold i informasjonsdokument, regler om eiendelsreserve og om erverv av utstedere av eiendelsbaserte token. I tillegg inneholder MiCA særskilte krav til utstedere av eiendelsbaserte token som klassifiseres som signifikante eiendelsbaserte token.

For andre kryptoeiendeler inneholder ikke forordningen bestemmelser som er rettet mot utstedere av slike kryptoeiendeler. Pliktbestemmelsene er rettet mot dem som tilbyr kryptoeiendeler til offentligheten, og mot dem som søker om at kryptoeiendelen tas opp til handel på en handelsplattform.

MiCA inneholder videre regler for ytere av kryptoeiendelstjenester, herunder krav om tillatelse og melding, god forretningsskikk, håndtering av interessekonflikter, oppbevaring av kundenes kryptoeiendeler og betalingsmidler, kapitalforhold, klagehåndtering, utkontraktering, og organisering. MiCA inneholder også regler om forebygging av, og forbud mot, markedsmisbruk, herunder misbruk av innsideinformasjon og markedsmanipulasjon.

Forordningen del VII gir regler om tilsynet med kryptoeiendelsmarkedet og aktørene som opptrer i markedet, herunder om tilsynsmyndigheten og virkemidler i det løpende tilsynsarbeidet, administrative sanksjoner, andre forvaltningstiltak og straff, samt EBAs direktetilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-pengetoken.

MiCA-forordningen ble vedtatt i EU 20. april 2023. Forordningen trådte i kraft i EU 29. juni 2023, og får anvendelse i EU fra 30. desember 2024. Forordningen del III og IV får anvendelse fra 30. juni 2024.

MiCA-forordningen endrer blant annet i artikkel 144 EBA-forordningen (forordningen (EU) nr. 1093/2010) og i artikkel 145 ESMA-forordningen (forordning (EU) 1095/2010) ved at virkeområdet til disse to forordningene utvides til å gjelde MiCA.

MiCA-forordningen består av ni deler på til sammen 149 artikler. Forordningen vil bli utfylt av delegerte kommisjonsforordninger, utarbeidet og fastsatt av EU-kommisjonen, samt av tekniske standarder. De tekniske standardene utarbeides av den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndigheten (ESMA) og av den europeiske banktilsynsmyndigheten (EBA) og fastsettes av EU-kommisjonen i forordningsform.

2.3 Høring av Finanstilsynets høringsnotat om gjennomføring av MiCA-forordningen i norsk rett

På oppdrag fra Finansdepartementet utarbeidet Finanstilsynet i februar 2024 et høringsnotat om gjennomføring av MiCA-forordningen i norsk rett. Høringsnotatet inneholdt forslag til en egen lov om gjennomføring av forordningen.

Finansdepartementet sendte 1. mars 2024 høringsnotatet på høring med frist 1. juni 2024. Høringsnotatet ble send til følgende høringsinstanser:

Departementene

Arbeids- og velferdsdirektoratet

Brønnøysundregistrene

Datatilsynet

Direktoratet for forvaltning og økonomistyring

Finanstilsynet

Folketrygdfondet

Forbrukerrådet

Forbrukertilsynet

Konkurransetilsynet

Likestillings- og diskrimineringsombudet

Lotteri- og stiftelsestilsynet

Norges Bank

Regelrådet

Regjeringsadvokaten

Riksrevisjonen

Riksadvokaten

Skattedirektoratet

Statistisk sentralbyrå

Stortingets ombudsmann for forvaltningen

Tilsynsrådet for Advokatvirksomhet

Økokrim

Handelshøyskolen BI

Handelshøyskolen i Bodø

Høgskulen på Vestlandet

Norges Handelshøyskole

Universitetet i Agder

Universitetet i Bergen

Universitetet i Oslo

Universitetet i Søraust-Noreg

Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet

Advokatforeningen

Akademikerne

Aksjonærforeningen i Norge

Arbeidsgiverforeningen Spekter

Bankenes sikringsfond

Bedriftsforbundet

Caritas Norge

Changemaker

Coop Norge SA

Deloitte AS

Den Norske Aktuarforening

Den norske Revisorforening

Econa

Eiendomsmeglerforetakenes forening

Energi Norge

EVRY

Finans Norge

Finansforbundet

Finansieringsselskapenes forening

Finansmarkedsfondet

Forum for Utvikling og Miljø

Havtrygd Gjensidig Forsikring

Hovedorganisasjonen for universitets- og høyskoleutdannede

Hovedorganisasjonen Virke

Huseiernes landsforbund

Industri Energi

Initiativ for etisk handel

Juridisk rådgivning for kvinner

KnowledgeGroup AS

Kommunalbanken Norge

KPMG AS

KS

LO

Nasdaq OMX Oslo ASA

Nordic Association of Electricity Traders

Nordic Trustee

Norges Bitcoin- og Blockchainforening

Norges Bondelag

Norges eiendomsmeglerforbund

Norges Ingeniør- og Teknologorganisasjon

Norges Interne Revisorers Forening

Norges Juristforbund

Norges Kommunerevisorforbund

Norges Rederiforbund

Norges Røde Kors

Norges Skogeierforbund

Norges takseringsforbund

Norsk Bergindustri

Norsk Crowdfunding Forening

Norsk Hydro ASA

Norsk Journalistlag

Norsk Kapitalforvalterforening

Norsk landbrukssamvirke

Norsk olje og gass

Norsk Presseforbund

Norsk Redaktørforening

Norsk Sjøoffiserers Forbund

Norsk Venturekapitalforening

Norsk Øko-Forum

Norske boligbyggelags landsforbund AL

Norske finansanalytikeres forening

Norske Forsikringsmegleres Forening

Norske Kredittopplysningsbyråers Forening

NTL-Skatt

NHO

Oslo børs

Oslosenteret

Pensjonskasseforeningen

Personskadeforbundet LTN

Plan Norge

Publish What You Pay Norway

Redd Barna

Regnskap Norge

Skattebetalerforeningen

Skatterevisorenes Forening

Småbedriftsforbundet

Sparebankforeningen i Norge

Statens Pensjonskasse

Statoil Norge AS

Storebrand

Støttekomiteen for Vest-Sahara

The Nordic Association of Marine Insurers (CEFOR)

Verdipapirfondenes forening

Verdipapirforetakenes Forbund

Verdipapirsentralen

Virke Inkasso

Yara International ASA

Yrkesorganisasjonenes sentralforbund

Økonomiforbundet

Følgende høringsinstanser har hatt realitetsmerknader til forslaget:

Norges Bank

Regelrådet

Norsk Redaktørforening

Skattedirektoratet

Økokrim

Følgende høringsinstanser har opplyst at de ikke vil inngi høringsuttalelse eller at de ikke har merknader til forslaget:

Brønnøysundregistrene

Forsvarsdepartementet

Justis- og beredskapsdepartementet

Statistisk sentralbyrå (SSB)

Den Norske Aktuarforening

3 Nærmere om innholdet i MiCA-forordningen

3.1 MiCA-forordningen Del I – Formål, virkeområde og definisjoner

Artikkel 1 fastslår at MiCA fastsetter ensartede krav til offentlige tilbud om og opptak til handel på en handelsplattform av kryptoeiendeler, krav til ytere av kryptoeiendelstjenester, krav til kundevern og tiltak for å hindre markedsmisbruk. I fortalen punkt 6 fremgår det at formålet med disse rammene er å sikre en forholdsmessig behandling av utstedere av kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester, fremme finansiell stabilitet og velfungerende betalingssystemer og håndtere pengepolitiske risikoer som kan oppstå for e-pengetoken eller eiendelsbaserte token.

Artikkel 2 angir virkeområdet til MiCA. Forordningen får anvendelse på fysiske og juridiske personer som er involvert i utstedelse av, offentlig tilbud om og opptak til handel av kryptoeiendeler, eller som yter tjenester knyttet til kryptoeiendeler i Unionen. Det er gjort en rekke unntak, blant annet for kryptoeiendeler som faller inn under nærmere angitt felleseuropeisk finanslovgivning, kryptoeiendeler som er ikke-fungible, det vil si ikke-ombyttbare kryptoeiendeler, og digitale sentralbankpenger, se punkt 13 av fortalen til MiCA. Videre følger det av MiCAs fortale punkt 22 at kryptoeiendelstjenester som ytes på en fullt ut desentralisert måte uten en formidler, bør falle utenfor MiCAs virkeområde.

MiCA artikkel 3 inneholder definisjoner, og definerer blant annet kryptoeiendel som et «digitalt uttrykk for en verdi eller for en rettighet som kan overføres og lagres elektronisk ved bruk av desentralisert registerteknologi eller lignende teknologi». Det er ikke presisert hva som forstås med «lignende teknologi», men desentralisert registerteknologi er definert i artikkel 3 nr. 1 (1) som en teknologi om muliggjør drift og bruk av desentraliserte registre.

3.2 MiCA-forordningen Del II – Andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken

MiCA del II fastsetter krav for tilbydere av andre kryptoeiendeler som ikke er eiendelsbaserte token eller e-pengetoken (her betegnet «andre kryptoeiendeler»), se MiCA artikkel 4 til 15. I motsetning til det som gjelder for eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, inneholder ikke forordningen bestemmelser som er rettet særlig mot utstedere av slike kryptoeiendeler. Pliktbestemmelsene i del II er rettet mot dem som tilbyr kryptoeiendeler til offentligheten, og mot dem som søker om at kryptoeiendelen tas opp til handel på en handelsplattform. Det stilles også krav til handelsplattformer når de tar opp kryptoeiendeler til handel på eget initiativ.

Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 4.1 redegjort nærmere for kravene til handelsplattformer når de tar opp kryptoeiendeler til handel på eget initiativ, og skriver:

«MiCA artikkel 4 nr. 1 fastsetter vilkår for fremsettelse av offentlige tilbud i andre kryptoeiendeler. Vedkommende må være en juridisk person og må oppfylle nærmere angitte krav til hvitbok («white paper», i det følgende betegnet som «informasjonsdokument») og markedsføringsmateriale, samt kravene i artikkel 14 til bl.a. god forretningsskikk, håndtering av interessekonflikter, likebehandling og tekniske systemer. Det er gjort viktige unntak fra disse vilkårene i artikkel 4 nr. 2 og 3. Tilbyders plikt til å offentliggjøre resultatet av det offentlige tilbudet, er regulert i MiCA artikkel 10.

MiCA artikkel 5 nr. 1 inneholder lignende vilkår for å søke om opptak til handel av andre kryptoeiendeler i EØS som det som gjelder for offentlige tilbud etter artikkel 4. Det fremgår at operatøren av en handelsplattform kan ta opp slike kryptoeiendeler til handel på eget initiativ, jf. MiCA artikkel 5 nr. 2, samt vilkårene for dette.»

Når det gjelder informasjonsdokumentet/hvitboken, stilles det krav om at det skal være egnet til å gi potensielle investorer informasjon om egenskaper, funksjoner og risikoer ved kryptoeiendelene. Bestemmelser om utforming, innhold, publisering og endring av informasjonsdokumentet for andre kryptoeiendeler, følger av MiCA artikkel 6, 9 og 12. Informasjonsdokumentet skal sendes til tilsynsmyndigheten i hjemstaten, vedlagt en forklaring på hvorfor kryptoeiendelen ikke er et e-pengetoken, et eiendelsbasert token eller er unntatt MiCA som følge av at den faller inn under nærmere angitt felleseuropeisk finanslovgivning. Dette skal gjøres senest 20 virkedager før informasjonsdokumentet publiseres, jf. artikkel 8. Tilsynsmyndigheten skal ikke kreve forhåndsgodkjennelse av informasjonsdokumentet, men plikter å videresende det til ESMA og til tilsynsmyndighetene i vertsstatene, det vil si andre EØS-stater der kryptoeiendelene planlegges tilbudt til offentligheten eller tatt opp til handel. Etter publisering av informasjonsdokumentet, kan kryptoeiendelen tilbys i hele EØS, og kan tas opp til handel på EØS-handelsplattformer, jf. artikkel 11.

MiCA artikkel 7, 8, 9 og 12 inneholder regulering av markedsføringsmateriale som er knyttet til et offentlig tilbud, eller opptak til handel, av andre kryptoeiendeler.

MiCA inneholder videre en bestemmelse om 14 dagers angrerett for ikke-profesjonelle investorer som kjøper andre kryptoeiendeler direkte fra tilbyder eller fra en kryptoeiendelstjenesteyter som plasserer kryptoeiendelene på vegne av tilbyder, jf. artikkel 13. Det er visse begrensninger i denne angreretten. Den gjelder for eksempel ikke hvis kryptoeiendelene er tatt opp til handel før kjøpet. For å beskytte investorenes rett til tilbakebetaling, inneholder MiCA artikkel 10 regler om tilbyders plikt til å sikre de midlene eller kryptoeiendelene som er innkommet under det offentlige tilbudet.

For å beskytte eierne av andre kryptoeiendeler, gir artikkel 15 regler om erstatningsansvar dersom investorene lider tap som følge av at tilbyderen, den som har søker opptak til handel, eller operatøren av en handelsplattform har gitt informasjon i informasjonsdokumentet som ikke er komplett, balansert, klar eller som er villedende. Det er presisert at denne ansvarsbestemmelsen ikke skal påvirke annet sivilrettslig erstatningsansvar i henhold til nasjonal rett.

3.3 MiCA-forordningen Del III – Eiendelsbaserte token

MiCA del III fastsetter krav for tilbydere eller utstedere av eiendelsbaserte token, se MiCA artikkel 16 til 47. Eiendelsbaserte token er en kryptoeiendel som anføres å ha en stabil verdi relatert til andre verdier eller rettigheter, eller kombinasjoner av slike, for eksempel offisielle valutaer og ulike investeringsobjekter.

Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 5.1 redegjort slik for bestemmelsene i MiCA del III:

«Etter forordningen er det i utgangspunktet kun utstedere av eiendelsbaserte token som kan være tilbyder av slike token til allmennheten, samt søke om opptak av slike token til handel på en handelsplattform. Utstedelse av eiendelsbaserte token krever etter forordningen enten egen tillatelse eller tillatelse som kredittinstitusjon. For foretak som søker tillatelse for å utstede et eiendelsbaserte token, er det gitt nærmere bestemmelser om blant annet krav til søknaden, tilsynsmyndighetens behandling av søknaden, og tilbakekall av tillatelsen hvis de løpende kravene til utsteder ikke oppfylles. En tillatelse som tilbyder av et eiendelsbasert token, vil etter forordningen gi tilbyderen adgang til å tilby det aktuelle tokenet i hele EØS. Kredittinstitusjoner som vil tilby eiendelsbaserte token, må etter forordningen notifisere den nasjonale tilsynsmyndigheten om den tiltenkte virksomheten minst 90 dager i forkant. Forordningen inneholder nærmere regler om tilsynsmyndighetens saksbehandling av en slik notifikasjon, herunder saksbehandlingsfrister.

Når det gjelder behandlingen av søknader om tillatelse som nevnt, stiller forordningen krav om at den nasjonale tilsynsmyndigheten gir melding til EBA, ESMA og ECB. Meldingen skal inneholde søknaden og den nasjonale tilsynsmyndighetens vurdering av om det skal gis tillatelse («draft decision»). Dersom søknaden gjelder et eiendelsbasert token som er basert på en offisiell valuta som ikke er euro, skal også sentralbanken i det landet valutaen tilhører, gis melding. På forespørsel fra den nasjonale tilsynsmyndigheten skal EBA og ESMA gi sin uttalelse om deres vurdering av om det omsøkte eiendelsbaserte tokenet er et e-pengetoken eller en kryptoeiendel utenfor MiCAs virkeområde. ECB og den eventuelle sentralbanken den offisielle valutaen tilhører, skal uttale seg om risikoene det eiendelsbaserte tokenet kan utgjøre for finansiell stabilitet, velfungerende betalingsmarkeder, pengepolitikk («monetary policy») og monetær uavhengighet («monetary sovereignty»). Dersom ECB gir en negativ innstilling, skal den nasjonale tilsynsmyndigheten avslå søknaden om tillatelse. Det følger av forordningen at i tillegg til utstedere av eiendelsbaserte token, kan andre som har skriftlig samtykke fra en utsteder være tilbyder og søke om opptak til handel på en handelsplattform av det eiendelsbaserte tokenet samtykket gjelder. For slike tilbydere er det etter forordningen ikke krav om tillatelse eller notifikasjon til den nasjonale tilsynsmyndigheten.

Det er etter forordningen krav om at utstedere av eiendelsbaserte token skal utarbeide et informasjonsdokument. Formålet med dokumentet er å gjøre det mulig for potensielle ikke-profesjonelle innehavere («retail holders») å få informasjon om tokenet. Informasjonsdokumentet skal blant annet inneholde nærmere spesifisert informasjon om utstederen, det eiendelsbaserte tokenet, virksomheten som går ut på å tilby det eiendelsbaserte tokenet til allmennheten (herunder opplysninger om utstederens målgruppe, mengden token i sirkulasjon, eventuelle tekniske krav mv.), rettigheter og forpliktelser knyttet til det eiendelsbaserte tokenet, den underliggende teknologien og om risikoene. Dokumentet skal godkjennes av den nasjonale tilsynsmyndigheten, og godkjennelsen skal etter forordningen være gyldig i hele EØS. Dokumentet skal publiseres på utstederens nettsider. Etter forordningen har utstederen og dens ledelse ansvar for eventuelle tap som er påført innehavere av eiendelsbaserte token, og som skyldes at informasjonsdokumentet ikke oppfyller forordningens krav.

Utstedere av eiendelsbaserte token skal etter forordningen opptre ærlig, rettferdig og profesjonelt og skal kommunisere med innehaverne og potensielle innehavere av det eiendelsbaserte tokenet på en rettferdig, klar og ikke-misvisende måte. De skal handle i innehavernes beste interesser. Utstederen skal behandle innehaverne likt, med mindre eventuell fordelaktig behandling er redegjort for i informasjonsdokumentet og i markedsføringsmaterialet.

Det stilles i forordningen krav til eventuell markedsføring, herunder at den skal være klart identifiserbar som markedsføring og være i samsvar med opplysninger i informasjonsdokumentet.

Utstedere skal på sine nettsider publisere informasjon om antallet eiendelsbaserte token i sirkulasjon, samt verdien og sammensetningen av eiendelsreserven (se nærmere informasjon om eiendelsreserven under). Denne informasjonen skal oppdateres minst månedlig. Utstedere skal også publisere på sine nettsider en oppsummering av revisjonsrapporten om eiendelsreserven (se nærmere informasjon under) og om eventuelle hendelser som har eller som sannsynligvis vil ha en signifikant innvirkning på verdien av det eiendelsbaserte tokenet.

Utstedere skal etter forordningen etablere prosedyrer for klagebehandling som blant annet skal sikre rask, forsvarlig («fair») og konsekvent behandling av klager fra innehavere og andre interessenter. Forordningen stiller nærmere krav vedrørende klager, herunder at det skal være kostnadsfritt for innehavere av eiendelsbaserte token å klage til utstederen.

Etter forordningen skal utstedere etablere og vedlikeholde effektive prosedyrer for å identifisere, håndtere og opplyse om interessekonflikter. Utstederne skal på sine nettsider gi innehaverne overordnet informasjon om interessekonflikter («general nature and sources of conflicts») og hvilke tiltak som er innført for å redusere disse.

Utstedere skal etablere et robust system for styring og kontroll, herunder en klar organisatorisk struktur og klare ansvarslinjer. Det stilles i forordningen krav om at utstederens ledelse er egnet.

Utstedere som ikke er kredittinstitusjoner skal etter forordningen ha en egenkapital som minst tilsvarer det høyeste av 350 000 euro, to prosent av gjennomsnittsstørrelsen på eiendelsreserven («average amount of the reserve of asset») og en fjerdedel av de faste kostnadene for foregående år («a quarter of the fixed overheads of the preceding year»). Forordningen stiller krav til sammensetningen av kapitalen. Den nasjonale tilsynsmyndigheten kan i nærmere bestemte tilfeller som tilsier forhøyet risiko, kreve at en utsteder skal ha en egenkapital som er 20 prosent høyere enn summen som tilsvarer to prosent av gjennomsnittsstørrelsen på eiendelsreserven. Kredittinstitusjoner er eksplisitt unntatt forordningens krav om egenkapital.

For tilbydere av eiendelsbaserte token som driver virksomheten etter samtykke fra utstederen, gjelder de ovennevnte kravene om å opptre rettferdig og profesjonelt, samt kravene vedrørende markedsføring.

Etter forordningen har innehavere av eiendelsbaserte token rett til å innløse sine token hos utstederen til enhver tid. Når innehaveren ber om innløsning, skal utstederen innløse tokenet enten ved å utbetale et beløp i betalingsmidler («funds»), unntatt e-penger, tilsvarende markedsverdien av eiendelene tokenet er basert på, eller ved å levere eiendelene tokenet er basert på. Utstedere skal utarbeide retningslinjer og rutiner for å ivareta innehavernes innløsningsrett. Det følger av forordningen at dersom utstederen aksepterer betaling med andre betalingsmidler enn e-penger i en offisiell valuta, skal de alltid tilby muligheten til å innløse tokenet i betalingsmidler, som ikke er e-penger, i denne valutaen.

Forordningen stiller krav om at utstedere av eiendelsbaserte token etablerer og opprettholder en eiendelsreserve. Eiendelsreserven skal blant annet bidra til å sikre innehavernes rett til å innløse de eiendelsbaserte tokenene, herunder i en situasjon hvor utsteder er insolvent. Eiendelsreserven skal holdes juridisk separert fra utstederens egne eiendeler, slik at utstederens kreditorer ikke kan søke dekning i eiendelsreserven. Utstederen skal sørge for at det gjennomføres en uavhengig revisjon av eiendelsreserven. Revisjonen skal gjennomføres seks måneder etter at utstederen er gitt tillatelse eller et informasjonsdokument er godkjent. Utstederen skal gi melding til den nasjonale tilsynsmyndigheten om resultatet av revisjonen, samt publisere resultatet på sitt nettsted.

Utstederen skal etter forordningen ha på plass retningslinjer og rutiner om deponering («custody») av eiendelsreserven, som blant annet skal sørge for at eiendelsreserven holdes i depot etter reglene i forordningen og at utstederen har umiddelbar adgang til eiendelsreserven for å imøtekomme eventuelle krav om innløsning. Det stilles i forordningen nærmere krav til depotmottakeren og dennes virksomhet knyttet til eiendelsreserven, herunder at depotmottakere skal opptre redelig, profesjonelt og uavhengig.

Forordningen inneholder nærmere regler knyttet til investering av eiendelsreserven, herunder at eventuelle investeringer kun skal gjøres i høyt likvide finansielle instrumenter med minimal markedsrisiko, kredittrisiko og konsentrasjonsrisiko.

Det er etter forordningen forbudt for utsteder å yte renter i forbindelse med eiendelsbaserte token.

Forordningen inneholder regler om erverv av kvalifisert eierandel i en utsteder av eiendelsbaserte token. Reglene bygger på det samme systemet om erverv av kvalifiserte eierandeler som er lagt til grunn i andre deler av finanslovgivningen, eksempelvis i kredittinstitusjonsdirektivet og Solvens II. Kredittinstitusjoner er eksplisitt unntatt reglene i forordningen om erverver av kvalifisert eierandel.

Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token er underlagt ytterligere krav, herunder om godtgjørelsesordning og om likviditetsstyring og -stresstesting. Det angis i forordningen kriterier for klassifisering av eiendelsbaserte token som signifikant. Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token vil etter forordningen være under tilsyn av EBA.

Det stilles i forordningen nærmere krav til gjenopprettings- og innløsningsplaner. Gjenopprettingsplanen skal inneholde tiltak som utstederen skal gjennomføre for å gjenopprette oppfyllelse av kravene som gjelder for eiendelsreserven, dersom disse kravene ikke er oppfylt. Gjenopprettingsplanen skal også dekke opprettholdelse av utstederens tjenester knyttet til det eiendelsbaserte tokenet i tilfelle hendelser som medfører vesentlig risiko for forstyrrelse («disrupting») på virksomheten. Den nasjonale tilsynsmyndigheten kan på nærmere vilkår, eksempelvis at det foreligger overtredelse av kravene knyttet til eiendelsreserven, pålegge utstederen å gjennomføre tiltak i gjenopprettingsplanen. Utstederen skal etablere en operativ («operational») plan for å støtte en ryddig innløsning av de eiendelsbaserte tokenene. Planen skal implementeres dersom den nasjonale tilsynsmyndigheten beslutter at utstederen er i brudd, eller sannsynligvis vil komme i brudd, med sine forpliktelser, eller utstederen skal oppløses eller tillatelsen tilbakekalles.»

Et særlig spørsmål som oppstår, er om det i nasjonal rett skal kreves at kredittinstitusjoner som vil drive virksomhet som utsteder av eiendelsbaserte token, må ha særskilt tillatelse til dette. Om dette har Finanstilsynet skrevet følgende i høringsnotatet punkt 5.1:

«Det følger av kredittinstitusjonsdirektivet artikkel 8 at kredittinstitusjoner skal ha tillatelse før de begynner sin virksomhet. Etter kredittinstitusjonsdirektivet artikkel 33 skal medlemsstatene sørge for at aktivitetene i Anneks I kan drives i deres jurisdiksjon av kredittinstitusjoner, såfremt den aktuelle aktiviteten er omfattet av kredittinstitusjonens tillatelse i hjemlandet. Anneks I til kredittinstitusjonsdirektivet vil etter MiCA (artikkel 146) endres, slik at det omfatter virksomhet etter MiCA, herunder utstedelse av eiendelsbaserte token. Finanstilsynet legger til grunn at dette innebærer at en tillatelse til å drive bankvirksomhet vil omfatte virksomhet etter MiCA.

Etter finansforetaksloven § 2-7 bokstav d kan tillatelse til å drive virksomhet som bank omfatte «andre banktjenester». Etter finansforetaksloven § 2-8 bokstav e kan tillatelse til å drive virksomhet som kredittforetak omfatte «andre særlige tjenester». Finanstilsynet legger dermed til grunn at det ikke kreves endringer i finansforetaksloven for at kredittinstitusjoner skal være underlagt krav om tillatelse som nevnt i norsk rett.

Det følger videre av finansforetaksloven § 13-1 første ledd at «[f]inansforetak kan ikke drive annen virksomhet enn det som følger av regler gitt i eller i medhold av lov for den enkelte type foretak, foretakets tillatelse og dets vedtekter». Når MiCA er gjennomført i norsk lov, vil kredittinstitusjoner (som har tillatelse) dermed kunne utstede og tilby eiendelsbaserte token på de forutsetninger som fremgår av forordningen artikkel 17.

Finanstilsynet merker seg for øvrig at i henhold til forordningens fortale (avsnitt 44) vil de strengeste eller de mest spesifikke reglene gjelde ved eventuell overlapp mellom regler som følger av kredittinstitusjonsdirektivet og MiCA.»

3.4 MiCA-forordningen Del IV – E-pengetoken

MiCA del IV fastsetter krav for tilbydere eller utstedere av e-pengetoken, se MiCA artikkel 48 til 58. E-pengetoken defineres som en type kryptoeiendel som anføres å opprettholde en stabil verdi ved å referere til verdien av én offisiell valuta. I likhet med tradisjonelle e-penger som reguleres av Europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/110/EF (e-pengedirektivet), fungerer e-pengetoken dermed som et substitutt for sedler og mynter, og de benyttes i hovedsak til betalinger.

Finanstilsynet viser i høringsnotatet til at en av utfordringene med e-pengetoken i forkant av MiCA, har vært usikkerheten rundt hvorvidt de faller innenfor definisjonen av e-penger i e-pengedirektivet. Årsaken er at innehavere av e-pengetoken ikke nødvendigvis har hatt en fordring mot utsteder. Utstedere av e-pengetoken har ikke alltid gitt innehavere en innløsningsrett til pålydende verdi til enhver tid, som er et vilkår ved utstedelse av e-penger. For å unngå at reglene i e-pengedirektivet omgås på denne måten, er definisjonen av e-pengetoken i MiCA ment å favne bredt og fange opp enhver kryptoeiendel som refererer til én offisiell valuta. MiCA angir samtidig at e-pengetoken skal anses som e-penger slik begrepet er definert i e-pengedirektivet. Utstedere av e-pengetoken skal derfor, med mindre annet er spesifisert i MiCA, overholde kravene som følger av e-pengedirektivet del II og III.

Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 6.1 redegjort nærmere for bestemmelsene i MiCA del IV om e-penge token:

«Det er som utgangspunkt bare kredittinstitusjoner (banker og kredittforetak) og e-pengeforetak som kan utstede e-pengetoken. E-pengedirektivets unntak fra krav om tillatelse gjelder imidlertid tilsvarende ved utstedelse ave-pengetoken, men slike utstedere er likevel underlagt krav til informasjonsdokument i artikkel 51.

Artikkel 48 angir at e-pengetoken bare kan tilbys offentligheten eller søkes opptatt til handel på handelsplattform enten av utstederen selv eller etter skriftlig samtykke fra utstederen. Utstedere skal melde fra til tilsynsmyndigheten senest 40 virkedager i forkant. I tillegg må utstederen utarbeide og publisere et informasjonsdokument som tilfredsstiller kravene i artikkel 51. Det er ikke et krav om at tilsynsmyndigheten skal godkjenne informasjonsdokumentet.

I likhet med utstedere av eiendelsbaserte token, er utstedere av e-pengetoken erstatningsansvarlige ved manglende, misvisende eller feil informasjon i informasjonsdokumentet etter artikkel 52, underlagt regler om markedsføring i artikkel 53 og forpliktet til å utforme gjenopprettings- og avviklingsplan etter artikkel 55. Forordningen artikkel 49 gir regler om utstedelse og innløsning av e-pengetoken som hovedsakelig tilsvarer reglene i e-pengedirektivet. Retten til innløsning skal imidlertid fremgå av informasjonsdokumentet, og ikke av kontrakt som er kravet i e-pengedirektivet. Gebyrer kan bare ilegges der artikkel 46 åpner for det. I likhet med e-pengedirektivet, følger det av artikkel 50 at det er renteforbud for e-pengetoken. E-pengedirektivets krav til sikring av klientmidler gjelder, men det er gitt visse særregler for plassering av midlene i MiCA artikkel 54.

Det angis i forordningen kriterier for klassifisering av e-pengetoken som signifikant. E-pengeforetak som utsteder signifikante e-pengetoken unntas e-pengedirektivets regler om ansvarlig kapital og sikring av midler. De underlegges i stedet strengere krav i artikkel 58, herunder høyere kapitalkrav, krav til eiendelsreserve og krav til likviditetsstyring og – stresstesting. Den nasjonale tilsynsmyndigheten kan kreve at også e-pengeforetak som utsteder ikke-signifikante e-pengetoken må etterleve disse kravene.

For e-pengeforetak som utsteder signifikante e-pengetoken, skal EBA føre tilsyn med etterlevelsen av de særskilte krav til utstedere av signifikante e-pengetoken som følger av MiCA. Kredittinstitusjoner som utsteder signifikante e-pengetoken blir ikke underlagt særskilte krav etter MiCA, og forblir dermed under nasjonalt tilsyn. EBA skal heller ikke føre tilsyn med utstedere av signifikante e-pengetoken knyttet til en medlemsstats offisielle valuta som ikke er euro, der minst 80 prosent av antall innehavere og volum av transaksjoner er konsentrert i hjemstaten.»

3.5 MiCA-forordningen Del V – Vilkår for tillatelse og drift for ytere av kryptoeiendelstjenester

3.5.1 Kryptoeiendelstjenester

Kryptoeiendelstjenester er følgende tjenester og aktiviteter knyttet til en kryptoeiendel, jf. MiCA artikkel 3 nr. 1 (16):

Oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder

Drift av handelsplattform for kryptoeiendeler

Veksling av kryptoeiendeler mot betalingsmidler

Veksling av kryptoeiendeler mot andre kryptoeiendeler

Ordreutførelse i kryptoeiendeler på vegne av tredjeparter

Plassering av kryptoeiendeler

Mottak og formidling av ordrer i kryptoeiendeler på vegne av tredjeparter

Rådgivning om kryptoeiendeler

Porteføljeforvaltning i kryptoeiendeler

Tilby overføringstjenester for kryptoeiendeler på vegne av kunder

Innholdet i de enkelte kryptoeiendelstjenestene er nærmere definert i MiCA artikkel 3 nr. 1 (17) til (26).

3.5.2 Ytelse av kryptoeiendelstjenester

MiCA del V (artikkel 59 til 85) regulerer kryptoeiendelstjenesteytere. For å yte kryptoeiendelstjenester i EØS kreves enten tillatelse etter MiCA eller tillatelse til å yte nærmere angitte finansielle tjenester og at det er sendt melding om dette til tilsynsmyndigheten. Dette følger av MiCA artikkel 59, som også oppstiller enkelte vilkår for slik tillatelse, herunder krav om tilstedeværelse i EØS.

Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 7.1.2 redegjort nærmere for bestemmelsene i MiCA del V:

«Regler om søknaden om tillatelse og behandlingen av den fremgår av artikkel 62 og 63. Tilsynsmyndigheten skal vurdere om søknaden er komplett innen 25 virkedager etter at den er mottatt og skal, innen 40 virkedager fra mottak av en komplett søknad, vurdere om søkeren oppfyller kravene til kryptoeiendelstjenesteytere i MiCA del V og treffe vedtak om tillatelse.

Nærmere angitte foretak («finansielle foretak»), kan yte kryptoeiendelstjenester uten tillatelse, jf. MiCA artikkel 59 nr. 1 bokstav b og artikkel 60. Med unntak av kredittinstitusjoner, gjelder dette bare kryptoeiendelstjenester som tilsvarer de tjenestene foretakene allerede har tillatelse til å yte.

Unntaket fra krav om tillatelse gjelder følgende foretak:

1. Kredittinstitusjoner, der det ikke er presisert hvilke kryptoeiendelstjenester de kan yte.

2. Verdipapirsentraler kan yte oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder.

3. Verdipapirforetak kan yte kryptoeiendelstjenester som tilsvarer de investeringstjenestene de har tillatelse til etter verdipapirhandelloven. Det fremgår av MiCA artikkel 60 nr. 3 hvilke kryptoeiendelstjenester som tilsvares av de ulike investeringstjenestene, samt av den tilknyttede tjenesten oppbevaring og administrasjon av finansielle instrumenter på kunders vegne.

4. E-pengeforetak kan tilby oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, samt overføringstjenester på vegne av kunder. Det er i MiCA artikkel 60 nr. 4 angitt at dette gjelder e-pengetoken de utsteder.

5. Forvaltningsselskaper for verdipapirfond og forvaltere for alternative investeringsfond kan yte kryptoeiendelstjenester som tilsvarer porteføljeforvaltning og de tilleggstjenester som de har tillatelse til etter verdipapirfondloven13 og AIF-loven.14 Det fremgår av MiCA artikkel 60 nr. 5 hvilke kryptoeiendelstjenester de ulike tjenestene tilsvarer.

6. Markedsoperatører for regulerte markeder, jf. verdipapirhandelloven § 11-1, kan drive en handelsplattform for kryptoeiendeler.

For å kunne yte kryptoeiendelstjenester, må imidlertid de finansielle foretakene sende en melding («notifikasjon») til hjemstatsmyndigheten senest 40 virkedager før tjenesteytelsen skal starte. Det er fastsatt detaljerte krav til hvilken informasjon meldingen skal inneholde. Tilsynsmyndigheten skal vurdere om meldingen er komplett innen 20 virkedager etter at den er mottatt. Hvis den ikke er komplett, skal tilsynsmyndigheten etterspørre den manglende informasjonen, der svarfrist er på maksimalt 20 virkedager. Mens svarfristen løper suspenderes perioden på 40 virkedager. Tjenesteytelsen kan ikke begynne så lenge meldingen er ufullstendig.

Kryptoeiendelstjenesteyterne kan yte kryptoeiendelstjenester i andre EØS-stater («vertsstater») etter å ha gitt melding til tilsynsmyndigheten i sin hjemstat om dette. Nærmere regler om slik grensekryssende ytelse av kryptoeiendelstjenester, herunder om meldingen og behandlingen av den, følger av MiCA artikkel 65. Det fremgår for øvrig av MiCA artikkel 59 nr. 7 at kryptoeiendelstjenesteytere skal kunne yte kryptoeiendelstjenester i hele EØS. Dette kan skje enten ved etablering, herunder via en filial, eller grensekryssende.

Regler om tilbakekall av tillatelse til å yte kryptoeiendelstjenester følger av MiCA artikkel 64. Kryptoeiendelstjenesteyteren skal ha adekvate prosedyrer for overføring av kundenes kryptoeiendeler og betalingsmidler til en annen kryptoeiendelstjenesteyter når tillatelsen kalles tilbake. For finansielle foretak som yter kryptoeiendelstjenester etter melding til tilsynsmyndigheten, bortfaller retten til å yte slike tjenester dersom tillatelsen til å yte de finansielle tjenestene kalles tilbake, jf. MiCA artikkel 60 nr. 11.»

Finanstilsynet viser videre til at det er noen få unntak fra kravet om tillatelse for å kunne yte kryptoeiendelstjenester. Etter MiCA artikkel 4 nr. 5 er hovedregelen at det ikke kreves tillatelse for å yte tjenester knyttet til oppbevaring og administrasjon, samt overføringer, for kryptoeiendeler omfattet av særbestemmelsen i artikkel 4 nr. 3 om blant annet kryptoeiendeler som tilbys vederlagsfritt. Videre følger det av MiCA artikkel 61 at tredjestatsforetak ikke trenger tillatelse etter MiCA for å kunne yte kryptoeiendelstjenester til kunder i EØS når tjenesteytelsen skjer utelukkende på kundens eget initiativ. Et slikt initiativ fra en kunde gir ikke rett til å markedsføre nye typer kryptoeiendeler eller kryptoeiendelstjenester til kunden.

Et annet sentralt unntak gjelder for desentraliserte kryptoeiendelstjenesteytere. Det fremgår av MiCAs fortale punkt 22 at kryptoeiendelstjenester som ytes på en fullt desentralisert måte, uten mellommann («intermediary»), ikke omfattes av MiCA.

3.5.3 Regulering av kryptoeiendelstjenesteytere

Kryptoeiendelstjenesteytere må både etterleve generelle krav som gjelder for alle kryptoeiendelstjenester, og særkrav tilpasset hver enkelt tjenestetype. Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 7.1.3 redegjort slik for kravene for kryptoeiendelstjenesteytere:

«De generelle kravene til kryptoeiendelstjenesteytere fremgår av MiCA del V kapittel 2 og omfatter blant annet krav til god forretningsskikk, håndtering av interessekonflikter, oppbevaring av kundenes kryptoeiendeler og betalingsmidler, kapitalforhold, klagehåndtering og utkontraktering. Det oppstilles også generelle krav til organisering av virksomheten, herunder krav om egnet styre og ledelse. Kryptoeiendelstjenesteytere som yter de seks første kryptoeiendelstjenestene på listen i kapittel 7.1.1, skal dessuten ha en avviklingsplan, jf. MiCA artikkel 74. Reglene om kapitalforhold gjelder ikke for finansielle foretak som yter kryptoeiendelstjenester etter melding til tilsynsmyndigheten, jf. MiCA artikkel 60 nr. 10. Særskilte krav for de enkelte kryptoeiendelstjenestene følger av MiCA del V kapittel 3.

Det oppstilles egnethetskrav for eiere av kvalifisert eierandel i en kryptoeiendelstjenesteyter, jf. MiCA artikkel 68 nr. 2 og 3. Erverv av kvalifisert eierandel, og økning av eierandelen over visse terskelverdier, kan bare skje etter melding til tilsynsmyndigheten. Meldingen, og tilsynsmyndighetens behandling av denne, er regulert i MiCA artikkel 83 og 84. Det skal også gis melding ved reduksjon av eierandel. Reglene om melding ved endringer i eierandelen gjelder ikke for finansielle foretak som yter kryptoeiendelstjenester etter melding til tilsynsmyndigheten, jf. MiCA artikkel 60 nr. 10.

Kryptoeiendelstjenesteytere som har minst 15 millioner aktive brukere i EØS i gjennomsnitt i et kalenderår, skal anses som signifikante, jf. MiCA artikkel 85. Signifikante kryptoeiendelstjenesteytere forblir under tilsyn av hjemstatsmyndigheten, men hjemstatsmyndighetene skal gi ESMAs styre årlige oppdateringer om tilsynet med dem.»

3.5.4 Overgangsregler

MiCA gjelder fullt ut for kryptoeiendelstjenester i EU fra og med 30. desember 2024. Det vil herunder være et krav om tillatelse for å yte kryptoeiendelstjenester. Etter MiCA artikkel 143 nr. 3 kan de som ytet kryptoeiendelstjenester i samsvar med gjeldende rett før 30. desember 2024, fortsette med dette frem til 1. juli 2026 eller til det tidligere tidspunktet de får, eller nektes, tillatelse etter MiCA artikkel 63. Medlemsstatene kan fastsette at disse overgangsreglene ikke skal gjelde, eller at de skal gjelde i en kortere periode enn frem til 1. juli 2026, hvis de anser sitt nasjonale regelverk som mindre strengt enn MiCA.

Videre fremgår det av MiCA artikkel 143 nr. 6 at medlemsstatene kan anvende en enklere søknadsprosedyre enn etter MiCA artikkel 62 og 63 for søknader innsendt mellom 30. desember 2024 og 1. juli 2026. Denne adgangen er begrenset til foretak som hadde nasjonal tillatelse til å yte kryptoeiendelstjenester den 30. desember 2024. Tilsynsmyndighetene skal i tilfelle påse at MiCA del V kapittel 2 og 3 er oppfylt før tillatelse gis.

Se nærmere omtale av overgangsreglene i kapittel 5.4.

3.6 MiCA-forordningen Del VI – Forebygging av og forbud mot markedsmisbruk i forbindelse med kryptoeiendeler

MiCA del VI (artikkel 86 til 92) inneholder regler om forebygging av, og forbud mot, markedsmisbruk. Reglene har likhetstrekk med de tilsvarende reglene for finansielle instrumenter, slik disse er fastsatt i Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 596/2014 av. 16. april 2014 om markedsmisbruk (markedsmisbruksforordningen). MiCAs markedsmisbruksregler er imidlertid tilpasset særtrekkene ved kryptoeiendelsmarkedet.

Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 8.1 redegjort slik for bestemmelsene i MiCA del VI:

«MiCA del VI gjelder kun for kryptoeiendeler som er tatt opp, eller som er søkt tatt opp, til handel på en handelsplattform, jf. artikkel 86.

Innsideinformasjon er definert i MiCA artikkel 87. Etter MiCA artikkel 88 skal utstedere, tilbydere og personer som søker om opptak til handel, så snart som mulig offentliggjøre innsideinformasjon som direkte angår dem. De kan imidlertid, på visse vilkår, utsette offentliggjøringen hvis umiddelbar offentliggjøring er egnet til å skade deres legitime interesser. Dersom de utsetter offentliggjøringen av innsideinformasjon, skal de informere tilsynsmyndigheten om utsettelsen og gi en skriftlig redegjørelse for hvordan vilkårene for utsettelsen ble oppfylt. Dette skal gjøres umiddelbart etter offentliggjøringen. Medlemsstatene kan i stedet fastsette at slik redegjørelse først skal gis tilsynsmyndigheten på forespørsel.

MiCA artikkel 89 oppstiller forbud mot innsidehandel og mot tilskyndelse til innsidehandel, mens artikkel 90 inneholder regler om håndtering av innsideinformasjon. Markedsmanipulasjon defineres i MiCA artikkel 91, og er forbudt.

MiCA artikkel 92 pålegger de som tilrettelegger eller gjennomfører transaksjoner i kryptoeiendeler, eksempelvis kryptoeiendelstjenesteytere som driver ordreutførelse eller veksling, å ha effektive ordninger, systemer og rutiner for å forebygge og avdekke markedsmisbruk, samt å rapportere rimelig mistanke om markedsmisbruk til tilsynsmyndigheten.»

3.7 MiCA-forordningen Del VII – Vedkommende myndigheter, EBA og ESMA

3.7.1 Innledning

Forordningen del VII (artikkel 93 til 138) gir regler om tilsynet med kryptoeiendelsmarkedet og aktørene som opptrer i markedet. I denne delen omtales tilsynsmyndigheten og virkemidler i det løpende tilsynsarbeidet (artikkel 93 til 110), administrative sanksjoner, andre forvaltningstiltak og straff (artikkel 111 til 116), og EBAs tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-pengetoken (artikkel 117 til 138).

MiCA artikkel 144 og 145 endrer Europaparlament- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010 av 24. november 2010 om opprettelse av en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet) (EBA-forordningen) og Europaparlament- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010 av. 24. november 2010 om opprettelse av en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet – European Securities and Markets Authority) (ESMA-forordningen), ved at virkeområdet til disse to forordningene utvides til å gjelde MiCA. Videre endrer MiCA artikkel 147 Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2019/1937 av. 23 oktober 2019 om vern av personer som varsler om brudd på EU-lovgivningen.

3.7.2 Tilsynsmyndigheten og virkemidler i det løpende tilsynsarbeidet

Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 9.1.2 og 9.1.3 redegjort slik for bestemmelsene i MiCA del VII kapitel 1 og 2 om tilsynet med kryptoeiendelsmarkedet:

«MiCA artikkel 93 fastsetter at alle EØS-statene skal peke ut en eller flere nasjonale tilsynsmyndigheter som skal følge opp pliktene etter forordningen og føre tilsyn med at forordningens regler blir overholdt. ESMA skal føre register over alle nasjonale tilsynsmyndigheter.

MiCA artikkel 94 angir de minimumsbeføyelser EØS-statene er forpliktet til å sørge for at tilsynsmyndigheten har til rådighet. Bestemmelsen fastsetter at tilsynsmyndigheten skal utøve sin kompetanse innenfor nasjonale rettslige rammer. Tilsynsmyndigheten kan utøve sin kompetanse direkte, i samarbeid med andre myndigheter eller ved begjæring til domstolene. Forordningen gir dermed betydelig frihet med hensyn til hvordan reglene skal utformes, herunder regler om hvordan kompetansen skal utøves og på hvilke vilkår. Bestemmelsen understreker at medlemsstatene skal sørge for at tilsynsmyndighetene har alle nødvendige fullmakter for å oppfylle sine forpliktelser etter reguleringen.

Artikkel 103 til 106 gir regler om produktintervensjonsadgang for henholdsvis ESMA, EBA og nasjonale tilsynsmyndigheter. På visse vilkår kan det besluttes å forby eller begrense markedsføring, distribusjon og salg av visse kryptoeiendeler eller kryptoeiendeler med visse særskilte egenskaper, eller å forby eller begrense en type virksomhet eller praksis knyttet til kryptoeiendeler. Finanstilsynet legger til grunn at ESMA og EBAs kompetanse i henhold til disse bestemmelsene vil legges til EFTAs overvåkingsorgan når forordningen tas inn i EØS-avtalen, på samme måte som med de tilsvarende produktintervensjonsreglene i MiFIR (forordning (EU) nr. 600/2014).

Nasjonal tilsynsmyndighet skal videre ha rutiner som sikrer at kunder og andre interessenter, inkludert forbrukerorganisasjoner, kan sende inn klager på aktører som er omfattet av forordningen dersom de mener at forordningens regler ikke overholdes (artikkel 108).

Forordningen gir regler om samarbeid mellom nasjonale tilsynsmyndigheter (artikkel 95). Når overtredelser av forordningen er straffesanksjonert i en medlemsstat, skal tilsynsmyndigheten kunne innhente informasjon fra den relevante rettsmyndigheten. For tilfeller av uenighet mellom ulike staters tilsynsmyndigheter kan saken bringes til ESMA eller EBA for megling og eventuelt bindende vedtak etter ESMA- eller EBA-forordningen. Her finnes det EØS-tilpasninger som for EFTA-statenes del legger avgjørelsesmyndigheten til EFTAs overvåkingsorgan.

Forordningen gir også regler om samarbeid mellom nasjonale tilsynsmyndigheter, ESMA og EBA (artikkel 96), tilsynsmessig tilnærming i klassifiseringen av ulike typer kryptoeiendeler (artikkel 97), samarbeid med skattemyndigheter o.l. (artikkel 98), taushetsplikt (artikkel 100), beskyttelse av personopplysninger (artikkel 101), og inngåelse av samarbeidsavtaler med tredjestatsmyndigheter (artikkel 107).

Artikkel 102 fastsetter at tilsynsmyndigheten i en vertsstat skal meddele hjemstaten forholdet dersom det er grunn til å tro at noen som er omfattet av forordningen har opptrådt i strid med forordningen. Dersom hjemstatens tiltak ikke medfører at overtredelsen opphører, kan vertsstatens tilsynsmyndigheter ta alle nødvendige skritt for å beskytte kunder av tilbydere av kryptoeiendelstjenester og innehavere av kryptoeiendeler, etter å ha varslet hjemstatens tilsynsmyndigheter og ESMA eller EBA. Saken kan også bringes til ESMA eller EBA for megling og eventuelt bindende vedtak (som for EFTA-statene treffes av EFTAs overvåkingsorgan).

Medlemsstatene skal orientere Kommisjonen, EBA og ESMA om nasjonale tiltak som er gjort for å gjennomføre forordningen del VII (artikkel 99).

ESMA skal føre et offentlig register over tilbydere av kryptoeiendelstjenester, utstedere av eiendelsbaserte token, utstedere av e-pengetoken og informasjonsdokument for andre kryptoeiendeler, og om eventuelle tilsynstiltak av nasjonale tilsynsmyndigheter som har betydning for disse (artikkel 109). ESMA skal også føre et register over foretak som tilbyr kryptoeiendelstjenester uten nødvendig tillatelse, i hovedsak basert på informasjon fra nasjonale tilsynsmyndigheter (artikkel 110).»

3.7.3 Administrative sanksjoner, andre forvaltningstiltak og straff

Forordningen del VII kapittel 3 (artikkel 111 til 116) gir regler om administrative sanksjoner og andre administrative tiltak besluttet av nasjonale tilsynsmyndigheter. Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 10.1 redegjort slik for bestemmelsene i MiCA del VII kapitel 3:

«Etter forordningen artikkel 111 skal nasjonale tilsynsmyndigheter ha hjemmel i nasjonal rett til å vedta administrative sanksjoner og andre forvaltningstiltak ved overtredelse av nærmere angitte bestemmelser i forordningen. Forvaltningstiltak og sanksjoner kan blant annet bestå i offentlig kritikk, pålegg om retting, forbud mot å ha ledelsesfunksjon i en kryptoeiendelstjenesteyter, eller overtredelsesgebyr (artikkel 111 nr. 2 bokstav a til d, nr. 3, nr. 4, og nr. 5 bokstav a, b, e, f og h til j). Maksimumsnivåene for overtredelsesgebyr varierer etter hva slags type overtredelse det gjelder. Ved overtredelse av markedsmisbruksreglene i forordningen del VI skal nasjonale tilsynsmyndigheter i tillegg kunne beslutte vinningsavståelse, tilbakekall eller suspensjon av tillatelse som kryptoeiendelstjenesteyter, eller midlertidig forbud mot egenhandel (artikkel 111 nr. 5 bokstav c, d og g). Medlemsstatene har også anledning til å fastsette ytterligere forvaltningstiltak og strengere regler om administrative sanksjoner (artikkel 111 nr. 6). Videre er det angitt hvilke momenter som skal vektlegges ved vurderingen om en administrativ sanksjon skal ilegges (artikkel 112).

Nasjonale regler om administrative sanksjoner skal meldes til Kommisjonen, EBA og ESMA. Det er ikke krav om administrative sanksjoner hvis medlemsstatene velger å innføre straffesanksjoner for de relevante overtredelsene (artikkel 111 nr. 1 annet og tredje ledd). Forordningen gir regler om klageadgang mot beslutninger truffet av nasjonale tilsynsmyndigheter etter forordningen, herunder klageadgang mot manglende avgjørelse av en søknad om tillatelse etter forordningen innen fristen på seks måneder (artikkel 113). Administrative sanksjoner skal som hovedregel publiseres (artikkel 114), og de skal også rapporteres til ESMA og EBA (artikkel 115). EU-regelverket om vern for varslere skal gjelde ved rapportering av brudd på forordningen (artikkel 116).»

3.7.4 EBAs tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken

Forordningen del VII kapittel 4 og 5 gir regler om EBAs tilsynsansvar overfor utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken. Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 11.1 redegjort slik for bestemmelsene i MiCA del VII kapitel 4 og 5:

«Kapittel 4 (artikkel 117 til 120) fastsetter omfanget av EBAs tilsynsansvar for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-pengetoken, og hvordan tilsynsansvaret skal utøves. EBA skal etablere en permanent intern kryptoverdikomité som skal forberede saker knyttet til utøvelsen av EBAs tilsyn. Det gis regler om etablering av tilsynskollegium og dets sammensetning, saksbehandling og myndighet til å gi ikke-bindende uttalelser.

Kapittel 5 (artikkel 121 til 138) gir regler om EBAs myndighet til å treffe tilsynstiltak overfor utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-pengetoken. Tilsynshjemlene og saksbehandlingsreglene er tilnærmet identiske med de tilsvarende tilsynsreglene på andre områder med overnasjonalt tilsyn.

EBA kan be en nærmere angitt personkrets om informasjon som er nødvendig for å utføre sine oppgaver etter forordningen (artikkel 122). Anmodningen kan gis ved enkel henvendelse, som skal være ikke-bindende, eller ved vedtak, som skal være bindende. Tjenestepersoner og andre som er autorisert av EBA skal også ha myndighet til å iverksette nærmere angitte granskningstiltak og gjennomføre stedlig tilsyn (artikkel 123 og 124). Tilsynsmyndigheten der granskningen eller tilsynet skal gjennomføres skal orienteres på forhånd, kan bli bedt om å bistå i granskningen eller tilsynet, og har selv en rett til å delta. Dersom et stedlig tilsyn blir motarbeidet, skal nasjonal tilsynsmyndighet eventuelt kunne innhente bistand fra politiet til å gjennomføre tilsynet. Det skal under ingen omstendighet kreves utlevert informasjon som er underlagt taushetsplikt (artikkel 121), og krav til taushetsplikt gjelder også for EBAs tjenestepersoner og andre som EBA har delegert oppgaver til (artikkel 129).

EBA kan delegere visse deler av sin myndighet til nasjonale tilsynsmyndigheter (artikkel 138). Forordningen gir videre regler om utveksling av informasjon og annet samarbeid mellom EBA, nasjonale tilsynsmyndigheter og tredjestatsmyndigheter (artikkel 125 til 128). Når en utsteder av en signifikant eiendelsbasert token eller e-pengetoken har begått en overtredelse som nevnt i forordningens vedlegg V eller VI, kan EBA treffe nærmere bestemte tilsynstiltak, blant annet å trekke tilbake tillatelsen til å utstede slike token, gi nærmere bestemte pålegg, gi offentlig kritikk, eller ilegge overtredelsesgebyr eller tvangsmulkt (artikkel 130).

Overtredelsesgebyr kan ilegges for forsettlig eller uaktsom overtredelse, og kan utgjøre inntil 12,5% av årlig omsetning for utstedere av eiendelsbaserte token og 10% av årlig omsetning for utstedere av e-pengetoken, eller inntil to ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen (artikkel 131).

Tvangsmulkt kan ilegges når en person ikke har etterlevd et pålegg eller ikke har medvirket til EBAs gjennomføring av tilsyn (artikkel 132). Den daglige tvangsmulkten skal for juridiske personer utgjøre 3% av fjorårets gjennomsnittlige daglige omsetning, og for fysiske personer 2% av fjorårets gjennomsnittlige daglige inntekt. Tvangsmulkten skal løpe i maksimum seks måneder.

Vedtak om overtredelsesgebyr og tvangsmulkt skal i utgangspunktet offentliggjøres, og skal kunne tvangsfullbyrdes i tråd med sivilprosessrettslige regler i staten der innkrevingen skjer (artikkel 133).

Det er gitt nærmere regler om EBAs saksbehandling forut for at det treffes tilsynstiltak, herunder om utpeking av en uavhengig gransker som skal undersøke saken og legge den frem for EBAs tilsynsstyre for avgjørelse (artikkel 134). Det er også gitt regler om berørte personers rett til å bli hørt før EBA treffer tilsynstiltak (artikkel 135), og om adgang til domstolsprøving av tilsynstiltak (artikkel 136).

EBA skal kreve tilsynsavgift av utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-pengetoken (artikkel 137).»

4 Gjeldende norsk rett om kryptoeiendeler

Eksisterende regelverk i Norge regulerer kun tilbydere av vekslings- eller oppbevaringstjenester for virtuell valuta (i proposisjonen her benyttes begrepet kryptoeiendel), som i dag er regulert i lov 1. juni 2018 nr. 23 om tiltak mot hvitvasking og terrorfinansiering (hvitvaskingsloven) § 4 femte ledd, jf. forskrift 14. september 2018 nr. 1324 om tiltak mot hvitvasking og terrorfinansiering (hvitvaskingsforskriften) § 1-3. Hvitvaskingsforskriften § 1-3 fastsetter at tilbydere av vekslings- og oppbevaringstjenester for virtuell valuta som er foretaksregistrert i Norge, opererer fra Norge eller retter seg mot det norske markedet, er rapporteringspliktige etter hvitvaskingsloven. Tilbydere av vekslingstjenester og oppbevaringstjenester for virtuell valuta må være registrert hos Finanstilsynet, jf. hvitvaskingsforskriften § 1-3 fjerde ledd, og Finanstilsynet fører tilsyn med at aktørene overholder hvitvaskingsloven, jf. sjette ledd. Det er ikke adgang til å operere i det norske markedet basert på tillatelse eller registrering fra en annen stat. Definisjonen av «virtuell valuta» i hvitvaskingsregelverket avviker noe fra definisjonen av «kryptoeiendeler» i MiCA.

Utstedere av virtuell valuta, og de som tilbyr andre tjenester knyttet til virtuell valuta enn vekslings- og oppbevaringstjenester, er ikke særskilt regulert i gjeldende rett. De vil imidlertid være regulert av bakgrunnsretten, herunder erstatningsrett, avtalerett, kjøpsrett og strafferett. Norge har heller ingen særskilt lovregulering av eiendelsbaserte token og e-pengetoken.

5 Forslag til ny lov om kryptoeiendeler

5.1 Regelverksstruktur – ny lov om kryptoeiendeler

Finanstilsynet foreslår i høringsnotatet at MiCA gjennomføres i en ny lov om kryptoeiendeler.

Ingen av høringsinstansene har uttalt seg om forslaget.

Departementet slutter seg til Finanstilsynets forslag om at MiCA-forordningen gjennomføres i en egen lov om kryptoeiendeler. MiCA-forordningen stiller krav som er tilpasset kryptoeiendelsmarkedet, og etter departementets vurdering er det hensiktsmessig at dette plasseres i en egen lov fremfor i eksisterende finanslovgivning.

5.2 Regelverksstruktur – gjennomføringsbestemmelse

5.2.1 Forslaget i høringsnotatet

Finanstilsynet har i høringsnotatet foreslått en bestemmelse om at MiCA-forordningen skal gjelde som norsk lov på tilsvarende måte som andre gjennomføringsbestemmelser. Finanstilsynet har i tillegg foreslått en hjemmel til å fastsette utfyllende forskrifter til bestemmelsen om gjennomføring og å fastsette bestemmelser i forskrift om meldinger som skal sendes til tilsynsmyndigheten i forbindelse med utsatt offentliggjøring av innsideinformasjon etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 nr. 3 annet punktum. Finanstilsynet viser til tilsvarende bestemmelse i markedsmisbruksforordningen artikkel 17 nr. 4 første ledd, som er gjennomført i verdipapirhandelloven § 3-1 fjerde ledd. Om dette skriver Finanstilsynet:

«Ettersom reglene om utsatt offentliggjøring av innsideinformasjon er like for kryptoeiendeler og finansielle instrumenter, og for å ha lik behandling av kryptoeiendeler som skal behandles etter henholdsvis MiCA og etter verdipapirhandelloven, anser Finanstilsynet det som hensiktsmessig å velge samme tilnærming for MiCA som for MAR. Finanstilsynet foreslår derfor en tilsvarende forskriftshjemmel i kryptoeiendelsloven som i verdipapirhandelloven § 3-1 fjerde ledd.»

Finanstilsynet foreslår også at departementet skal kunne gjøre endringer i, herunder fastsette unntak fra, bestemmelsene for å kunne gjennomføre Norges forpliktelser etter EØS-avtalen, jf. lovforslaget § 1, tredje ledd.

5.2.2 Høringsinstansenes syn

Ingen av høringsinstansene har uttalt seg om forslaget.

5.2.3 Departementets vurdering

Departementet slutter seg til forslaget om at EØS-regler som svarer til MICA-forordningen, gjennomføres i norsk rett ved inkorporasjon, og at det inntas en inkorporasjonsbestemmelse tilsvarende andre inkorporasjonsbestemmelser på finansmarkedsområdet, i ny lov om kryptoeiendelstjenester.

Lovforslaget inneholder for det første en henvisning som innebærer at forordningen, slik den er når den er tatt inn i EØS-avtalen med tilpasninger, gjelder som norsk lov. Lovforslaget inneholder videre hjemmel for departementet til å fastsette utfyllende forskrifter til bestemmelsen. Dette gir departementet hjemmel til å gjennomføre utfyllende kommisjonsrettsakter fastsatt med hjemmel i MiCA-forordningen, i norsk rett.

Departementet slutter seg videre til forslaget i høringsnotatet om å innta en forskriftshjemmel om utsatt offentliggjøring av innsideinformasjon. Bestemmelsen gjennomfører MiCA-forordningen artikkel 88 nr. 3 annet punktum, som fastsetter at en skriftlig redegjørelse om at vilkårene for utsatt offentliggjøring av innsideinformasjon er oppfylt, bare er nødvendig når tilsynsmyndigheten ber om det. Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 3-1 fjerde ledd, som gjennomfører en tilsvarende regel i markedsmisbruksforordningen artikkel 17 nr. 4 første ledd.

Departementet foreslår i tillegg en hjemmel til å gjennomføre mindre endringer i selve MiCA-forordningen i forskrifts form, selv om forordningen er gjennomført ved lov. Dette er samme type derogasjonshjemmel som er gitt i annen lovgivning på finansmarkedsområdet som gjennomfører EØS-regler som svarer til EU-forordninger. Se for eksempel lov om EØS-finanstilsyn § 6 annet ledd og verdipapirhandelloven § 7-1 tredje ledd.

Det vises til lovforslaget § 1.

5.3 Tilsyn med kryptoeiendelsmarkedet

5.3.1 Forslaget i høringsnotatet

5.3.1.1 Utpeking av tilsynsmyndighet

I høringsnotatet punkt 9.2.1 foreslår Finanstilsynet at det er Finanstilsynet som skal føre tilsyn med foretak som har tillatelse til å drive virksomhet i kryptoeiendelsmarkedet etter MiCA del III, IV og V samt med overholdelsen av reglene som er gitt i eller i medhold av kryptoeiendelsloven. Finanstilsynet viser blant annet til likhetstrekk med regelverket i verdipapirhandelloven som Finanstilsynet forvalter, og at Finanstilsynet allerede fører tilsyn med mange av de samme aktørene som vil være underlagt MiCA.

5.3.1.2 Virkemidler i det løpende tilsynet

5.3.1.2.1 Innledning

Finanstilsynet bemerker innledningsvis i høringsnotatet punkt 9.2.2.1 at mange av minimumsbeføyelsene som tilsynsmyndigheten skal ha til rådighet etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 94, allerede er ivaretatt gjennom virkemidlene i finanstilsynsloven. Finanstilsynet viser til at enkelte av minimumsbeføyelsene som følger av MiCA artikkel 94, ikke har ikke noe motstykke i finanstilsynsloven eller ikke er begrenset til å gjelde foretak under tilsyn, og derfor krever supplerende gjennomføring i kryptoeiendelsloven. Bestemmelsene er omtalt nedenfor.

5.3.1.2.2 Opplysningsplikt og plikt til å utlevere dokumenter

I høringsnotatet punkt 9.2.2.2 viser Finanstilsynet til at kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav a og nr. 3 bokstav a og b krever at tilsynsmyndigheten skal kunne kreve opplysninger og dokumenter som er relevante for myndighetens tilsynsoppgaver etter forordningen del II til VI fra enhver person. Finanstilsynet bemerker at slike pålegg vil kunne rettes ikke bare mot foretak under tilsyn, men også mot ethvert foretak eller enhver person, for eksempel en utsteder av kryptoeiendeler som ikke er underlagt krav om tillatelse, eller en investor i markedet for kryptoeiendeler. For å sikre at Finanstilsynet har tilstrekkelig hjemmel til å gi slike pålegg, foreslår Finanstilsynet en bestemmelse om dette i kryptoeiendelsloven § 2 første ledd. En forutsetning for å kunne gi pålegg er at Finanstilsynet finner det nødvendig for å føre tilsyn med virksomhet som er omfattet av kryptoeiendelsloven.

Finanstilsynet foreslår videre at det fastsettes en regel om opplysningsplikt for enhver ved mistanke om overtredelse av forordningen del II til VI. Finanstilsynet viser til at tilsvarende regel er gitt i verdipapirhandelloven § 19-3, og at de samme hensyn som ble omtalt i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.4.3.1 med videre henvisning til NOU 2017: 14, også gjør seg gjeldende i markedet for kryptoeiendeler. Finanstilsynet foreslår derfor at de nærmere reglene i verdipapirhandelloven § 19-3 tredje ledd om opplysningspliktens rekkevidde gis tilsvarende anvendelse i kryptoeiendelsloven.

Finanstilsynet bemerker videre at forordningen artikkel 94 nr. 3 bokstav e stiller krav om at tilsynsmyndigheten skal, i den grad det er tillatt etter nasjonal lov, kunne innhente eksisterende trafikkdata fra teleoperatør ved overtredelse av reglene om markedsmisbruk i artikkel 88 til 91. Finanstilsynet viser til verdipapirhandelloven § 19-3 fjerde ledd og drøftelsen i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.4.5.2, og bemerker at avveiningene som ble foretatt ved gjennomføring av MAR, vil være de samme når det gjelder markedet for kryptoeiendeler. Finanstilsynet foreslår på denne bakgrunn at fritak fra taushetsplikten etter ekomloven § 2-9 kan gis ved mistanke om overtredelse av artikkel 89 og 91, men kun etter beslutning av tingretten.

Finanstilsynet bemerker videre at forordningen artikkel 94 nr. 1 annet ledd fastsetter at stater som velger å benytte straffesanksjoner ved overtredelse av forordningen, skal sikre at tilsynsmyndigheten kan få opplysninger fra relevante myndigheter om strafferettslig etterforskning av – eller påbegynte rettssaker om – overtredelser av forordningen, og selv gi slike opplysninger til andre tilsynsmyndigheter, som ESMA og EBA. Finanstilsynet foreslår derfor at det fastsettes en regel om at politi og påtalemyndigheten etter anmodning fra Finanstilsynet og uten hinder av lovbestemt taushetsplikt skal gi Finanstilsynet de opplysninger som er nødvendige for å oppfylle Norges forpliktelser til utveksling av informasjon og tilsynssamarbeid etter EØS-avtalen. Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 19-3 femte ledd. Finanstilsynet bemerker for øvrig at forordningen artikkel 94 nr. 7 fastsetter at personer som gjør informasjon tilgjengelig for myndighetene i samsvar med forordningen, ikke skal anses å ha brutt taushetsplikt eller pålegges noen form for ansvar for slike meddelelser. Bestemmelsen gjelder direkte, og trenger ingen gjennomføring.

Finanstilsynet foreslår at departementet kan fastsette forskrifter om opplysningsplikt.

5.3.1.2.3 Stedlig tilsyn og andre undersøkelser

Finanstilsynet bemerker at forordningen artikkel 94 gir regler om stedlig tilsyn og bevissikring som ikke er begrenset til foretak under tilsyn, og som derfor krever gjennomføring utover de reglene om dette som allerede følger av finanstilsynsloven.

Etter artikkel 94 nr. 1 bokstav w skal tilsynsmyndigheten kunne foreta stedlig tilsyn og undersøkelser andre steder enn i fysiske personers private boliger for å få tilgang til dokumenter og andre opplysninger. Ved mistanke om innsidehandel eller markedsmanipulasjon skal tilsynsmyndigheten også kunne foreta undersøkelser og beslag i private hjem, jf. artikkel 94 nr. 3 bokstav c. Finanstilsynet viser til at bestemmelsene om bevissikring i MiCA i grove trekk svarer til bestemmelsene om bevissikring i prospektforordningen og markedsmisbruksforordningen, som er gjennomført i verdipapirhandelloven § 19-5. Finanstilsynet foreslår at reglene gis tilsvarende anvendelse, og at det settes som vilkår at det foreligger mistanke om overtredelse av forordningen. Finanstilsynet foreslår videre at bevissikring bare skal kunne gjennomføres etter begjæring til tingretten.

Finanstilsynet bemerker avslutningsvis at forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav x, som fastsetter at tilsynsmyndigheten skal kunne utkontraktere granskninger eller undersøkelser til revisorer eller sakkyndige, allerede følger av finanstilsynsloven § 2 femte ledd (som er videreført i § 1-5 første ledd i ny finanstilsynslov).

5.3.1.2.4 Regler om pålegg om retting

Finanstilsynet påpeker i høringsnotatet punkt 9.2.2.4 at finanstilsynslovens regler om pålegg om retting vil dekke de fleste påleggshjemlene som er påkrevd etter artikkel 94. Finanstilsynet foreslår likevel en generell regel om pålegg om retting og viser til at enkelte påleggshjemler forordningen krever, også retter seg mot aktører som ikke blir underlagt Finanstilsynets tilsyn. Bestemmelsen foreslås utformet etter mønster fra verdipapirhandelloven § 19-7 første ledd, og vil gjennomføre MiCA artikkel 94 nr. 1 bokstav c, m, o, p, u, v og nr. 3 bokstav g og h. Finanstilsynet bemerker avslutningsvis at artikkel 94 nr. 1 bokstav h og de delene av bokstav u som gjelder stans av virksomhet som drives uten nødvendige tillatelser, vil omfattes av finanstilsynsloven § 4 a (som er videreført i § 4-2 i ny finanstilsynslov,).

Finanstilsynet foreslår videre en påleggshjemmel om å avhende kryptoeiendeler, som gjennomfører forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav z. Finanstilsynet bemerker at et slikt pålegg vil være et inngripende virkemiddel, men at det i særlige tilfeller kan være behov for å gi et slikt pålegg for å beskytte markedet og andre investorer, for eksempel ved enkelte former for markedsmanipulasjon. Finanstilsynet foreslår derfor at bestemmelsen kun gis anvendelse dersom forordningens regler er overtrådt, og det er nødvendig å gi et slikt pålegg for å beskytte andre markedsdeltakeres interesser eller markedets integritet. Finanstilsynet legger til grunn at bestemmelsens anvendelsesområde i praksis vil være snevert.

Finanstilsynet foreslår at forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav y om at tilsynsmyndigheten skal kunne kreve utskiftning av et medlem av styret eller ledelsen i en utsteder av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller en kryptoeiendelstjenesteyter, gjennomføres i bestemmelsens tredje ledd. Finanstilsynet bemerker at et slikt pålegg krever at Finanstilsynet finner at vedkommende ikke er egnet til å inneha stillingen eller vervet.

Finanstilsynet foreslår avslutningsvis at det fastsettes en regel om at Finanstilsynet kan gi pålegg om å oppfylle opplysningsplikten, tilsvarende som i verdipapirhandelloven § 19-7 sjette ledd, samt at departementet kan gi forskrifter til bestemmelsen om pålegg.

5.3.1.2.5 Midlertidige tiltak

Finanstilsynet bemerker i høringsnotatet punkt 9.2.2.5 at forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav b, l, n og q stiller krav om at tilsynsmyndigheten skal kunne suspendere, eller kreve at kryptoeiendelstjenesteytere, utstedere, tilbydere og personer som søker kryptoeiendeler opptatt til notering, suspenderer aktivitet i inntil 30 sammenhengende virkedager dersom det er rimelig grunn til å anta at forordningen er overtrådt. Finanstilsynet foreslår at det inntas en egen bestemmelse om suspensjon og midlertidige forbud mv. som innarbeider forordningens regler om dette i § 2-4 første ledd.

Om forordningens artikkel 94 nr. 1 bokstav f og t skriver Finanstilsynet:

«Artikkel 94 nr. 1 bokstav f fastsetter at tilsynsmyndigheten midlertidig skal kunne forby ytelse av kryptoeiendelstjenester, eller kreve at en kryptoeiendelstjenesteyter stiller slik ytelse i bero, dersom tilsynsmyndigheten finner at foretakets situasjon innebærer at yting av kryptoeiendelstjenester vil kunne skade investorenes interesser. Tilsvarende krever artikkel 94 nr. 1 bokstav t at tilsynsmyndigheten skal kunne suspendere, eller kreve at en kryptoeiendelstjenesteyter som opererer en handelsplattform suspenderer, en kryptoeiendel fra handel, dersom tilsynsmyndigheten finner at situasjonen til tilbyderen, den som søker opptak til handel av en kryptoeiendel, eller utstederen av en eiendelsbasert token eller en e-pengetoken, innebærer at handel i den aktuelle kryptoeiendelen vil kunne skade investorenes interesser.»

Finanstilsynet bemerker at artikkel 94 nr. 1 bokstav f og t, i motsetning til de øvrige reglene om suspensjon og midlertidig stans, ikke stiller krav om at forordningens regler skal være overtrådt, eller at det må være rimelig grunn til å anta at forordningen er overtrådt. Bestemmelsen stiller imidlertid krav om at investorenes interesser kan bli skadelidende, og da særlig interessene til ikke-profesjonelle investorer. I motsetning til de andre bestemmelsene om suspensjon, fastsettes det heller ikke noen maksimumstid for suspensjonen.

For å oppfylle minimumskravene i artikkel 94 foreslår Finanstilsynet på denne bakgrunn at det tas inn bestemmelser som svarer til forordningens regler i § 2-4 annet og tredje ledd. Finanstilsynet foreslår for øvrig at departementet kan gi nærmere regler om midlertidige tiltak etter bestemmelsen i forskrift, og peker avslutningsvis på at permanente pålegg om opphør reguleres av den generelle påleggshjemmelen som er foreslått i § 2-3.

5.3.1.2.6 Offentliggjøring av opplysninger

Finanstilsynet bemerker i høringsnotatet punkt 9.2.2.6 at det ikke er nødvendig med en egen lovhjemmel for at Finanstilsynet skal kunne offentliggjøre opplysninger om eller kritikk av manglende etterlevelse av forordningen, slik artikkel 94 nr. 1 bokstav d, e, i, j, k, r og s fastsetter. Finanstilsynet viser blant annet til vurderingene i tidligere utredninger av tilsvarende EØS-regler, samt en langvarig praksis for å publisere tilsynsrapporter, kritikkbrev, pålegg om retting og overtredelsesgebyr der det gis offentlig kritikk av avdekkede brudd.

Finanstilsynet foreslår at forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav i, j og k, som fastsetter at tilsynsmyndigheten skal kunne gi pålegg om at relevante personer gir supplerende opplysninger i informasjonsdokumentet eller i markedsføringsmaterialet hvis disse ikke inneholder påkrevde opplysninger, eller hvis hensynet til finansiell stabilitet eller investorbeskyttelsen nødvendiggjør ytterligere opplysninger, gjennomføres i § 2-5 første ledd, på tilsvarende måte som i verdipapirhandelloven § 7-13 fjerde ledd. Bestemmelsen i verdipapirhandelloven § 7-13 fjerde ledd gjennomfører lignende regler i prospektforordningen. Artikkel 94 nr. 1 bokstav d og s fastsetter i tillegg at tilsynsmyndigheten skal kunne offentliggjøre eller kreve at kryptoeiendelstjenesteytere, eller tilbydere, personer som søker opptak til handel av kryptoeiendeler, eller utstedere av en eiendelsbasert token eller en e-pengetoken, offentliggjør alle vesentlige opplysninger som kan påvirke vurderingen av de aktuelle kryptoeiendelstjenestene eller kryptoeiendelene som tilbys offentligheten eller tas opp til handel, for å sikre investorbeskyttelsen til innehaverne av krypotoeiendelen, og særlig private innehaveres interesser eller markedets integritet.

Finanstilsynet foreslår at det utarbeides en bestemmelse i kryptoeiendelsloven § 2-5 annet ledd som gir Finanstilsynet mulighet for å gi pålegg om å offentliggjøre «vesentlige opplysninger». Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 7-13 femte ledd som gjennomfører tilsvarende regel i prospektforordningen. Finanstilsynet legger til grunn at det i pålegget om å offentliggjøre vesentlige opplysninger kan spesifiseres hvilke vesentlige opplysninger det siktes til. Finanstilsynet foreslår ikke å presisere at opplysningene skal være viktige for å beskytte investorene eller markedet, slik bokstav d og s fastsetter. Finanstilsynet legger til grunn at disse formålene er bærende for alle tilsynsvirkemidler uten at det presiseres i lovbestemmelsen.

Finanstilsynet foreslår at departementet skal kunne gi nærmere regler om offentliggjøring av opplysninger i forskrift.

5.3.1.2.7 Pålegg om å innføre minstebeløp eller å begrense utstedt beløp

Finanstilsynet uttaler i høringsnotatet punkt 9.2.2.7 at det ikke er nødvendig med ytterligere gjennomføringstiltak i norsk rett av artikkel 94 nr. 1 bokstav ab, som fastsetter at Finanstilsynet skal kunne pålegge en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken å innføre et minstebeløp eller begrense det utstedte beløpet i henhold til artikkel 23 nr. 4, artikkel 24 nr. 3 eller artikkel 58 nr. 3. Finanstilsynet legger til grunn at kompetansen til å gi slikt pålegg allerede vil følge av de nevnte bestemmelsene som forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav ab viser til.

5.3.1.2.8 Pålegg knyttet til nettsider

Forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav aa gjelder pålegg knyttet til nettsider. Finanstilsynet har i høringsnotatet punkt 9.2.2.8 redegjort slik for bestemmelsen:

«Artikkel 94 nr. 1 bokstav aa fastsetter at tilsynsmyndigheten kan treffe tiltak for å fjerne innhold fra eller begrense tilgang til en internettside eller pålegge at det skal være en tydelig advarsel til kunder og innehavere av kryptoeiendeler når de besøker nettsiden. Tilsynsmyndigheten skal videre kunne pålegge en tilbyder av vertstjenester å fjerne, hindre eller begrense tilgang til en internettside, eller å pålegge domeneregistre eller domeneregisterførere å slette et domenenavn og tillate tilsynsmyndigheten å registrere det. Disse virkemidlene skal bare kunne benyttes som en siste utvei når ingen andre effektive tiltak er tilgjengelige for å få slutt på en overtredelse og unngå risiko for alvorlig skade for kunder eller innehavere av kryptoeiendeler.»

Finanstilsynet foreslår en regel om dette i utkastets § 2-6. Finanstilsynet antar imidlertid at bestemmelsen vil ha et snevert anvendelsesområde i lys av alle de andre virkemidlene Finanstilsynet vil ha til rådighet. Finanstilsynet foreslår også at departementet skal kunne gi nærmere regler i forskrift om pålegg knyttet til nettsider.

5.3.1.2.9 Overdragelse av kontrakter

Når det gjelder gjennomføringen av artikkel 94 nr. 1 bokstav g, som fastsetter at tilsynsmyndigheten skal kunne pålegge en kryptoeiendelstjenesteyter å overføre eksisterende kontrakter til en annen kryptoeiendelstjenesteyter, dersom tjenesteyterens tillatelse trekkes tilbake etter artikkel 64, skriver Finanstilsynet i høringsnotatet punkt 9.2.2.9 at:

«Det er ikke tilsvarende regler i norsk finanslovgivning i dag, eller – så langt Finanstilsynet kjenner til – i annet EØS-regelverk. En lignende regel finnes imidlertid i folkefinansieringsforordningen artikkel 30 nr. 2 første ledd bokstav i.»

Finanstilsynet viser så til vurderingen som ble foretatt i NOU 2021: 10 av tilsvarende regel i folkefinansieringsforordningen artikkel 30 nr. 2 første ledd bokstav i, der Verdipapirlovutvalget hadde følgende bemerkninger til bestemmelsen:

«Utvalget bemerker at en regel om at Finanstilsynet skal gripe direkte inn i avtaleforholdet til kundene i et folkefinansieringsforetak, bryter med Finanstilsynets tradisjonelle oppgaver som tilsynsmyndighet. En bestemmelse om at Finanstilsynet skal treffe beslutning om overføring av avtaler reiser også flere vanskelige spørsmål, blant annet knyttet til valg av ny tjenesteleverandør og om virkningene av Finanstilsynets beslutning, herunder ansvar for valget. Etter utvalgets syn kan forordningens minimumsregel oppfylles ved at Finanstilsynet gis hjemmel til å pålegge folkefinansieringsforetaket å overføre de aktuelle kontraktene til et annet foretak som tilfredsstiller kravene forordningen setter. Utvalget foreslår at det stilles vilkår om at kunden må godkjenne overføringen. På denne måten gjennomføres det en regel som gir de mulighetene minimumsreglene i forordningen krever, samtidig som det tas tilbørlig hensyn til nasjonal rettstradisjon. Tilsvarende løsning er valgt i Sverige, hvor tilsynsmyndigheten hadde vesentlige innvendinger til et forslag om å legge kompetansen til å velge ny leverandør av tjenesten direkte til tilsynsmyndigheten.»

Finanstilsynet legger til grunn at de samme hensyn som Verdipapirlovutvalget viser til, også gjør seg gjeldende i markedet for kryptoeiendeler. Finanstilsynet foreslår på denne bakgrunn at en bestemmelse om overdragelse av kontrakter uformes på samme måte som i forslaget til tilsvarende bestemmelse i lov om folkefinansiering.

5.3.1.2.10 Beslag av aktiva, anmeldelse til påtalemyndigheten mv

Etter forordningen artikkel 94 nr. 3 bokstav d og f skal tilsynsmyndigheten kunne anmelde forhold til påtalemyndigheten, og beslaglegge og fryse midler. Finanstilsynet viser i høringsnotatet 9.2.2.10 til tilsvarende regler som er gitt i markedsføringsforordningen. I NOU 2017: 14 kapittel 10.4.3.5, som departementet sluttet seg til i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.4.5.1, ble det lagt grunn at forordningens krav på disse punktene er oppfylt ved verdipapirhandellovens regler om vinningsavståelse, de straffeprosessuelle reglene om beslag og tvangsfullbyrdelseslovens regler om arrest. Det ble videre vist til at enhver kan inngi anmeldelse til påtalemyndigheten. Finanstilsynet foreslår regler om vinningsavståelse i høringsnotatet kapittel 10.2.2 og viser for øvrig til vurderingene i nevnte NOU.

5.3.1.2.11 Produktintervensjon

Når det gjelder forordningens regler om produktintervensjon i artikkel 103 til 106, legger Finanstilsynet til grunn at disse vil gjelde direkte i sin EØS-tilpassede form ved gjennomføringen i norsk rett, og krever ingen ytterligere gjennomføringstiltak. Det vises til høringsnotatet punkt 9.2.2.11.

5.3.1.2.12 Prosedyrer for å motta klager

Finanstilsynet viser til at bestemmelsen i forordningen artikkel 108 om at tilsynsmyndigheten skal ha rutiner for mottak av klager, retter seg til myndighetene og at særskilt gjennomføring derfor ikke synes å være nødvendig. Det bemerkes for øvrig at Finanstilsynet ikke er et klageorgan som avgjør konkrete tvister mellom foretak under tilsyn og deres kunder. Konkrete tvister mellom foretak og kunder behandles i utenrettslige klagenemnder der det finnes slike, og av domstolene. Finanstilsynet informerer kunder som klager om eventuelle muligheter for å få klagen behandlet i utenrettslige klageordninger og at det er gitt relevante opplysninger på Finanstilsynets nettsted.

Finanstilsynet bemerker i høringsnotatet punkt 9.2.3 at bestemmelsene om samarbeid mellom tilsynsmyndigheter i det vesentlige er av en slik karakter at de ikke krever ytterligere gjennomføringstiltak utover at forordningen som sådan gjøres til norsk rett. Et unntak er artikkel 95 nr. 1 annet ledd, som er omtalt i kapittel 9.2.2.2. Når det gjelder forordningens regler om taushetsplikt i artikkel 100, mener Finanstilsynet at dette dekkes av Finanstilsynets taushetsplikt etter finanstilsynsloven § 7 (som er videreført i § 2-7 i ny finanstilsynslov).

5.3.1.3 Utlikning av utgifter ved tilsyn

Finanstilsynet viser til at etter lov 7. desember 1956 nr. 1 om tilsynet med finansforetak mv. (finanstilsynsloven) § 9 første ledd skal utgiftene ved Finanstilsynets tilsyn utliknes på de institusjoner som i henhold til lovens § 1 eller annen særskilt lovhjemmel er under tilsyn. Foretak som har tillatelse til å yte kryptoeiendelstjenester vil med forslaget bli underlagt tilsyn og vil omfattes av reglen om utlikning i finanstilsynsloven § 9 første ledd. Finanstilsynet skal i tillegg føre tilsyn med overholdelsen av bestemmelser om handel i kryptoeiendelsmarkedet. Finanstilsynet foreslår at tilsynet med overholdelsen av de generelle bestemmelsene som gjelder for kryptoeiendelsmarkedet, utliknes på institusjonene under tilsyn på samme måte som utlikningen for tilsynet med de generelle reglene for verdipapirmarkedet, jf. finanstilsynsloven § 9 tredje ledd.

5.3.2 Høringsinstansenes syn

Norges Bank er enig i Finanstilsynets vurdering om at håndhevingen av MiCA-regelverket i Norge bør legges til Finanstilsynet. Norges Bank viser til at oppgavene har likheter med de oppgavene Finanstilsynet utfører i dag, og at det er mest konsistent med gjeldende regelverk at oppgavene legges til Finanstilsynet.

Norsk Redaktørforening har hatt merknader til forslagets § 2-5 annet ledd om offentliggjøring av opplysninger, og skriver følgende:

«Bestemmelsen er formulert som en «kan»-bestemmelse, etter mønster fra verdipapirloven § 7-13. I motsetning til utkastet til nye lov om kryptoeiendeler inneholder vpl § 7-13 også en henvisning til formålet med bestemmelsen, som er «å sikre investorbeskyttelsen eller et velfungerende marked».

Av høringsnotatet fremgår det imidlertid at de samme formålene også er tenkt å være bærende for den foreslåtte bestemmelsen i den nye loven:

«Finanstilsynet foreslår ikke å presisere at opplysningene skal være viktige for å beskytte investorene eller markedet, slik bokstav d og s fastsetter. Finanstilsynet legger til grunn at disse formålene er bærende for alle tilsynsvirkemidler uten at det presiseres i lovbestemmelsen.»

Etter vårt syn er det all grunn til å legge an et bredere perspektiv på behovet for offentlighet rundt de opplysningene det her er snakk om. Dette er opplysninger som vil kunne være viktige både for andre aktører, som for eksempel presse og en rekke organisasjoner, men også for allmennheten som sådan, når det gjelder muligheten til å følge med på det som skjer i et marked med potensielt stor innvirkning på samfunnsutviklingen.

Så er det mulig å argumentere med at dersom opplysningene er offentlige, så er de offentlige for alle. Utfordringen er at den åpenheten er knyttet til en «kan»-bestemmelse. Det er dermed ingen automatikk i at opplysningene blir offentlige. Tvert imot legges det opp til at tilsynsmyndigheten skal foreta subjektive og skjønnsmessige vurderinger, noe vi mener er uheldig.

I stedet bør bestemmelsen formuleres som en obligatorisk bestemmelse, for eksempel slik:

«Alle vesentlige opplysninger som kan påvirke vurderingen av de aktuelle kryptoeiendelene som tilbys til offentligheten eller tas opp til handel eller den aktuelle kryptoeiendelstjenesten, er offentlige.»

Vi legger til grunn at dette ikke dreier seg om forretningssensitive opplysninger, i og med at det heller ikke i det foreliggende forslaget er gjort noen betraktninger rundt dette, knyttet til de opplysninger det kan være aktuelt å offentliggjøre. En regel om obligatorisk offentlighet vil dessuten innebære likebehandling av de forskjellige aktørene. Den vil i tillegg innebære forutsigbarhet.

Vi har ingen innvendinger mot at det i forskrift gis nærmere regler om hvilke opplysninger som skal offentliggjøres, og hvordan offentliggjøringen skal skje.»

Skattedirektoratet har uttalt at de fra et overordnet perspektiv er positive til at aktører innen markedet for kryptoeiendeler blir underlagt krav til registrering, rapportering og tilsyn.

Økokrim har vist til at MiCA, sammenholdt med TFR II, antakelig vil innebære at flere foretak blir rapporteringspliktige etter hvitvaskingsregelverket. En konsekvens av dette kan være økt ressursbelastning for Enheten for Finansiell Etterretning.

Ingen andre høringsinstanser har uttalt seg om forslaget.

5.3.3 Departementets vurdering

5.3.3.1 Utpeking av tilsynsmyndighet

Departement slutter seg til forslaget i høringsnotatet punkt 9.2.1 om å utpeke Finanstilsynet som nasjonal tilsynsmyndighet med ansvar for å utføre de funksjonene og oppgavene som er fastsatt i MiCA-forordningen. Det vil være mest konsistent med gjeldende regelverk på finansmarkedsområdet at tilsynet med kryptoeiendelsmarkedet føres av Finanstilsynet. Det vises til lovforslaget § 2.

5.3.3.2 Virkemidler i det løpende tilsynet

5.3.3.2.1 Innledning

For å kunne løse sine tilsynsoppgaver på en tilfredsstillende måte er de nasjonale tilsynsmyndighetene avhengig av effektive virkemidler som gir god saksopplysning i tilstrekkelig tempo. Samtidig er det viktig at myndighetene ikke går lenger enn behovet tilsier, og at reglene ivaretar hensynet til rettssikkerhet og personvern.

MiCA-forordningen angir minimumsvirkemidler som nasjonale tilsynsmyndigheter skal ha til rådighet. Hensikten er å sikre at alle tilsynsmyndigheter i det felleseuropeiske markedet har tilstrekkelig myndighet til å føre et effektivt og sterkt tilsyn, slik at overtredelser av regelverket oppdages og avverges, og tilliten til markedene og institusjonene som virker i dette, opprettholdes.

Departementet er i det vesentlige enig i Finanstilsynets vurderinger og forslag til bestemmelser om virkemidlene i det løpende tilsynet. Departementet viser til drøftelsen i de følgende punktene.

5.3.3.2.2 Opplysningsplikt og plikt til å utlevere dokumenter

Departementet er enig med Finanstilsynet i at det bør lovfestes en hjemmel for Finanstilsynet til å kunne pålegge enhver person å gi opplysninger og dokumenter som er relevant for tilsynsvirksomheten etter MiCA-forordningen. Bestemmelsen vil gjennomføre MiCA-forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav a og nr. 3 bokstav a og b, som angir det minimum av virkemidler nasjonale myndigheter skal sørge for at Finanstilsynet har til rådighet for å føre en effektiv tilsynskontroll. Departementet viser til at det ikke er anledning til å velge bort deler av beføyelsene som omfattes av bestemmelsene.

Ingen høringsinstanser har hatt bemerkninger til Finanstilsynets forslag.

Departementet foreslår enkelte språklige justeringer i bestemmelsen sammenlignet med Finanstilsynets forslag, som innebærer at teksten legges nærmere ordlyden i forordningen, herunder at det må være opplysninger og dokumenter som tilsynet mener «kan være relevante for utførelsen av sine oppgaver etter loven her». Det vises til lovforslaget § 3.

5.3.3.2.3 Stedlig tilsyn og andre undersøkelser

Departementet slutter seg til Finanstilsynets vurdering og forslag til lovbestemmelse om bevissikring. Bestemmelsen gjennomfører MiCA-forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav w, som fastsetter at tilsynsmyndigheten skal kunne foreta stedlig tilsyn og undersøkelser andre steder enn i fysiske personers private boliger for å få tilgang til dokumenter og andre opplysninger. Departementet viser også til vurderingene i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.4.3.2 med videre henvisninger, og bemerker at bestemmelsene om bevissikring i MiCA har store likheter med bestemmelsene om bevissikring i prospektforordningen og markedsmisbruksforordningen, som er gjennomført i verdipapirhandelloven § 19-5. Ingen høringsinstanser har hatt merknader til Finanstilsynets forslag.

Det vises til lovforslaget § 4.

5.3.3.2.4 Pålegg

Departementet deler Finanstilsynets vurdering om at det er behov for å lovfeste en generell påleggshjemmel utover det som følger av finanstilsynsloven for å gjennomføre MiCA-forordningens bestemmelser. Påleggshjemlene etter MiCA artikkel 94 går lenger enn finanstilsynslovens regler om pålegg, og omfatter også aktører som ikke er underlagt Finanstilsynets tilsyn. Det er derfor behov for en generell påleggshjemmel i kryptoeiendelsloven. Departementet foreslår i likhet med Finanstilsynet at bestemmelsen utformes etter mønster fra verdipapirhandelloven § 19-7 første ledd.

MiCA-forordningen stiller også krav til at tilsynsmyndigheten skal kunne pålegge enhver person å ta skritt for å redusere størrelsen på sin posisjon eller eksponering i kryptoeiendeler, se artikkel 94 nr. 1 bokstav z. Det følger ikke av forordningen hvilke vilkår som må være oppfylt for å ilegge et slikt pålegg. Finanstilsynet viser til at det i særlige tilfeller kan være behov for å gi et slikt pålegg for å beskytte markedet og andre investorer, for eksempel ved enkelte former for markedsmanipulasjon. Departementet deler Finanstilsynets vurdering, og legger til grunn at det sentrale vurderingstemaet ved anvendelse av bestemmelsen bør være om pålegget er nødvendig for å beskytte andre markedsdeltakeres interesser eller markedets integritet. Departementet viser til at liknende prinsipielle vilkår er fastsatt i verdipapirhandelloven § 19-7 (11) om suspensjon av stemmeretter. Departementet legger i likhet med Finanstilsynet til grunn at disse vilkårene vil gi bestemmelsen et snevert anvendelsesområde.

Departementet slutter seg videre til Finanstilsynets vurdering og forslag til bestemmelse om at tilsynsmyndigheten skal kunne kreve utskiftning av et medlem av styret eller ledelsen i en utsteder av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller en kryptoeiendelstjenesteyter. Liknende bestemmelser om egnethet finnes blant annet i verdipapirhandelloven § 19-7 femte ledd og finansforetaksloven § 3-5.

Ingen høringsinstanser har hatt merknader til Finanstilsynets forslag.

Det vises til lovforslaget § 5.

5.3.3.2.5 Midlertidige tiltak

Departementet foreslår at det tas inn en bestemmelse om midlertidige tiltak i den nye loven. Bestemmelsen gjennomfører MiCA artikkel 94 nr. 1 bokstav b, l, n og q, som gjelder tilsynsmyndighetens mulighet til å suspendere yting av kryptoeiendelstjenester, offentlig tilbud om eller et opptak til handel av kryptoeiendeler, handel med kryptoeiendeler og markedsføring av kryptoeiendeler i inntil 30 dager. Bestemmelsene har til felles at de omhandler suspensjon og midlertidige forbud ved rimelig mistanke om at forordningen er blitt overtrådt. Det vises til lovforslaget § 6 første ledd.

Departementet foreslår videre at MiCA artikkel 94 nr. 1 bokstav f og t også gjennomføres i § 6. Bokstav f gjelder suspensjon av yting av kryptoeiendelstjenester dersom kryptoeiendelstjenesteyteren befinner seg i en situasjon der yting av tjenesten vil være til skade for kundenes interesser, mens bokstav t gjelder suspensjon av yting av kryptoeiendelstjenester dersom tilbyderen, utstederen eller personen som søker om opptak til handel, befinner seg i en slik situasjon. Begge bestemmelsene gjelder midlertidige tiltak, og krever ikke at forordningens regler skal være overtrådt, eller at det må foreligge rimelig mistanke for dette. Begge bestemmelsene stiller også som vilkår at investorenes interesser kan blir skadelidende, og da særlig ikke-profesjonelle investorer. Bestemmelsene skiller seg etter hvilke aktører som befinner seg i en slik situasjon som beskrevet ovenfor.

I motsetning til de andre bestemmelsene om suspensjon, inneholder ikke forordningen noen maksimumstid for suspensjonen. Finanstilsynet har ikke foreslått en maksimumstid, men at det kan fastsettes nærmere regler om midlertidige tiltak etter bestemmelsen i forskrift. Etter departementets vurdering bør det fremgå av lovteksten at Finanstilsynet kan suspendere yting av kryptoeiendelstjenesten og handel med kryptoeiendelen frem til den aktuelle situasjonen er opphørt.

Ingen høringsinstanser har hatt merknader til forslaget. Det vises til lovforslaget § 6.

5.3.3.2.6 Offentliggjøring av opplysninger

Departementet slutter seg i det vesentlige til Finanstilsynets forslag til lovbestemmelse om offentliggjøring av opplysninger, men foreslår å presisere i bestemmelsen at offentliggjøringen skal sikre beskyttelsen av investorene eller markedet, slik MiCA-forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav d og s fastsetter. Tilsvarende presisering finnes i verdipapirhandelloven § 7-13 fjerde og femte ledd, som forslaget til kryptoeiendelsloven § 7 annet ledd er utformet etter.

Norsk redaktørforening har hatt merknad til lovforslaget, og foreslår at bestemmelsen formuleres som en obligatorisk bestemmelse. Norsk redaktørforening argumenterer for at en «kan»-bestemmelse vil legge opp til subjektive og skjønnsmessige vurderinger fra tilsynsmyndigheten, noe som er uheldig ut fra et likebehandlings- og forutberegnelighetsperspektiv.

Etter Finansdepartementets vurdering er det tilstrekkelig at bestemmelsen gir Finanstilsynet hjemmel til å offentliggjøre eller pålegge offentliggjøring av opplysninger. Det er ikke nødvendig å formulere bestemmelsen som en obligatorisk bestemmelse. Departementet viser til at liknende bestemmelse i verdipapirhandelloven § 7-13 femte ledd, som gjelder for verdipapirer, er formulert som en «kan»-bestemmelse og gjennomfører en tilnærmet identisk bestemmelse i Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/1129 av 14. juni 2017 (prospektforordningen) artikkel 32 nr. 1 bokstav l.

Det vises til lovforslaget § 7.

5.3.3.2.7 Pålegg om å innføre minstebeløp eller å begrense utstedt beløp

Departementet mener i likhet med Finanstilsynet at kompetansen til å pålegge en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken å innføre et minstebeløp eller begrense det utstedte beløpet som fastsatt i artikkel 94 nr. 1 bokstav ab, allerede følger direkte av forordningens artikkel 23 nr. 4, artikkel 24 nr. 3 eller artikkel 58 nr. 3. Det anses derfor ikke nødvendig med ytterligere gjennomføringstiltak i norsk rett.

5.3.3.2.8 Pålegg knyttet til nettsider

Departementet slutter seg til Finanstilsynets forslag til lovbestemmelse om pålegg knyttet til nettsider, som gjennomfører MiCA-forordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav aa. Departementet foreslår at dersom Finanstilsynet finner at reglene i forordningen er overtrådt, og ingen andre effektive virkemidler kan benyttes for å bringe overtredelsen til opphør, kan Finanstilsynet pålegge å fjerne innhold i eller begrense tilgang til en internettside eller å innta en uttrykkelig advarsel til kunder og innehavere av kryptoeiendeler når de besøker internettsiden, og å pålegge domeneregistre eller domeneregisterførere å slette et fullt kvalifisert domenenavn og å tillate Finanstilsynet å registrere det. Bestemmelsen gjelder bare dersom ingen andre effektive midler er tilgjengelige for å bringe overtredelsen av forordningen til opphør, og departementet legger i likhet med Finanstilsynet til grunn at dette vil gi bestemmelsen et snevert anvendelsesområde. Det kan være behov for å gi nærmere regler om pålegg knyttet til informasjon på nett, og det foreslås en forskriftshjemmel for dette.

Ingen av høringsinstansene har hatt merknader til forslaget.

Det vises til lovforslaget § 8.

5.3.3.2.9 Overdragelse av kontrakter

Departementet foreslår i § 9 en lovbestemmelse om overdragelse av kontrakter. Bestemmelsen gjennomfører MiCA artikkel 94 nr. 1 bokstav g, som fastsetter at tilsynsmyndigheten skal kunne pålegge en kryptoeiendelstjenesteyter å overføre eksisterende kontrakter til en annen kryptoeiendelstjenesteyter, dersom tjenesteyterens tillatelse trekkes tilbake etter artikkel 64.

En lignende regel finnes i folkefinansieringsforordningen artikkel 30 nr. 2 første ledd bokstav i. Verdipapirlovutvalget har vurdert gjennomføring av folkefinansieringsforordningen i NOU 2021: 10, kapitel 7.3.3.10, der det foreslås at Finanstilsynet gis hjemmel til å pålegge folkefinansieringsforetaket å overføre de aktuelle kontraktene, etter samtykke fra kunden, til et annet foretak som tilfredsstiller kravene forordningen setter, uten at Finanstilsynet selv treffer beslutning om valg av ny tjenesteleverandør. Dette vil, slik Verdipapirutvalget bemerker i NOU 2021: 10, oppfylle «de mulighetene minimumsreglene i forordningen krever, samtidig som det tas tilbørlig hensyn til nasjonal rettstradisjon.».

Departementet legger til grunn at de samme hensyn som Verdipapirlovutvalget viser til i NOU 2021: 10, også gjør seg gjeldende i markedet for kryptoeiendeler. Ingen av høringsinstansene har uttalt seg om forslaget. Det vises til lovforslaget § 9.

5.3.3.2.10 Beslag av aktiva, anmeldelse til påtalemyndigheten mv

Etter MiCA-forordningen artikkel 94 nr. 3 bokstav d og f skal tilsynsmyndigheten kunne anmelde forhold til påtalemyndigheten, samt anmode om frysing eller beslaglegning av midler. Tilsvarende regler er gitt i markedsmisbruksforordningen. Departementet viser til vurderingen i NOU 2017: 14 kapittel 10.4.3.5, som departementet sluttet seg til i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.4.5.1. Det ble lagt til grunn at forordningens krav om at tilsynsmyndighetene skal kunne anmelde forhold til påtalemyndigheten, samt beslaglegge og fryse midler, ville oppfylles gjennom verdipapirhandellovens regler om administrativ inndragning/vinningsavståelse, de straffeprosessuelle reglene om beslag og tvangsfullbyrdelseslovens regler om arrest. Det ble også vist til at enhver kan inngi anmeldelse til påtalemyndigheten. Stortinget sluttet seg til dette, jf. Innst. 336 L (2018–2019) og Lovvedtak 90 (2018–2019). Departementet legger tilsvarende vurdering til grunn ved gjennomføringen av MiCA-forordningen og foreslår at Finanstilsynet helt eller delvis kan inndra vinning som er oppnådd ved overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 til 92, og forskrifter gitt til utfylling av disse bestemmelsene. Departementet foreslår videre at verdipapirhandelloven § 19-11 annet til tiende ledd om administrativ inndragning gjelder tilsvarende.

Ingen av høringsinstansene har uttalt seg om forslaget.

Det vises til lovforslaget § 11.

5.3.3.2.11 Produktintervensjon og prosedyrer for å motta klager

Departementet foreslår at Finanstilsynet skal ha myndighet til midlertidig å suspendere eller forby yting av kryptoeiendelstjenester dersom nærmere krav er oppfylt, jf. lovforslaget § 6 og kapittel 6.3.3.2.5 ovenfor.

Finanstilsynet skal videre, i henhold til MiCA artikkel 105, kunne forby eller begrense markedsføring, distribusjon eller salg av visse kryptoeiendeler eller kryptoeiendeler med visse særskilte egenskaper, eller en type virksomhet eller praksis knyttet til kryptoeiendeler, dersom nærmere angitte vilkår er oppfylt.

Departementet legger i likhet med Finanstilsynet til grunn at reglene i MiCA artikkel 105 vil gjelde direkte når forordningen gjennomføres, og at det ikke skal fastsettes en egen nasjonal regel som hjemler slik produktintervensjon.

MiCA-forordningen gir i artikkel 103 ESMA og i artikkel 104 EBA myndighet til midlertidig å forby eller begrense kryptoeiendelstjenester. Departementet viser til at også disse bestemmelsene vil gjelde direkte i sin EØS-tilpassede form ved gjennomføringen i norsk rett, og krever derfor ingen ytterligere gjennomføringstiltak. Det vises til nærmere omtale nedenfor i kapittel 7.3, av tilpasninger i EØS-komiteens beslutning.

Departementet anser det heller ikke som nødvendig med særskilt gjennomføring av MiCA artikkel 108 om å innføre prosedyrer for å motta klager med hensyn til påståtte overtredelser av forordningen. Norsk rett tilfredsstiller kravene som direktiver og forordninger stiller til klage- og søksmålsadgang, slik at det ikke er nødvendig å foreta endringer i lov eller forskrift.

5.3.3.3 Utlikning av utgifter ved tilsyn

Departementet viser til at finanstilsynsloven av 1956 oppheves ved lov 21. juni 2024 nr 41 om Finanstilsynet (finanstilsynsloven). Prinsippet om at tilsynets utgifter skal dekkes av og fordeles på foretakene under tilsyn er videreført i den nye loven, jf. finanstilsynsloven § 6-1.

Departementet foreslår at Finanstilsynet skal føre tilsyn med foretak som har tillatelse til å drive virksomhet i kryptoeiendelsmarkedet, jf. lovforslaget § 2 og omtale over i punkt 5.2.3.1. Finanstilsynets utgifter vil utliknes og fordeles på foretakene under tilsyn etter finanstilsynsloven av 1956 § 9 og etter finanstilsynsloven av 2024 § 6-1 når denne er trådt i kraft. Den nærmere utgiftsfordelingen fastsettes i forskrift med hjemmel i finanstilsynsloven.

5.4 Administrative sanksjoner, andre forvaltningstiltak og straff

5.4.1 Forslaget i høringsnotatet

5.4.1.1 Innledning

Finanstilsynet redegjør i høringsnotatet punkt 10 for MiCA-forordningens regler i del VII kapittel 3 om administrative sanksjoner og andre forvaltningstiltak. Finanstilsynet bemerker innledningsvis at forordningen ikke skiller klart mellom administrative sanksjoner og andre administrative tiltak, men at overtredelsesgebyr og midlertidig forbud mot egenhandel tradisjonelt har blitt ansett som administrative sanksjoner etter annet EØS-regelverk på verdipapirområdet, slik at de særlige saksbehandlingsreglene i forvaltningsloven kapittel IX kommer til anvendelse. De øvrige reaksjonene EØS-reglene angir har vært ansett som administrative tiltak. Finanstilsynet viser til drøftelsen i Prop. 96 LS (2018–2019) Endringer i verdipapirhandelloven mv. (prospekt, markedsmisbruk, tilsyn og sanksjoner) kapittel 7.6 og 7.7.

Finanstilsynet viser til at det ikke er påkrevd med nasjonale regler om administrative sanksjoner dersom en overtredelse er straffesanksjonert. Finanstilsynet foreslår at enkelte av overtredelsene sanksjoneres med straff, men også at overtredelser kan ilegges administrative sanksjoner. Finanstilsynet begrunner dette med at et supplerende regime om administrative sanksjoner vil sikre en mer fleksibel og effektiv oppfølgning av brudd på regelverket. Finanstilsynet viser videre til at et tosporet sanksjonsregime også gjelder for annet EØS-regelverk som er gjennomført på verdipapirområdet, og at dette også er foreslått på finansområdet, jf. Finanstilsynets høringsnotat av 19. desember 2019.

5.4.1.2 Administrative tiltak

Finanstilsynet viser i høringsnotatet til at etter MiCA artikkel 111 nr. 4 og nr. 5 bokstav e og f skal myndighetene ha adgang til å ilegge fysiske personer forbud mot å ha ledelsesfunksjon i en kryptoeiendelstjenesteyter. Finanstilsynet viser i høringsnotatet til betraktningene i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.7.5.6, og foreslår at bestemmelsene gjennomføres i kryptoeiendelsloven § 2-9, og utformes etter modell av verdipapirhandelloven § 19-8.

Finanstilsynet foreslår at adgangen til å beslutte vinningsavståelse ved brudd på markedsmisbruksreglene etter MiCA artikkel 111 nr. 5 bokstav c gjennomføres i § 2-10 om administrativ inndragning. Foruten å angi hvilke brudd som kan gi grunnlag for administrativ inndragning, foreslår Finanstilsynet at bestemmelsen gir reglene om administrativ inndragning i verdipapirhandelloven § 19-11 annet til tiende ledd tilsvarende anvendelse. Finanstilsynet viser her til vurderingene i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.7.5.5.

Finanstilsynet viser til at adgangen til å tilbakekalle tillatelse som kryptoeiendelstjenesteyter ved brudd på markedsmisbruksreglene etter MiCA artikkel 111 nr. 5 bokstav d, anses å følge av artikkel 64 nr. 1 bokstav g. Finanstilsynet viser til at bestemmelsen vil gjelde direkte, og trenger således ikke noen ytterligere gjennomføringstiltak.

Finanstilsynet viser til at artikkel 111 ikke gir regler om tvangsmulkt ved manglende etterlevelse av pålegg, men tillater medlemsstatene å gi ytterligere regler. Etter finanstilsynsloven § 10 annet ledd kan det ilegges tvangsmulkt ved manglende oppfyllelse av pålegg gitt av Finanstilsynet med hjemmel i bestemmelse gitt i eller i medhold av lov. Kompetansen til å ilegge tvangsmulkt ligger hos departementet, men denne er delegert til Finanstilsynet. Adgangen til å ilegge tvangsmulkt gjelder ikke bare overfor foretak under tilsyn etter finanstilsynsloven, men overfor alle som kan ilegges pålegg av Finanstilsynet. Etter Finanstilsynets vurdering er det derfor ikke behov for å vurdere en særskilt regel om tvangsmulkt i kryptoeiendelsloven.

5.4.1.3 Administrative sanksjoner

Finanstilsynet foreslår at regler om overtredelsesgebyr gjennomføres i § 3-1. Finanstilsynet bemerker at opplistingen av bestemmelser som i henhold til MiCA artikkel 111 nr. 1 skal kunne sanksjoneres med overtredelsesgebyr, i praksis omfatter nær sagt alle regler som er underlagt nasjonale tilsynsmyndigheters tilsyn og som pålegger private parter plikter etter forordningen.

Når det gjelder overtredelse av markedsmisbruksregler i MiCA, viser Finanstilsynet til at verdipapirhandelloven § 21-1 som gir adgang til å ilegge overtredelsesgebyr ved brudd på markedsmisbruksforordningen, ikke gjelder ved innsidehandel. Innsidehandel som regulert i verdipapirhandelloven, kan kun sanksjoneres strafferettslig. Finanstilsynet foreslår likevel at det gis adgang til å sanksjonere overtredelser av reglene om innsidehandel i MiCA med overtredelsesgebyr for mindre alvorlige overtredelser av reglene om innsidehandel i kryptoeiendelsmarkedet. Finanstilsynet anser det som hensiktsmessig med et tosporet system hvor mindre alvorlige saker kan avgjøres ved et overtredelsesgebyr.

Finanstilsynet viser til at MiCA artikkel 111 gir anvisning på ulike maksimumsnivåer avhengig av type overtredelse. Finanstilsynet anser det tilstrekkelig at lovbestemmelsen angir den høyeste rammen, samtidig som de ulike maksimumsnivåene i forordningen også vil danne et tak i den konkrete saken. Finanstilsynet understreker at utmålingen av gebyrer må være i tråd med en løpende forvaltningspraksis der det også må ses hen til andre norske myndigheters praksis for bruk av overtredelsesgebyr.

Skyldkravet ved ileggelse av overtredelsesgebyr er ikke regulert i EØS-retten. For foretak viser Finanstilsynet til at forvaltningsloven § 46 første ledd gjelder. Finanstilsynet foreslår at fysiske personer skal kunne ilegges overtredelsesgebyr for uaktsomme overtredelser. Finanstilsynet viser til at dette er den mest benyttede skyldformen i den senere tids lovgivning på finans- og verdipapirområdet, og at det er en fordel med konsistent regulering.

Finanstilsynet foreslår at adgangen til å nedlegge midlertidig forbud mot egenhandel ved brudd på markedsmisbruksreglene slik artikkel 111 nr. 5 bokstav g gir anvisning på, gjennomføres i kryptoeiendelsloven § 3-2. Finanstilsynet foreslår at dette reguleres på tilsvarende måte som i verdipapirhandelloven § 21-12, og viser til betraktningene i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.6.5.9.

Finanstilsynet viser til at artikkel 112 angir de hensyn det skal legges vekt på ved avgjørelsen av om det skal ilegges administrative sanksjoner og ved utmålingen av dem. Bestemmelsen vil gjelde direkte når forordningen gjennomføres i norsk rett. Finanstilsynet bemerker at hensynene langt på vei sammenfaller med de som er opplistet i forvaltningsloven § 46 annet ledd.

Finanstilsynet viser videre til at norsk rett har regler om klageadgang over forvaltningsvedtak og anses å oppfylle kravene i forordningen artikkel 113. Kravene til publisering av vedtak og rapportering til ESMA og EBA retter seg mot Finanstilsynet og anses ikke nødvendig å gjennomføre i norsk rett.

5.4.1.4 Straff

Ved vurderingen av hvilke handlingsnormer i MiCA som skal kunne straffesanksjoneres, tar Finanstilsynet utgangspunkt i den strafferettslige reguleringen av brudd på tilsvarende regler på verdipapirområdet, jf. verdipapirhandelloven § 21-15 og drøftelsen i Prop. 96 LS (2018- 2019) kapittel 7.8.5.

Finanstilsynet foreslår at innsidehandel og markedsmanipulasjon, jf. MiCA artikkel 89 og 91, skal kunne straffes med bøter eller fengsel inntil seks år, at ulovlig spredning av innsideinformasjon, jf. artikkel 90, skal kunne straffes med bøter eller fengsel inntil fire år, at det å drive virksomhet uten nødvendig tillatelse, jf. artikkel 16, 48 og 59, eller i strid med god forretningsskikk, jf. artikkel 27 og 66, skal kunne straffes med bøter eller fengsel inntil tre år, og at manglende offentliggjøring av innsideinformasjon, jf. artikkel 88, brudd på krav til utarbeidelse av prospekt, jf. artikkel 4 og 5, krav til prospektets innhold, jf. artikkel 6, 19 og 51, og tillegg til prospektet, jf. artikkel 12 og 25, skal kunne straffes med bøter eller fengsel inntil ett år. Finanstilsynet foreslår at skyldkravet i alle tilfeller skal være forsett eller uaktsomhet.

5.4.2 Høringsinstansenes syn

Ingen av høringsinstansene har uttalt seg om forslaget om administrative sanksjoner, andre forvaltningstiltak og straff.

5.4.3 Departementets vurdering

5.4.3.1 Innledning

Finansdepartementet viser innledningsvis til den helhetlige vurderingen av regler om straff og administrative sanksjoner og andre forvaltningstiltak på verdipapirområdet som ble foretatt i Prop. 96 LS (2018–2019) Endringer i verdipapirhandelloven mv. (prospekt, markedsmisbruk, tilsyn og sanksjoner) i lys av nye EØS-regler på verdipapirområdet. Stortinget sluttet seg til departementets vurderinger i Innst. 336 L (2018–2019). Departementet viser videre til Justis- og beredskapsdepartementets gjennomgang av administrative sanksjoner i Prop. 62 L (2015–2016) Endringer i forvaltningsloven mv. (administrative sanksjoner mv.), som Stortinget sluttet seg til, jf. Innst. 243 L (2015–2016). Departementet har lagt vekt på drøftelsene i disse proposisjonene ved gjennomføringen av MiCA-forordningens regler. MiCA-forordningen bygger for en stor del på verdipapirregulering, og departementet ser det som et sentralt hensyn å ha enhetlige og forutberegnelige regler på dette området.

Departementet deler Finanstilsynets vurdering om at overtredelsesgebyr og midlertidig forbud mot egenhandel er å anse som administrative sanksjoner og ikke administrative tiltak, slik at de særlige saksbehandlingsreglene i lov 10. februar 1967 om behandlingsmåten i forvaltningssaker (forvaltningsloven) kapittel IX kommer til anvendelse. Departementet viser i den forbindelse til vurderingene som ble gjort i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.6.5 og 7.7.5 om retningslinjene ved beslutning av administrative sanksjoner eller administrative tiltak.

Departementet er også av den oppfatning at det på kryptoeiendelsområdet vil være hensiktsmessig og nødvendig med et supplerende regime om administrative sanksjoner, i tillegg til straff, for å sikre en fleksibel og effektiv oppfølgning av brudd på regelverket, selv om det etter forordningen ikke er påkrevd dersom overtredelsen allerede kan sanksjoneres med straff. Departementet viser til at et tilsvarende tosporet sanksjonsregime også gjelder for annet EØS-regelverk som er gjennomført på verdipapirområdet.

5.4.3.2 Administrative tiltak

Departement slutter seg til Finanstilsynets vurdering og foreslår at det innføres hjemmel til å fatte vedtak om forbud mot å ha ledelsesfunksjon i en kryptoeiendelstjenesteyter. Ingen høringsinstanser har hatt merknader til Finanstilsynets forslag.

Bestemmelsen gjennomfører MiCA forordningen artikkel 111 nr. 4 og nr. 5 bokstav e og f. Departementet foreslår i likhet med Finanstilsynet at regelen utarbeides som et administrativt tiltak, og ikke en administrativ sanksjon. Departementet viser til at vurderingen vil være fremoverrettet, og det sentrale vurderingstemaet vil være om vedkommende er skikket til å utøve den aktuelle funksjonen, der hensynet ikke er å straffe vedkommende for tidligere overtredelser, men for å sikre markedets og institusjonenes tillit og integritet.

Departementet legger til grunn at de samme hensyn som ble trukket frem i Prop. 96 LS (2018–2019), også gjør seg gjeldende i kryptoeiendelsmarkedet, og regler om forbud mot å ha ledelsesfunksjoner bør etter departementets syn innrettes på samme måte. Departementet foreslår i likhet med Finanstilsynet at bestemmelsen utformes etter modell av verdipapirhandelloven § 19-8. Det vises til lovforslaget § 10.

Departementet viser til at Finanstilsynet har foreslått å gjennomføre MiCA artikkel 111 nr. 5 bokstav c om vinningsavståelse ved brudd på markedsmisbruksreglene, i en egen bestemmelse om administrativ inndragning i kryptoeiendelsloven. Ingen høringsinstanser har hatt bemerkninger til Finanstilsynets forslag.

Departementet viser til vurderingene i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.7.5.5 om at administrativ inndragning som utelukkende har et gjenopprettende og ikke-pønalt formål, ikke vil være en administrativ sanksjon. Inndragning etter forslaget vil i likhet med tilsvarende bestemmelse i verdipapirhandelloven dreie seg om inndragning av utbytte fra en overtredelse av loven, og vil dermed virke gjenopprettende og ikke pønalt. Det stilles derfor ikke krav om skyld. Et rent objektivt ansvar er etter departementets vurdering tilstrekkelig.

Departementet bemerker videre at bestemmelsen fastsetter at inndragning «kan» besluttes, og om inndragning skal besluttes må vurderes innenfor de rettslige rammene for den skjønnsmessige forvaltningskompetansen. Departementet viser ellers til vurderingene som ble foretatt i forarbeidene til tilsvarende bestemmelse i verdipapirhandelloven § 19-11 (Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.7.5.5.)

Det vises til lovforslaget § 11.

Departementet mener, i motsetning til Finanstilsynet, at det bør innføres en nasjonal regel om adgang til tilbakekall av tillatelse. Reglene om tilbakekall av tillatelse etter forordningen artikkel 64 nr. 1 bokstav g, som vil gjelde direkte etter inkorporasjonsbestemmelsen, og artikkel 111 nr. 5 bokstav d er noe sammenfallende, men de bygger likevel på noe forskjellige grunnlag og forutsetninger.

Etter MiCA-forordningen artikkel 111 nr. 5 bokstav d skal tilsynsmyndigheten kunne tilbakekalle eller midlertidig oppheve tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester ved overtredelse av innside- og markedsmisbruksreglene i artikkel 88–92. Etter artikkel 64 nr. 1 bokstav g er vilkårene for å tilbakekalle tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester at vedkommende har gjort seg skyldig i alvorlig overtredelse av forordningen, herunder bestemmelsene om vern av kryptoeiendelsinnehavere eller av kundene til ytere av kryptoeiendelstjenester, eller markedsintegritet.

Bestemmelsen i artikkel 111 nr. 5 bokstav d retter seg altså konkret mot overtredelser av artikkel 88-92. Selv om overtredelser av disse bestemmelsene også kan innfortolkes i artikkel 64 nr. 1 bokstav g som grunnlag for tilbakekall av tillatelse, finner departementet det hensiktsmessig å gjennomføre bestemmelsen i artikkel 111 nr. 5 bokstav d direkte i kryptoeiendelsloven som et administrativt tiltak. Departementet foreslår at bestemmelsen om tilbakekall av tillatelse gjennomføres i kryptoeiendelsloven § 12. Ingen høringsinstanser har uttalt seg på dette punktet.

Departementet viser til at finanstilsynsloven § 10 annet ledd (videreført i ny finanstilsynslov § 2-3) gir hjemmel til å ilegge tvangsmulkt ved manglende oppfyllelse av pålegg gitt av Finanstilsynet, jf. også den generelle påleggshjemmelen i forslaget til kryptoeiendelslov § 3.

Departementet viser til at tvangsmulkt er særskilt regulert i verdipapirhandelloven, men de hensyn som begrunnet særskilt regulering på verdipapirområdet, herunder at hjemmelen til å ilegge tvangsmulkt var delegert til andre enn Finanstilsynet på nærmere angitte områder, ikke er aktuelle ved gjennomføringen av MiCA-forordningen. Det er derfor etter departementets vurdering ikke behov for en særskilt regel om tvangsmulkt i kryptoeiendelsloven. Bestemmelser om tvangsmulkt er heller ikke påkrevet etter MiCA artikkel 111.

5.4.3.3 Administrative sanksjoner

5.4.3.3.1 Overtredelsesgebyr

Departementet foreslår at overtredelser av nærmere angitte bestemmelser i MiCA-forordningen skal kunne sanksjoneres med overtredelsesgebyr. Drøftelsene i Prop. 96 LS (2018–2019) og Prop. 62 L (2015–2016) er sentrale, og departementet har sett hen til disse. Departementet viser bl.a. til Prop. 96 LS (2018–2019) pkt. 7.6.5.1 hvor prinsipper for innføring av overtredelsesgebyr drøftes. De samme prinsipper gjelder ved innføring av overtredelsesgebyr for overtredelser av bestemmelser i MiCA-forordningen, og departementet slutter seg i all hovedsak til drøftelsen i Prop. 96 LS (2018–2019) pkt. 7.6.5.1

Departementet viser til at også innenfor markedet for kryptoeiendeler er god etterlevelse av reglene fra aktørene i markedet en forutsetning for et velfungerende og effektivt marked med høy grad av tillit. Overtredelsesgebyr legger slik departementet ser det til rette for at oppfølgingen av regelbrudd blir fleksibel og kan tilpasses arten og alvorlighetsgraden av overtredelsene. Hensynet til rettssikkerhet og forutberegnelighet er sentrale hensyn som må ivaretas. Departementet viser til at administrative sanksjoner er å anse som enkeltvedtak og er underlagt reglene om saksbehandling i forvaltningsloven, herunder kravet til forhåndsvarsel og begrunnelse. Forvaltningsloven inneholder særskilte saksbehandlingsregler for saker om administrative sanksjoner. Det er blant annet lovfestet at domstolen kan prøve alle sider av saken, jf. forvaltningsloven § 50, og krav på orientering om taushetsrett, jf. forvaltningsloven § 48.

Finanstilsynet har i høringsnotatet foreslått en generell hjemmel som gir tilsynet anledning til å ilegge overtredelsesgebyr ved overtredelse eller medvirkning til overtredelse av kryptoeiendelsloven eller forskrifter gitt i medhold av loven. Etter MiCA-forordningen artikkel 111 skal nasjonale tilsynsmyndigheter ha hjemmel i nasjonal rett til å vedta administrative sanksjoner og andre forvaltningstiltak ved overtredelse av nærmere angitte bestemmelser i forordningen. Overtredelsene som er angitt i MiCA-forordningen artikkel 111 nr. 1, omfatter i praksis nær sagt alle regler som er underlagt nasjonale tilsynsmyndigheters tilsyn og som pålegger private parter plikter etter MiCA-forordningen. Departementet viser til at spørsmålet om hvilke handlingsnormer som bør sanksjoneres med overtredelsesgebyr, må avgjøres etter en konkret og helhetlig vurdering hvor hensynet til klarhet og forutberegnelighet er tungtveiende hensyn. På kryptoeiendelsområdet er denne vurderingen gjort i det felles EØS-regelverket, og dette bør etter departementets vurdering vektlegges ved gjennomføring av regelverket i norsk rett. Enhetlige regler i EØS bidrar til å sikre en klar rettstilstand.

Finansdepartementet viser til at i enkelte tilfeller vil hensynet til klarhet og forutberegnelighet best ivaretas ved at det gis en generell bestemmelse om hvilke handlingsnormer som er omfattet av overtredelsesgebyr, slik det er gjort i verdipapirhandelloven § 21-5. I andre tilfeller ivaretas de samme hensyn best ved at handlingsnormene angis eksplisitt. Sett i sammenheng med at MiCA-forordningen i artikkel 111 gir ulike maksimumsbeløp for ulike overtredelser, foreslår departementet at lovhjemmelen henviser til forordningens anvisning av handlingsnormer som kan ilegges overtredelsesgebyr ved brudd, og det aktuelle maksimumsbeløpet knyttet til brudd på disse handlingsnormene. Det vises til lovforslaget § 17.

Departementet viser til at Finanstilsynet har, i motsetning til det som gjelder ved overtredelse av markedsmisbruksforordningen etter verdipapirhandelloven § 21-1 første ledd, foreslått at det gis adgang til å sanksjonere overtredelser av reglene om innsidehandel i MiCA artikkel 89 med overtredelsesgebyr. Ingen høringsinstanser har hatt merknader til Finanstilsynets forslag. Departementet mener imidlertid at overtredelser av forbudet mot innsidehandel generelt må anses som så alvorlig og vesentlig for tilliten til markedet, at straffeforfølgning bør være den eneste reaksjonsformen. Departementet viser til vurderingen i Prop. 96 LS (2018–2019) punkt. 7.6.5.2 hvor følgende ble uttalt:

«Departementet viser videre til at Høyesterett i flere avgjørelser har uttalt at det normalt bør reageres med ubetinget fengsel for innsidehandel. Departementet mener, i likhet med utvalget, at overtredelser av forbudet mot innsidehandel generelt må anses som så alvorlig og vesentlig for tilliten til markedet, at straffeforfølgning bør være den eneste reaksjonsformen. Departementet bemerker i tillegg at innsidehandel forfølges aktivt i straffesporet ved at domsavgjørelser avsies de aller fleste år. Idet fengselsstraff etter Høyesteretts praksis er den normale reaksjonen, kan departementet heller ikke se at det etter dagens forhold er nevneverdig rom for regler om overtredelsesgebyr. Ettersom det i norsk rett allerede er straffebestemmelser på området, er det også adgang til å velge å beholde et rent straffespor etter markedsmisbruksforordningen. Departementet foreslår på denne bakgrunn ikke regler om overtredelsesgebyr for overtredelse av forbudet mot innsidehandel. Dersom fremtidig markedsutvikling eller regelverksendringer skulle tilsi en fornyet vurdering, kan innføring av overtredelsesgebyr vurderes på dette tidspunktet.»

Departementet mener at de samme hensyn i vesentlig utstrekning gjør seg gjeldende for kryptoeiendelsmarkedet. Dersom fremtidig markedsutvikling eller regelverksendringer tilsier en fornyet vurdering, kan innføring av overtredelsesgebyr for brudd på forbudet mot innsidehandel på kryptoeiendelsområdet vurderes på dette tidspunktet.

Det følger av MiCA artikkel 111. nr. 6 at medlemsstatene kan fastsette strengere sanksjoner enn dem som er angitt i artikkel 111. nr. 5, for overtredelser av blant annet forbudet mot innsidehandel. Departementet foreslår ikke regler om overtredelsesgebyr for overtredelse av forbudet mot innsidehandel, men at slike overtredelser utelukkende kan straffes med bøter eller fengsel inntil seks år, tilsvarende som strafferammen etter verdipapirhandelloven § 21-15 første ledd. Det vises til nærmere omtale nedenfor i kapittel 5.4.3.4.

Når det gjelder hvem som skal kunne ilegges overtredelsesgebyr, legger departementet til grunn det alminnelige utgangspunktet om at overtredelsesgebyr kan ilegges den som har plikter, eventuelt er ansvarlig, etter den relevante handlingsnormen, med mindre annet er særskilt bestemt i sanksjonshjemmelen.

For fysiske personer må det oppstilles krav om utvist skyld, jf. også Justis- og beredskapsdepartementets vurdering i punkt 11.6 i Prop. 62 L (2015–2016). Departementet legger til grunn at forsett uansett vil kunne medføre overtredelsesgebyr. Departementet mener at det også bør kunne ilegges overtredelsesgebyr ved alminnelig uaktsom overtredelse, og at det ikke bør lovfestes et vilkår om grov uaktsomhet. Dette er i samsvar med tilsvarende bestemmelser på verdipapirområdet. Departementet foreslår videre at tilsvarende skyldkrav også skal gjelde for medvirkning.

Når det gjelder skyldkrav for juridiske personer viser departementet til at forvaltningsloven § 46 første ledd ble endret ved lov 17. juni 2022 nr. 63 om endringer i forvaltningsloven (skyldkrav ved administrativ foretakssanksjon og habilitetsreglenes anvendelse for statsråder). Endringen innebærer at skyldkravet ved administrativ foretakssanksjon er uaktsomhet med mindre noe annet er bestemt. Bakgrunnen for endringen er nærmere beskrevet i Prop. 81 L (2021–2022) Endringer i forvaltningsloven (skyldkrav ved administrativ foretakssanksjon og habilitetsreglenes anvendelse for statsråder) og Høyesteretts avgjørelser i HR-2021-797-A og HR-2021-2249-A. Det følger av Prop. 81 L (2021–2022) punkt 6 at uaktsomhetskravet kan oppfylles ved anonyme og kumulative feil. Departementet foreslår at forvaltningsloven § 46 skal gjelde for juridiske personer. Se lovforslaget 17 tredje ledd

MiCA-forordningen artikkel 112 inneholder en ikke-uttømmende angivelse av omstendigheter som myndigheten skal hensynta ved anvendelse av både tiltak og administrative sanksjoner. Forvaltningsloven § 46 annet ledd inneholder en liste med momenter det kan tas hensyn til ved avgjørelse av om et foretak skal ilegges administrativ sanksjon og ved utmåling av sanksjonen. Departementet viser til at når et direktiv tatt inn i EØS-avtalen inneholder en ikke-uttømmende liste med momenter tilsynsmyndigheten skal hensynta, er det vanlig å fastsette en tilsvarende bestemmelse i nasjonal rett. I de tilfellene momentlisten er angitt i en forordning, kan det avhenge av den konkrete utformingen av bestemmelsen i forordningen om momentlisten bør gjennomføres ved en egen nasjonal regel, eller om momentlisten skal anses å følge direkte av forordningen når denne er gjennomført ved inkorporasjon. Ut fra ordlyden i MiCA-forordningen legger departementet til grunn at plikten for Finanstilsynet som tilsynsmyndighet til å hensynta alle relevante omstendigheter, herunder de eksplisitt nevnte momentene der det er relevant, vil følge direkte av forordningen når denne er gjennomført i norsk rett, og at det ikke er nødvendig å innta momentene i en egen lovbestemmelse. Departementet foreslår derfor ikke å lovfeste momentlisten.

Når det gjelder nivået på overtredelsesgebyret, angir MiCA-forordningen artikkel 111 ulike maksimumsnivåer avhengig av type overtredelse. Nasjonale myndigheter kan fastsette regler om høyere maksimumsbeløp enn det som følger av MiCA-forordningen, men kan ikke la være å fastsette slike beløp, eller fastsette maksimumsbeløp som er lavere. Finanstilsynet anser det tilstrekkelig at lovbestemmelsen angir den høyeste rammen, samtidig som de ulike maksimumsnivåene i forordningen også vil danne et tak i den konkrete saken. Departementet er av den oppfatning at gjennomføringsloven bør angi de ulike maksimumsnivåene i forordningen. Dette gir etter departementets vurdering størst forutberegnelighet for aktørene som er omfattet av regelverket.

Departementet foreslår på denne bakgrunn at for brudd på bestemmelser som angitt i MiCA-forordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav a) til d), kan fysiske personer ilegges et gebyr på inntil 8 millioner kroner. For brudd på de samme bestemmelsene kan juridiske personer ilegges et gebyr på inntil 60 millioner kroner, eller opptil 3 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap for brudd på bestemmelsene i forordningen artikkel 4 til 14 om andre kryptoeiendeler, eller opptil 5 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap for brudd på bestemmelsene i forordningen artikkel 59, 60, 64 og 65 til 83 som gjelder vilkår for tillatelse og drift for ytere av kryptoeiendelstjenester, eller opptil 12,5 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap for brudd på forordningens artikkel 16, 17, 19, 22, 23, 25, 27 til 41, 46 og 47, samt artikkel 48 til 51 og 53 til 55, som gjelder for utstedere av eiendelsbaserte token og e-pengetoken. Den samlede årsomsetningen for et morselskap eller et datterselskap av et morselskap som skal utarbeide konsernregnskap etter direktiv 2013/34 EU, skal være den totale årsomsetningen, eller tilsvarende inntekt etter relevante regnskapsdirektiver, etter siste tilgjengelige konsoliderte årsregnskap godkjent av ledelsen i det overordnede morforetaket.

Departementet foreslår videre at for brudd på forordningens artikkel 88 om offentliggjøring av innsideinformasjon, kan fysiske personer ilegges et overtredelsesgebyr på inntil 12 millioner kroner, og juridiske personer kan ilegges et overtredelsesgebyr på inntil 30 millioner kroner eller opptil 2 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap. For brudd på forordningens artikkel 90 om forbud mot ulovlig spredning av innsideinformasjon, artikkel 91 om forbud mot markedsmanipulasjon og artikkel 92 om ordninger, systemer og prosedyrer for å hindre og avdekke markedsmisbruk, foreslår departementet at fysiske personer skal kunne ilegges et overtredelsesgebyr på inntil 60 millioner kroner og juridiske personer skal kunne ilegges et overtredelsesgebyr på inntil 180 millioner kroner eller opptil 15 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap. Den samlede årsomsetningen for et morselskap eller et datterselskap av et morselskap som skal utarbeide konsernregnskap etter direktiv 2013/34 EU, skal være den totale årsomsetningen, eller tilsvarende inntekt etter relevante regnskapsdirektiver, etter siste tilgjengelige konsoliderte årsregnskap godkjent av ledelsen i det overordnede morforetaket. Det vises til lovforslaget § 17.

Departementet foreslår videre at overtredelsesgebyret kan fastsettes til inntil to ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, dersom dette gir høyere gebyr ved overtredelse av bestemmelser som angitt i forordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav a) til d). Ved overtredelse av forordningen artikkel 88, 90, 91 og 92, kan overtredelsesgebyret fastsettes til inntil tre ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, dersom dette gir høyere gebyr.

Finansdepartementet understreker i likhet med Finanstilsynet at utmålingen av gebyrer må være i tråd med en løpende forvaltningspraksis der det også må ses hen til andre norske myndigheters praksis for bruk av overtredelsesgebyr.

Departementet foreslår videre at adgangen for Finanstilsynet til å ilegge overtredelsesgebyr foreldes fem år etter at overtredelsen er opphørt. Fristen vil avbrytes ved at Finanstilsynet gir forhåndsvarsel eller fatter vedtak om overtredelsesgebyr.

Det vises til lovforslaget § 17.

5.4.3.3.2 Midlertidig forbud mot å foreta egenhandel

Det følger av MiCA-forordningen artikkel 111 nr. 5 bokstav g at nasjonale tilsynsmyndigheter skal kunne nedlegge midlertidig forbud mot at et medlem av ledelsesorganet for en yter av kryptoeiendelstjenester, eller enhver annen fysisk person som holdes ansvarlig for overtredelser av markedsmisbruksreglene, skal handle for egen regning. Dette er å anse som minimumsbeføyelser som nasjonale myndigheter skal ha til rådighet, men det er opp til nasjonale myndigheter hvordan bestemmelsen skal utformes, og hvilke begrensninger som er hensiktsmessige å foreta.

Departementet bemerker at hensikten må være å ramme handel i nærmere angitte kryptoeiendeler eller på konkrete markeder som kan relateres til overtredelsen, og at et forbud mot å drive egenhandel er et lite egnet administrativt tiltak, men derimot vil kunne utgjøre en adekvat pønal reaksjon på overtredelser av markedsmisbruksreglene i kryptoeiendelsforordningen. Et handleforbud vil også slik departementet ser det ha allmennpreventiv effekt.

Departementet er enig med Finanstilsynet i at bestemmelsen bør utformes på tilsvarende måte som i verdipapirhandelloven § 21-12, da hensynene bak markedsmisbruksreglene i verdipapirmarkedet, langt på vei også gjelder i kryptoeiendelsmarkedet.

Det vises for øvrig til drøftelsen i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.6.5.9 om forbud mot egenhandel i henhold til verdipapirhandelloven, som departementet i hovedsak slutter seg til.

Det vises til lovforslaget § 13.

5.4.3.4 Straff

Ved vurderingen av hvilke handlingsnormer i MiCA som skal kunne sanksjoneres med straff, tar departementet i likhet med Finanstilsynet utgangspunkt i den strafferettslige reguleringen av brudd på tilsvarende regler på verdipapirområdet, jf. verdipapirhandelloven § 21-15 og drøftelsen i Prop. 96 LS (2018–2019) kapittel 7.8.5.

Etter departementets vurdering er det kun de mest alvorlige overtredelsene som bør sanksjoneres med straff. Departementet viser videre til at overtredelse av enkelte av bestemmelsene kan ha et stort skadepotensial og derfor bør kunne straffesanksjoneres. Dette gjelder blant annet brudd på reglene om innsideinformasjon og markedsmanipulasjon, reglene om god forretningsskikk og regler om krav om tillatelse for å drive virksomhet etter kryptoeiendelsloven. Selv om kryptoeiendelsmarkedet er mindre enn verdipapirmarkedet, viser departementet til at det her er snakk om regler som er satt til beskyttelse av markedet og den enkelte investor. Allmennpreventive hensyn tilsier at det bør være mulig å straffeforfølge brudd på disse reglene, og departementet foreslår på denne bakgrunn hjemler for straffesanksjonering.

Departementet slutter seg til Finanstilsynets vurdering i høringsnotatet og foreslår at overtredelse av MiCA-forordningens artikkel 89 og 91 om innsidehandel og markedsmanipulasjon skal kunne straffes med bøter eller fengsel inntil seks år. Videre foreslår departementet at ulovlig spredning av innsideinformasjon etter artikkel 90 skal kunne straffes med bøter eller fengsel inntil fire år, at det å drive virksomhet uten nødvendig tillatelse etter artikkel 16, 48 og 59 eller i strid med god forretningsskikk etter artikkel 27 og 66 skal kunne straffes med bøter eller fengsel inntil tre år, og at manglende offentliggjøring av innsideinformasjon, jf. artikkel 88, brudd på krav til utarbeidelse av prospekt, jf. artikkel 4 og 5, krav til prospektets innhold, jf. artikkel 6, 19 og 51 og tillegg til prospektet, jf. artikkel 12 og 25, skal kunne straffes med bøter eller fengsel inntil ett år.

Departementet foreslår at skyldkravet skal være forsett eller uaktsomhet. Ingen høringsinstanser har hatt merknader til Finanstilsynets forslag.

Det vises til lovforslaget § 18.

5.5 Overgangsregler og ikrafttredelse

5.5.1 Forslaget i høringsnotatet

I høringsnotatet punkt 7.2 har Finanstilsynet gitt følgende vurdering av bestemmelsene i MiCA-forordningen del IX om overgangsregler for kryptoeiendelstjenesteytere:

«Når det gjelder overgangsreglene i MiCA artikkel 143 nr. 3, har ESMA i et offentlig brev til leder for Rådets «Economic and Financial Affairs Council» (ECOFIN), datert 17. oktober 2023, anbefalt at bruken av disse overgangsreglene begrenses til maksimum 12 måneder. Finanstilsynet er enig i at det kan være hensiktsmessig at kryptoeiendelstjenesteytere så snart som mulig reguleres. Samtidig kan det være behov for en overgangsfase etter at MiCA gjennomføres i norsk lov, for å gi både markedsaktørene og tilsynsmyndigheten tid til å områ seg. Ut fra foreliggende opplysninger, antar Finanstilsynet at det vil være relativt få norske foretak som nå yter kryptoeiendelstjenester som vil søke om tillatelse etter MiCA. Dette kan tilsi at det ikke vil være behov for en lang overgangsperiode av hensyn til søknadsbehandlingen. Finanstilsynet mener lengden på en overgangsperiode bør vurderes nærmere etter at forslag til nye regler har vært på høring. Det er, i utkast til ny kryptoeiendelslov § 5-1, lagt inn hjemmel til å gi overgangsregler i forskrift.»

5.5.2 Høringsinstansenes syn

Regelrådet ga høringen gult lys og mente at departementet burde kommentert saken før den ble sendt på høring, spesielt spørsmålet rundt nasjonale tilpasninger av overgangsregler. Ingen av de øvrige høringsinstansene har uttalt seg om forslaget.

5.5.3 Departementets vurdering

Det følger av MiCA artikkel 143 nr. 3 at de yterne av kryptoeiendelstjenester som tilbød sine tjenester i samsvar med gjeldende rett før 30. desember 2024, kan fortsette å gjøre dette fram til 1. juli 2026 eller til de har fått eller er blitt nektet tillatelse i henhold til artikkel 63, etter hva som inntreffer først. Medlemsstatene kan likevel beslutte å ikke anvende denne overgangsordningen eller å redusere dens varighet dersom de anser at deres nasjonale regler som får anvendelse før 30. desember 2024, er mindre strenge enn denne forordningen.

Departementet mener at det er behov for en overgangsordning for norske aktører. Etter departementets vurdering vil en overgangsfase på 12 måneder fra 30. desember 2024 ivareta behovet for rask regulering av kryptoeiendelstjenester samtidig som det tas tilstrekkelig hensyn til behovet for markedsaktørene og tilsynsmyndighetene å innrette seg etter det nye regelverket.

Ingen av høringsinstansene har hatt bemerkninger til forslaget.

Departementet foreslår at det gis overgangsregler direkte i loven. Det vises til forslaget i § 19 annet ledd.

5.6 Tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken

5.6.1 Forslaget i høringsnotatet

MiCA-forordningen del VII kapittel 4 og 5 inneholder regler om EBAs tilsynsansvar, myndighet og kompetanse ovenfor utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken. Finanstilsynet legger i høringsnotatet punkt 11.2 til grunn at myndigheten til å treffe bindende vedtak overfor norske utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-pengetoke vil bli lagt til EFTAs overvåkingsorgan når forordningen tas inn i EØS-avtalen, slik tilfellet er på andre områder med overnasjonalt tilsyn i finanssektoren. Finanstilsynet viser i høringsnotatet til at forordningens regler om overnasjonalt tilsyn vil gjelde direkte ved gjennomføringen av forordningen i norsk rett.

Finanstilsynet bemerker at reglene om tilsynskollegium retter seg kun mot tilsynsmyndighetene og således ikke kan sees å nødvendiggjøre ytterligere gjennomføringstiltak i norsk rett.

Når det gjelder EFTAs overvåkingsorgans direktetilsyn med norske utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-pengetoken, foreslår Finanstilsynet at dette reguleres på tilsvarende måte som EFTAs overvåkingsorgans direktetilsyn på andre områder, og viser til kredittvurderingsbyråloven, verdipapirhandelloven kapittel 17 og sitt eget høringsnotat 18. oktober 2023 med forslag til endringer i verdipapirhandelloven kapittel 7 for å gjennomføre forordningen om grønne obligasjoner.

Finanstilsynet viser til at vedtak fattet av EFTAs overvåkingsorgan etter MiCA-forordningen vil kunne prøves for EFTA-domstolen, jf. artikkel 136. EFTA-domstolen kan kreve opplysninger etter avtale mellom EFTA-statene om opprettelse av et overvåkingsorgan og en domstol (ODA). Finanstilsynet foreslår at det tas inn en bestemmelse i kryptoeiendelsloven § 4-1 om at taushetsplikt ikke er til hinder for at enhver kan gi EFTA-domstolen de opplysninger den kan kreve etter EØS-avtalen og ODA.

Finanstilsynet viser videre til at MiCA artikkel 124 nr. 9 til 11 tar høyde for at tilsynsmyndighetens adgang til å gjennomføre stedlig tilsyn kan være avhengig av tillatelse fra en rettsmyndighet, og regulerer fremgangsmåten for slik anmodning. Videre fastsetter artikkel 124 nr. 8 at nasjonale tilsynsmyndigheter skal kunne be om assistanse fra politiet eller annen tilsvarende tvangsmyndighet dersom EFTAs overvåkingsorgan opplever at et stedlig tilsyn blir motarbeidet. Finanstilsynet foreslår en lovbestemmelse i § 4-2 om at stedlig tilsyn krever tillatelse fra tingretten, om saksbehandlingen for begjæringen om tillatelse, og om at Finanstilsynet kan kreve politiets bistand for å gjennomføre rettens beslutning om tilsyn. Overtredelsesgebyr og tvangsmulkt ilagt av EFTAs overvåkingsorgan skal kunne tvangsfullbyrdes, og innkrevingen skal foregå i samsvar med sivilprosessreglene i vedkommende stat, jf. artikkel 133. Også EØS-avtalen artikkel 110 fastsetter at betalingsforpliktelser ilagt av EFTAs overvåkingsorgan skal kunne tvangsfullbyrdes på denne måten. Videre gir EØS-avtalen artikkel 110 regler om at de kontraherende parter skal utpeke en nasjonal myndighet som skal føre ekthetskontroll med vedtaket, og om den videre fremgangsmåten.

Finanstilsynet legger til grunn at EFTAs overvåkingsorgans vedtak om overtredelsesgebyr og tvangsmulkt vil ha tilstrekkelig hjemmel som tvangsgrunnlag allerede med bestemmelsen i forordningen, som gjennomført i kryptoeiendelsloven, i kombinasjon med EØS-avtalen artikkel 110 og tvangsfullbyrdelsesloven § 4-1 annet ledd bokstav h. Finanstilsynet foreslår at myndigheten til å føre kontroll med tvangsgrunnlagets ekthet legges hos Finanstilsynet, jf. forslag til ny § 4-3.

5.6.2 Høringsinstansenes syn

Ingen av høringsinstansene har uttalt seg om forslaget.

5.6.3 Departementets vurdering

Departementet slutter seg til Finanstilsynets vurdering i høringsnotatet og foreslår at det lovfestes at taushetsplikt ikke er til hinder for at enhver kan gi EFTA-domstolen de opplysninger den kan kreve etter EØS-avtalen og ODA når EFTA-domstolen behandler en sak som angår reglene etter MiCA-forordningen, som gjennomført i kryptoeiendelsloven. Bestemmelsen svarer til tilsvarende bestemmelse i kredittvurderingsbyråloven § 3 og verdipapirhandelloven § 17-3 (3), jf. Prop. 166 L (2015–2016) kapittel 4.4. Ingen høringsinstanser har hatt bemerkninger til forslaget.

Det vises til § 14.

Departementet foreslår videre i samsvar med høringsnotatet at stedlig tilsyn etter MiCA-forordningen artikkel 124 krever tillatelse fra tingretten, og at Finastilsynet kan kreve bistand fra politiet for å gjennomføre rettens beslutning om stedlig tilsyn. Departementet viser til tilsvarende bestemmelser i kredittvurderingsbyråloven § 4 og verdipapirhandelloven § 17-6 og vurderingene som ble gjort i den forbindelse i Prop. 166 L (2015–2016) kapittel 4.4, bl.a. følgende uttalelse som etter departementets vurdering også har relevans i tilknytning til MiCA-forordningen:

«Departementet antar imidlertid at det overnasjonale elementet i seg selv kan innebære at tilsynsobjektene uansett vil kunne anse krav om rettens tillatelse før tilsyn som betryggende. Et slikt krav vil innebære kontroll av at det er EFTAs overvåkingsorgan, og ikke ESMA, som har fattet vedtaket. Departementet legger til grunn at det ikke vil bli aktuelt med mange stedlige tilsyn i Norge etter CRA-forordningen. Et generelt krav om tillatelse fra retten i stedet for krav om tillatelse bare ved bruk av tvangsmidler vil derfor neppe utgjøre noen ekstra belastning for rettsapparatet. Kravet vil forutsetningsvis heller i særlig grad påvirke EFTAs overvåkingsorgans ressursbruk i sitt tilsyn med kredittvurderingsbyråer etablert i Norge. Departementet vil på denne bakgrunn foreslå krav om rettens tillatelse uavhengig av om det foreligger samtykke fra tilsynsobjektet.»

Departementet legger til grunn at det heller ikke etter MiCA-forordningen vil bli aktuelt med mange stedlige tilsyn i Norge.

Ingen høringsinstanser har hatt bemerkninger til forslaget. Det vises til § 15.

Departementet foreslår videre at Finanstilsynet fører kontroll med tvangsgrunnlagets ekthet etter bestemmelsene om tvangsfullbyrdelse i EØS-avtalen artikkel 110 ved tvangsfullbyrdelse etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 133 nr. 3. Departementet viser til tilsvarende bestemmelser i kredittvurderingsbyråloven § 5 og verdipapirhandelloven § 17-7, jf. Prop. 166 L (2015–2016) kapittel 4.4.

Ingen høringsinstanser har hatt bemerkninger til forslaget. Det vises til § 16.

6 Endringer i lov om EØS-finanstilsyn

6.1 Forslaget i høringsnotatet

I høringsnotatet punkt 9.2.4 foreslår Finanstilsynet at endringene som MiCA artikkel 144 og 145 gjør i EBA-forordningen og ESMA-forordningen, der virkeområdet til disse to forordningene utvides til å gjelde MiCA, gjennomføres ved tilføyelse i lov av 17. juni 2016 nr. 30 om EØS-finanstilsyn §§ 1 og 3. Endringen i ESMA-forordningen innebærer også at det presiseres at ESMA skal opptre innenfor de relevante delene av direktiv 2002/87/EF (konglomeratdirektivet) og 2002/65/EF (fjernsalgsdirektivet), i den utstrekning disse gjelder for utstedere og tilbydere av kryptoeiendeler, personer som søker opptak til handel eller kryptoeiendelstjenesteytere.

6.2 Høringsinstansenes syn

Ingen av høringsinstansene har uttalt seg om forslaget.

6.3 Departementets vurdering

Departementet slutter seg til Finanstilsynets vurdering og forslag om å endre lov av 17. juni 2016 nr. 30 om EØS-finanstilsyn §§ 1 og 3 for å hensynta endringene som MiCA artikkel 144 og 145 gjør i forordning (EU) nr. 1093/2010 (EBA-forordningen) og forordning (EU) nr. 1095/2010 (ESMA-forordningen). Se lovforslaget § 20.

7 Samtykke til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 med tilpasninger

7.1 Innledning

EØS-komiteen vedtok 20. februar 2025 beslutning 41/2025 om å endre EØS-avtalens vedlegg IX ved innlemmelse av Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937 i EØS-avtalen. Norge deltok i beslutningen med forbehold om Stortingets samtykke.

EØS-komiteens beslutning om å innlemme forordningen følger som trykt vedlegg til proposisjonen i uoffisiell norsk oversettelse, se vedlegg 2. En uoffisiell oversettelse av rettsakten følger også som trykt vedlegg, se vedlegg 1.

Gjennomføring i norsk rett av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 om innlemmelse i EØS-avtalen av MiCA-forordningen vil kreve lovendring, og beslutningen innebærer overføring av myndighet. Stortingets samtykke til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 er derfor nødvendig etter Grunnloven § 26 annet ledd.

7.2 Overordnet omtale av EØS-komiteens beslutning (språkversjoner og publisering samt ikrafttredelse)

EØS-komiteens beslutning inneholder en fortale og fire artikler. Artikkel 2, 3 og 4 inneholder sedvanlige bestemmelser om gyldigheten av norske og islandske språkversjoner og ikrafttredelse av beslutningen. Disse kommenteres kort nedenfor.

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 fastsetter at MiCA-forordningen innlemmes i EØS-avtalens vedlegg IX ved at det legges til et nytt punkt 31r som tar inn forordningen i det aktuelle vedlegget, etter punkt 31q. Øvrige bestemmelser i EØS-komitébeslutningens artikkel 1 nr. 1 gir anvisning på hvilke tilpasninger som skal gjelde for EØS/EFTA-landene. Disse kommenteres nærmere i punkt 8.3 nedenfor. I artikkel 1 nr. 2 legges MiCA til som en endringsrettsakt til direktiv 2013/36/EU (CRD), forordning (EU) Nr. 1093/2010 (EBA-forordningen) og forordning (EU) Nr. 1095/2010 (ESMA-forordningen).

I artikkel 2 i EØS-komitébeslutningen fremkommer at forordningsteksten på islandsk og norsk, som skal kunngjøres i EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende, skal være offisielle språkversjoner.

Artikkel 3 fastsetter at EØS-komitébeslutningen skal tre i kraft den fjortende dagen etter siste meddelelse om heving av konstitusjonelle forbehold, jf. artikkel 103 nr. 1.

Artikkel 4 fastsetter at EØS-komitébeslutningen skal kunngjøres i EØS-avdelingen og EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende.

7.3 Tilpasninger i EØS-komitébeslutningen

7.3.1 Kompetente myndigheter

I EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav a) er det gjort tilpasning, uten at det berører bestemmelsene i EØS-avtalens protokoll 1, og dersom ikke annet følger av selve EØS-komitébeslutningen, som fastsetter at henvisninger til «medlemsstater» og «vedkommende myndigheter» i forordningen også skal omfatte henholdsvis EFTA-statene og deres kompetente myndigheter.

Etter EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav h) er det gjort tilpasning som kun gjelder for Liechtenstein. Når forordningen viser til nasjonale sentralbanker, skal det for Liechtenstein henvise til Finansdepartementet i Liechtenstein.

7.3.2 Generelle tilpasninger av forordningens henvisninger til unionsrett mv.

EØS-komitébeslutningen inneholder flere generelle tilpasninger til EØS-avtalen.

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav i) fastslår at ordene «unionsretten eller nasjonal rett» i forordningens artikler 6, 19, 51, 67, 98, 109 og 128 skal erstattes med «bestemmelser i EØS-avtalen eller nasjonal rett».

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav j) fastslår at ordene «egnede EU-standarder» i forordningens artikler 14 nr. 1, 34 nr. 6 og Vedlegg V nr. 33, skal erstattes med «egnede standarder i henhold til EØS-avtalen».

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zj) fastslår at ordene «Unionens standarder for vern av personopplysninger» i forordningens artikkel 73 nr. 1 skal erstattes med «standardene for vern av personopplysninger i henhold til EØS-avtalen».

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zl) fastslår at ordene «unionsregelverket eller nasjonal lovgivning» i forordningens artikkel 100 skal erstattes med «bestemmelser i EØS-avtalen eller nasjonal lovgivning».

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zm) fastslår at ordene «unionsretten» i forordningens artikler 103, 104 og 105 skal erstattes med «EØS-avtalen».

7.3.3 Samarbeid og særskilt tvisteløsningsmekanisme

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav b) inneholder en generell bestemmelse om at med mindre noe annet følger av selve beslutningen, skal EFTAs overvåkingsorgan og Den europeiske verdipapirtilsynsmyndigheten (ESMA), Den europeiske banktilsynsmyndigheten (EBA) og Den europeiske sentralbanken (ECB) samarbeide, utveksle opplysninger og rådføre seg med hverandre i utføringen av sine oppgaver etter forordningen, særlig før tiltak settes i verk.

Etter tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav c) skal henvisninger i forordningen til EBAs myndighet i henhold til artikkel 9 nr. 5 og 19 i europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010 (EBA-forordningen) forstås som henvisninger til EFTAs overvåkingsorgans myndighet når det gjelder EFTA-statene.

Etter tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav d) skal henvisninger i forordningen til ESMAs myndighet i henhold til artikkel 9 nr. 5, 17 og 19 i europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010 (ESMA-forordningen) forstås som henvisninger til EFTAs overvåkingsorgans myndighet når det gjelder EFTA-statene.

Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav e) innebærer at ECB skal bistå EFTAs overvåkingsorgan med å gi uttalelse etter forordningens artikler 17 nr. 5, 20 nr. 5 og 22 nr. 5 i forbindelse med utstedelse av eiendelsbaserte token, artikkel 24 nr. 2 og 24 nr. 3 i forbindelse med tilbakekall av tillatelsen til en utsteder av eiendelsbaserte token, og 25 nr. 3 i forbindelse med endringer i en offentliggjort hvitbok om kryptoeiendeler for eiendelsbaserte token. Tilpasningen sikrer at ECB og EFTAs overvåkningsorgan skal ha som mål å bli enige om innholdet i uttalelsen som skal avgis. Videre følger det av tilpasningsteksten at dersom EFTAs overvåkingsorgan og ECB ikke kommer til enighet, og ECB er uenig EFTAs overvåkingsorgans uttalelse, kan saken bringes inn for EØS-komiteen for behandling. EØS-komiteen skal behandle saken etter EØS-avtalens artikkel 111. Det følger videre av tilpasningen at uavhengig av dette, kan en kontraktspart til enhver tid bringe saken inn for EØS-komiteen på eget initiativ i henhold til EØS-avtalens artikkel 5 eller 111.

7.3.4 Tilpasninger som gir myndighet til EFTAs overvåkingsorgan for EFTA-statene

7.3.4.1 Innledning

Tilpasningene i denne EØS-komitébeslutningen følger to-pilarstrukturen som ble etablert for EØS/EFTA-statene i Prop. 100 S (2015–2016), for myndighet som EBA og ESMA (to av EUs finanstilsynsmyndigheter) får overfor foretak i EU.

Flere av tilpasningene innebærer at det overføres noe myndighet til EFTAs overvåkingsorgan, som etter MiCA er lagt til EBA og ESMA. Det vises til nærmere omtale av tilpasningene nedenfor.

I samsvar med to-pilarstrukturen som ble etablert ved behandlingen av Prop. 100 S (2015–2016), følger det blant annet av tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav g) at beslutninger, midlertidige beslutninger, anmodninger, oppheving av beslutninger og andre tiltak fra EFTAs overvåkingsorgan skal treffes basert på utkast utarbeidet av EBA eller ESMA på eget initiativ eller etter anmodning fra EFTAs overvåkingsorgan.

Forordningen gir kompetanse til ECB i egenskap av å være sentralbank for euro. ECB skal avgi uttalelse til tilsynsmyndigheten i forbindelse med utstedelse og tilbakekall eller begrensning av eiendelsbaserte token. Tilpasningene i EØS-komitébeslutningen legger denne kompetansen til EFTAs-overvåkingsorgan for EFTA-statene, med unntak av utstedelser av tokens med referanse til euro. Dette omtales nærmere nedenfor.

7.3.4.2 Kompetanse til å gi uttalelse knyttet til utstedelse mv. av eiendelsbaserte token og estimater knyttet til bruken

En kredittinstitusjon som ønsker å tilby eiendelsbaserte token til offentligheten eller søke om at eiendelsbasert token opptas til handel, må oppfylle nærmere krav som fremgår av MiCA artikkel 17. Etter MiCA artikkel 17 nr. 5 har ECB kompetanse til å gi uttalelse til nasjonale tilsynsmyndigheter om utstedelse av eiendelsbaserte token. Det samme har nasjonale sentralbanker dersom kredittinstitusjonen som ønsker å tilby eiendelsbaserte token, er etablert i en medlemsstat som har en annen offisiell valuta enn euro, eller dersom det eiendelsbaserte tokenet viser til en annen offisiell medlemsstatsvaluta.

Dersom ECB eller, når det er relevant, medlemsstatens sentralbank gir en negativ uttalelse med begrunnelse i en risiko for velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk eller den monetære suvereniteten, skal den nasjonale tilsynsmyndigheten kreve at kredittinstitusjonen ikke tilbyr det eiendelsbaserte tokenet til offentligheten eller søker om opptak til handel av det. MiCA artikkel 17 nr. 5 pålegger også de nasjonale tilsynsmyndighetene å formidle opplysningene de har mottatt, til ECB. Etter tilpasning i artikkel 1 nr. 1 bokstav k) er ECBs myndighet til å gi disse uttalelsene overfor tilsynsmyndigheter i EFTA-statene, og hvor valutaen det eiendelsbaserte tokenet refererer til ikke er euro, lagt til EFTAs overvåkingsorgan. Tilpasningen sikrer at EFTAs overvåkningsorgan mottar nødvendig informasjon, og at EFTAs overvåkingsorgan har det samme ansvaret som ECB når det utøver sin myndighet.

Etter MiCA artikkel 20 nr. 5 har ECB, eller der det er relevant den nasjonale sentralbanken, også kompetanse til å gi uttalelse om søknader fra andre juridiske foretak og personer enn kredittinstitusjoner, om å tilby eiendelsbaserte token til offentligheten eller søke om opptak til handel av eiendelsbaserte token. Etter tilpasning i artikkel 1 nr. 1 bokstav l) er ECBs myndighet til å gi uttalelse rettet mot den nasjonale tilsynsmyndigheten i EFTA-statene, og hvor valutaen referert til av eiendelsbaserte token ikke er euro, lagt til EFTAs overvåkingsorgan (se ovenfor). Artikkel 20 nr. 4 pålegger de nasjonale tilsynsmyndighetene å sende inn søknader de har mottatt, til EBA, ESMA og ECB, samt, der det er relevant, den aktuelle nasjonale sentralbanken. Tilpasningen i artikkel 1 nr. 1 bokstav l) sikrer videre at EFTAs overvåkningsorgan mottar nødvendig informasjon sammen med EBA, ESMA og ECB, og at EFTAs overvåkingsorgan har det samme ansvaret som ECB når det utøver sin myndighet.

Etter MiCA artikkel 21 nr. 4 skal den nasjonale tilsynsmyndigheten nekte å gi tillatelse dersom ECB eller, når det er relevant, medlemsstatens sentralbank gir en negativ uttalelse i henhold til artikkel 20 nr. 5 på grunn av en risiko knyttet til velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk eller den monetære suvereniteten. Tilpasning i artikkel 1 nr. 1 bokstav m) sikrer at de nasjonale tilsynsmyndighetene i EFTA-statene også avslår søknad om tillatelse dersom EFTAs overvåkingsorgan har gitt en negativ uttalelse av de samme grunner.

Myndighet til å gi uttalelse knyttet til utstedelse av token med euro som underliggende tilligger Den europeiske sentralbanken alene. Etter tilpasning i artikkel 1 nr. 1 bokstav f) følger det at ECB skal gi uttalelse til kompetente myndigheter når det eiendelsbaserte tokenet refererer til euro. I disse tilfellen skal ikke EFTAs overvåkingsorgan avgi uttalelse.

Det følger videre av MiCA artikkel 22 nr. 5 at ECB, og der det er relevant den nasjonale sentralbanken, kan gi sine egne estimater av kvartalsvis gjennomsnittlige antall og gjennomsnittlig aggregert verdi av transaksjoner per dag knyttet til bruken av eiendelsbaserte token som et byttemiddel innenfor et enkelt valutaområde. Etter MiCA artikkel 23 nr. 2 skal den nasjonale tilsynsmyndigheten benytte seg av det høyeste estimatet for å vurdere om terskelen i artikkel 23 nr. 1 er nådd. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning i artikkel 1 nr. 1 bokstav n) sikrer at kompetanse til å gi slike estimater er lagt til EFTAs overvåkingsorgan der den underliggende valutaen ikke er euro. Videre sikrer tilpasning i artikkel 1 nr. 1 bokstav o) at de nasjonale tilsynsmyndighetene i EFTA-statene skal bruke informasjonen gitt av EFTAs overvåkningsorgan, der det er aktuelt.

Tilpasning i EØS-komiteens beslutning i artikkel 1 nr. 2 bokstav p) sikrer at nasjonale tilsynsmyndigheter også skal trekke tilbake tillatelse eller begrense mengden eiendelsbaserte tokens som er utstedt, dersom EFTAs overvåkingsorgan gir en uttalelse om at eiendelsbaserte tokens utgjør en alvorlig trussel mot velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten.

I henhold til MiCA artikkel 25 nr. 3 skal en nasjonal tilsynsmyndighet som mener at endringer i en hvitbok (informasjonsdokument) om kryptoeiendeler potensielt er relevante for velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk og den monetære suvereniteten, rådføre seg blant annet med ECB, som skal avgi uttalelse innen 20 virkedager. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning i artikkel 1 nr. 1 bokstav q) sikrer atde nasjonale tilsynsmyndighetene i EFTA-statene rådfører seg med EFTAs overvåkningsorgan når de vurderer endringer i en hvitbok om kryptoeiendeler, og at tiltak som foreslått av EFTAs overvåkningsorgan tas i betraktning der det er aktuelt.

Myndighet til å gi estimater etter artikkel 22 nr. 5 og gi uttalelse om endringer i en hvitbok etter artikkel 25 nr. 3 knyttet til kryptoeiendeler med euro som underliggende, tilligger Den europeiske sentralbanken alene. Etter tilpasning i artikkel 1 nr. 1 bokstav f) følger det at ECB skal gi uttalelse til kompetente myndigheter når det eiendelsbaserte tokenet refererer til euro. I disse tilfellen skal ikke EFTAs overvåkingsorgan avgi uttalelse.

7.3.4.3 Klassifisering av eiendelsbaserte token og e-penge token som signifikante

Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token er underlagt særlige krav i MiCA, herunder krav om godtgjørelsesordning og om likviditetsstyring og likviditetsstresstesting, og utstedere av signifikante eiendelsbaserte token vil etter forordningen være under tilsyn av EBA. MiCA inneholder i artikkel 43 nærmere regler om klassifisering av eiendelsbaserte token som signifikante eiendelsbaserte token og legger kompetansen til å klassifisere token som signifikante til EBA.

EBAs kompetanse til å klassifisere eiendelsbaserte token som signifikante dersom vilkårene for det er oppfylt, er for EFTA-statene lagt til EFTAs overvåkingsorgan. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav r), s), t), u) og v) fastslår at det er EFTAs overvåkingsorgan som skal klassifisere eiendelsbaserte token som signifikante eiendelsbaserte token, eller oppheve en slik klassifisering, og sikrer at EFTAs overvåkingsorgan mottar nødvendige opplysninger fra de nasjonale tilsynsmyndighetene i denne forbindelse. EFTAs overvåkingsorgan skal treffe beslutningen innen 60 dager etter at det forelå et utkast til beslutning, og umiddelbart informere utstederen og den nasjonale tilsynsmyndigheten om den endelige beslutningen. Tilsynsansvaret for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token overtas av EFTAs overvåkingsorgan. En beslutning fra EFTAs overvåkingsorgan skal treffes på grunnlag av et utkast utarbeidet av EBA. Se nærmere omtale av tilpasning artikkel 1 nr. 1 bokstav g) over.

Tilpasningene siker også at utstederen av det eiendelsbaserte tokenet, tilsynsmyndigheten i utstederens hjemstat, EFTAs overvåkingsorgan, ECB dersom det underliggende er euro, og den relevante EFTA statens sentralbank gis anledning til å gi merknader og kommentarer til utkastet som EBA utarbeider, og pålegger EBA å ta behørig hensyn til merknadene.

Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav w), x), y) og z) etablerer det samme regimet for frivillig klassifisering av signifikante eiendelsbaserte token etter MiCA-forordningen artikkel 44.

Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token skal regelmessig foreta likviditetsstresstesting. Tilpasningen i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav za) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan gis samme myndighet som EBA til å beslutte å skjerpe likviditetskravene etter forordningen artikkel 45 nr. 4 for utsteder etablert i en EFTA-stat.

Etter MiCA-forordningen artikkel 56 skal EBA klassifisere e-pengetoken som signifikante dersom nærmere angitte kriterier er oppfylt. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zb), zc), zd), ze), zf) og zg) sikrer at det for utstedelser av e-pengetoken i en EFTA-stat, er EFTAs overvåkingsorgan som skal klassifisere disse som signifikante e-pengetoken, eller oppheve en slik klassifisering, og at EFTAs overvåkingsorgan mottar nødvendige opplysninger fra de nasjonale tilsynsmyndighetene. EFTAs overvåkingsorgan skal treffe den endelige beslutningen om at et e-pengetoken er å anse som et signifikant e-pengetoken innen 60 dager etter at det forelå et utkast til beslutning, og umiddelbart informere utstederen og den nasjonale tilsynsmyndigheten om den endelige beslutningen. Tilsynsansvaret for utstedere av signifikante e-pengetoken skal overtas av EFTAs overvåkingsorgan. En beslutning fra EFTAs overvåkingsorgan skal treffes på grunnlag av et utkast utarbeidet av EBA. Se nærmere omtale av tilpasning artikkel 1 nr. 1 bokstav g) over.

Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zh) etablerer det samme regimet for frivillig klassifisering av signifikante e-pengetoken etter MiCA-forordningen artikkel 57.

7.3.4.4 Tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbasert token og utstedere av signifikante e-pengetoken

Etter MiCA-forordningen skal utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken som har blitt klassifisert som signifikant, utøve sin virksomhet under EBAs tilsyn, jf. artikkel 117. Dette er i EØS-komitébeslutningens artikkel 1 nr. 1 bokstav zr) tilpasset slik at det er EFTAs overvåkingsorgan som skal føre tilsyn med slike utstedere etablert i en EFTA-stat. EFTAs overvåkingorgan skal utøve sin tilsynsmyndighet i nært samarbeid med andre tilsynsmyndigheter som har ansvar for tilsynet med utstederen, det vil si Finanstilsynet for norske utstedere, jf. MiCA artikkel 117 nr. 5.

EBA skal innen 30 kalenderdager etter en beslutning om å klassifisere et eiendelsbasert token eller et e-pengetoken som signifikant, opprette, forvalte og lede et rådgivende tilsynskollegium for hver utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller et signifikant e-pengetoken. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zs) og zt) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan får delta i tilsynskollegiet som opprettes av EBA. EFTAs overvåkingsorgan kan delta på frivillig basis dersom utstederen ikke er etablert i en EFTA-stat.

MiCA-forordningen kapittel 5 regulerer EBAs tilsynsmyndighet og tilsynskompetanse overfor utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-pengetoken. Tilpasninger i EØS-komitébeslutningen sikrer at EFTAs overvåkingsorgan gis tilsvarende myndighet overfor utstedere som er etablert i en EFTA-stat. Dette innebærer blant annet at EFTAs overvåkingsorgan får myndighet til å be om informasjon, foreta undersøkelser, gjennomføre stedlig tilsyn, treffe tilsynstiltak, vedta beslutning om overtredelsesgebyr, tvangsmulkt mv.

Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zu) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan, på samme måte som EBA, ikke skal anvende myndigheten den er gitt i henhold til artikkel 122-125 til å kreve offentliggjøring av opplysninger som er underlagt taushetsplikt. Etter MiCA artikkel 122 kan EBA innhente alle opplysninger som er nødvendige for å utføre sine oppgaver etter forordningen. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zv) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan kan innhente de samme opplysningene for å utføre sine oppgaver. Tilpasningen sikrer videre at EFTAs overvåkingsorgan informerer om retten til prøving ved EFTA domstolen.

MiCA artikkel 123 og 124 gir EBA hjemmel til å gjennomføre generelle undersøkelser og foreta nødvendig stedlig tilsyn. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zw) og zx) gir EFTAs overvåkingsorgan hjemmel til å gjennomføre generelle undersøkelser og foreta nødvendig stedlig tilsyn overfor utstedere etablert i en EFTA-stat. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zy) og zz) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan også får ta del i den nødvendige informasjonsutvekslingen som skal finne sted mellom nasjonale tilsynsmyndigheter og EBA, og at EFTAs overvåkingsorgan samarbeider med nasjonale tilsynsmyndigheter, jf. MiCA artikkel 125 og 128.

Tilpasning i artikkel 1 nr. 1 bokstav zza) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan og personer som arbeider eller har arbeidet for overvåkingsorganet, er underlagt taushetsplikt.

7.3.4.5 Myndighet til å ilegge reaksjoner og sanksjoner, herunder overtredelsesgebyr og tvangsmulkt

Det følger av MiCA artikkel 130 at dersom en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller e-pengetoken har begått en overtredelse som nevnt i forordningens vedlegg V eller VI, kan EBA treffe nærmere bestemte tilsynstiltak, herunder trekke tilbake tillatelsen til å utstede slike token, gi nærmere bestemte pålegg, gi offentlig kritikk eller ilegge overtredelsesgebyr eller tvangsmulkt. Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzb) legger denne myndigheten til EFTAs overvåkingsorgan for utstedere etablert i en EFTA-stat og sikrer at EFTAs overvåkingsorgan har de samme rettighetene og pliktene som EBA i utførelsen av denne myndigheten. Vedtak som treffes av EFTAs overvåkingsorgan, skal være basert på utkast utarbeidet av EBA.

EFTAs overvåkingsorgan kan ilegge overtredelsesgebyr for forsettlig eller uaktsom overtredelse, jf. MiCA artikkel 131 og tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzc), eller tvangsmulkt dersom en person ikke har etterlevd et pålegg eller ikke har medvirket til EFTAs overvåkingsorgans gjennomføring av tilsyn, jf. MiCA artikkel 132 og tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzd). Vedtak om overtredelsesgebyr og tvangsmulkt skal med visse unntak være offentlige, jf. MiCA artikkel 133 og tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zze).

Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzf) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan følger de samme saksbehandlingsreglene for tilsynstiltak og overtredelsesgebyr som EBA er pålagt å følge. Dette innebærer blant annet at det skal utpekes en uavhengig gransker som skal undersøke saken. Granskeren skal ha tilgang til alle dokumenter og opplysninger som EFTAs overvåkingsorgan har innhentet og skal sikre berørte personers rett til å uttale seg. Det er EFTAs overvåkingsorgan som beslutter hvorvidt det foreligger brudd på forordningen og som i så fall ilegger tilsynstiltak etter MiCA artikkel 131 eller overtredelsesgebyr etter artikkel 132.

Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzg) pålegger EFTAs overvåkingsorgan å sikre at de personene undersøkelsen gjelder, gis mulighet til å uttale seg om resultatet av undersøkelsen før tilsynstiltak treffes, jf. MiCA artikkel 135. Etter tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzi) kan EFTAs overvåkingsorgan delegere tilsynsoppgaver til nasjonale tilsynsmyndigheter, jf. MiCA artikkel 138.

7.3.4.6 Myndighet til midlertidig intervensjon

MiCA-forordningen inneholder bestemmelser som legger myndighet til ESMA (artikkel 103) og EBA (artikkel 104) til å midlertidig forby eller begrense markedsføring, distribusjon eller salg av visse kryptoeiendeler eller kryptoeiendeler med visse særskilte egenskaper, eller en type virksomhet eller praksis knyttet til kryptoeiendeler, dersom nærmere angitte vilkår er oppfylt. MiCA artikkel 103 og 104 viser videre til hhv. EBA- og ESMA-forordningen artikkel 9 nr. 5, som oppstiller rammer og fastsetter prosedyrer for slike vedtak.

Tilpasning i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zn) og zo) legger myndigheten i MiCA-artikkel 103 og 104 til EFTAs overvåkingsorgan for utstedere etablert i en EFTA stat, og sikrer at EFTAs overvåkingsorgan har de samme rettighetene og pliktene som EBA i utførelsen av denne myndigheten. Vedtak som treffes av EFTAs overvåkingsorgan, skal være basert på utkast utarbeidet av EBA, jf. tilpasning artikkel 1 nr. 1 bokstav g).

7.3.4.7 Myndighet etter EBA- og ESMA forordningene

MiCA-forordningen artikkel 144 gjør endringer i EBA-forordningen ved at MiCA-forordningen legges til i listen av regelverk i artikkel 1 nr. 2, som EBA skal utøve sin myndighet innenfor virkeområdet av. På tilsvarende måte endrer MiCA artikkel 145 ESMA-forordningen artikkel 1 nr. 2. Tilpasningen i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav c) og d) fastslår at henvisninger til EBAs myndighet etter EBA-forordningen artikkel 9 nr. 5 og artikkel 19 skal forstås som henvisninger til EFTAs overvåkingsorgan for EFTA-statene, og henvisninger til ESMAs myndighet etter ESMA-forordningen artikkel 9 nr. 5, 17 og 19, skal forstås som henvisninger til EFTAs overvåkingsorgan for EFTA-statene.

EBA-forordningen artikkel 9 nr. 5 setter som nevnt rammene for midlertidig intervensjon etter MiCA artikkel 103 og 104, og er omtalt ovenfor.

ESMA-forordningen artikkel 17, i EØS-tilpasset form, gir EFTAs overvåkingsorgan virkemidler der nasjonal tilsynsmyndighet har anvendt MiCA-forordningen på en måte som kan være i strid med EØS-retten. Virkemidlene består i å utstede en formell uttalelse til en nasjonal tilsynsmyndighet etter artikkel 17 nr. 4. Dette anses som et ikke-bindende tiltak. Videre kan EFTAs overvåkingsorgan etter artikkel 17 nr. 6, dersom tilsynsmyndigheten ikke etterkommer den formelle uttalelsen, fatte vedtak rettet mot en aktør i markedet, i dette tilfellet kryptoeiendelsmarkedet, om at den treffer de nødvendige tiltak for å overholde sine forpliktelser i henhold til MiCA, herunder bringe rettsstridig praksis til opphør. Uttalelser og vedtak skal være basert på utkast utarbeidet av ESMA. Det vises til nærmere omtale av denne type kompetanse i Prop. 100 S (2015–2016) 3.3.2.10.

Artikkel 19 i EBA- og ESMA-forordningene, i EØS-tilpasset form, gjelder EFTAs overvåkingsorgans myndighet til å løse tvister mellom tilsynsmyndigheter i ulike EØS-land. EFTAs overvåkingsorgan gis myndighet til å treffe en beslutning overfor nasjonale tilsynsmyndigheter etter artikkel 19 nr. 3, for det tilfellet at en mekling etter artikkel 19 nr. 2 ikke lykkes. EFTAs overvåkingsorgan får videre myndighet til å treffe vedtak overfor en finansmarkedsdeltaker etter artikkel 19. nr. 4 for det tilfellet at tilsynsmyndigheten ikke etterkommer pålegget etter nr. 3. Det følger av tilpasningen til artikkel 19 nr. 3 og 4 at EFTAs overvåkingsorgans vedtak skal treffes basert på utkast utarbeidet av vedkommende EU-tilsynsmyndighet uten unødig opphold. Det vises til nærmere omtale i Prop. 100 S (2015–2016) 3.3.2.11.

7.3.5 Øvrige tilpasninger

Tilpasningen i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zi) fastslår at den faktiske ledelsen i et foretak som yter kryptoeiendelstjenester, skal være i EØS og minst ett av styremedlemmene skal være bosatt i EØS eller Sveits.

MiCA-forordningen artikkel 95 regulerer samarbeid mellom tilsynsmyndigheter. Tilpasningen i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zk) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan er inkludert i samarbeidet.

MiCA-forordningen artikkel 110 angir at ESMA skal opprette et ikke-uttømmende register over enheter som yter kryptoeiendelstjenester i strid med artikkel 59 eller 61. Tilpasningen i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zp) i) sikrer at ESMA skal oppdatere registeret med opplysninger om overtredelser som er identifisert av EFTAs overvåkingsorgan. Tilpasningen i artikkel 1 nr. 1 bokstav zp) ii) sikrer at EFTAs overvåkingsorgan i de tilfellene som angis i MiCA-forordningen artikkel 110 nr. 4, har samme myndighet som ESMA overfor enheter som ikke oppfyller kravene, og som yter kryptoeiendelstjenester.

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zq) inneholder en datotilpasning for EFTA-statene som innebærer at EFTA-statene innen 30. juni 2025 kan veda å ikke fastsette regler for administrative sanksjoner dersom nærmere angitte overtredelser allerede er omfattet av strafferettslige sanksjoner i henhold til nasjonal rett.

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzj) inneholder tilpasning av tidspunktet for anvendelse av forordningen i EFTA-statene, jf. MiCA-artikkel 149. Tilpasningen innebærer at EFTA-statene selv kan angi tidspunkt for ikraftsetting og anvendelse av forordningen i nasjonal rett. Anvendelsesdatoen kan ikke være senere enn 12 måneder etter at EØS-komiteens beslutning trer i kraft.

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzh) inneholder tilpasning til MiCA artikkel 137 om innkreving av tilsynsgebyr av utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og e-penge token. Tilpasningen innebærer at EFTAs overvåkingsorgan kan kreve inn tilsynsavgift i samsvar med forordningen og delegerte kommisjonsrettsakter. Tilsynsavgiften som EFTAs overvåkingsorgan krever inn, skal overføres til EBA uten ugrunnet opphold.

EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzk) inneholder tilpasning til nr. 76 i vedlegg V og nr. 35 i vedlegg VI om konsekvenser dersom utsteder ikke skjerper likviditetskravene når EBA anmoder om det. Tilpasningen innebærer at EFTAs overvåkingsorgan tilføyes i bestemmelsene.

7.4 Konstitusjonelle vurderinger

7.4.1 Innledning

Etter MiCA-forordningen har EBA og ESMA i bestemte sammenhenger myndighet til å gi og tilbakekalle tillatelse, føre tilsyn med og fastsette bindende tiltak overfor juridiske personer etablert i EU. Kompetansen til å utøve samme myndighet overfor foretak etablert i en EFTA-stat, er gjennom EØS-komitébeslutningen lagt til EFTAs overvåkingsorgan. Denne tilpasningen er i tråd med to-pilarstrukturen som ble etablert for EØS/EFTA-statene i Prop. 100 S (2015–2016) som Stortinget samtykket til 13. juni 2016, for myndighet som EUs finanstilsynsmyndigheter fikk overfor foretak i EU.

Den europeiske sentralbanken, og etter omstendighetene nasjonale sentralbanker, er etter forordningen gitt myndighet til å gi uttalelse om utstedelse og tilbakekall av eiendelsbaserte token, samt å gi egne estimater knyttet til bruken av eiendelsbaserte token som et byttemiddel innenfor et enkelt valutaområde. En uttalelse fra Den europeiske sentralbanken, og etter omstendighetene nasjonale sentralbanker, skal legges til grunn av de nasjonale tilsynsmyndighetene. Kompetanse til å gi uttalelse og estimater til tilsynsmyndigheten i EFTA-stater, er gjennom EØS-komitébeslutningen lagt til EFTAs overvåkingsorgan.

Grunnloven kan sies å bygge på en forutsetning om at den myndigheten som den omhandler, i utgangspunktet bare skal utøves av norske statsorganer, jf. St.prp. nr. 50 (1998–1999) punkt 4.3.1. Etter sikker konstitusjonell praksis kan likevel Stortinget etter Grunnloven § 26 annet ledd med alminnelig flertall samtykke til myndighetsoverføring som er «lite inngripende». Læren om lite inngripende myndighetsoverføring er utviklet særlig med sikte på utøving av myndighet som har direkte virkning i Norge.

Om Stortinget kan samtykke til EØS-komitébeslutningen om innlemmelse av MiCA-forordningen i medhold av Grunnloven § 26 annet ledd, beror derfor på om myndighetsoverføringen er å anse som lite inngripende. Grunnloven gir selv ingen direkte veiledning for denne vurderingen. Praksis, slik den er kommet til uttrykk i forbindelse med Stortingets behandling av tidligere saker, tar utgangspunkt i den enkelte kompetansebestemmelse i Grunnloven som det er tale om å gripe inn i, og en rekke momenter kan være relevante ved vurderingen.

Departementet har tatt utgangspunkt i kriterier som er utviklet i praksis for å vurdere om en myndighetsoverføring er lite inngripende. I omtalen av kriteriene for en slik vurdering i plenumsdom 31. oktober 2023 (HR-2023-2030-P) legger Høyesterett til grunn oppsummeringen som er gitt i Lovavdelingens uttalelse 30. mai 2017:

«Etter praksis er relevante momenter bl.a. den nærmere arten av myndigheten som overføres, omfanget av myndighetsoverføringen og i den forbindelse om overføringen gjelder et bestemt og avgrenset saksområde. Det har videre betydning om overføringen er basert på gjensidighet og likeverdig deltakelse. I praksis er det også lagt vekt på i hvilken grad norske myndigheter har mulighet til å avbøte uheldige virkninger av myndighetsoverføringen. Det må også legges vekt på arten av de samfunnsmessige og politiske interessene som berøres gjennom myndighetsoverføringen. I grensetilfeller kan Stortingets standpunkt i det enkelte tilfellet bli avgjørende for spørsmålet om Grunnloven § 26 kan brukes.»

I plenumsdommens avsnitt 222 utdypes momentene, gjennom gjengivelse fra HR-2021-655-P jernbanebetenkningen. Som Høyesterett også uttaler i sin betenkning, må det imidlertid foretas en helhetsvurdering, og det kan ikke oppstilles generelle avgrensninger basert på rent formelle kriterier. Momentene vil også gli over i hverandre.

7.4.2 Vurdering

7.4.2.1 Kompetanse til å gi uttalelse om utstedelse mv. av eiendelsbaserte token og estimater knyttet til bruken

Etter MiCA-forordningen er Den europeiske sentralbanken (ECB) gitt kompetanse til å gi uttalelse i forbindelse med utstedelse og tilbakekall eller begrensning av eiendelsbaserte token, jf. artikkel 17 nr. 5, artikkel 20 nr. 5 og artikkel 24 nr. 2 og nr. 3, samt kompetanse til å uttale seg om endringer i en hvitbok om kryptoeiendeler, jf. artikkel 25 nr. 3 og 4. Det følger videre av MiCA artikkel 22 nr. 5 at ECB kan gi sine egne estimater av kvartalsvis gjennomsnittlige antall og gjennomsnittlig aggregert verdi av transaksjoner per dag knyttet til bruken av eiendelsbaserte token som et byttemiddel innenfor et enkelt valutaområde. Kompetansen som er lagt til ECB, er i EØS-komitebeslutningen lagt til EFTAs overvåkingsorgan for tilfellene der utstederen er etablert i en EFTA-stat og der tokenet ikke referer til euro, jf. artikkel 1 nr. 1 bokstav f), k), l), n), p) og q).

Det følger videre av MiCA-forordningen at når utstederen er etablert i et medlemsland som ikke har euro, eller når eiendelsbaserte token referer til en offisiell medlemsstatsvaluta som ikke er euro, skal sentralbanken i det aktuelle medlemslandet uttale seg. På samme måte skal Norges Bank uttale seg når utstederen er etablert i Norge, men også der en utsteder etablert i et annet EØS-land vil utstede eiendelsbaserte token som referer til norske kroner. Det har vært viktig i utarbeidelsen av tilpasninger i EØS-komitébeslutningen å sikre Norges Banks kompetanse til å uttale seg og således sikre resiprositet på dette området.

Dersom EFTAs overvåkingsorgan avgir en negativ uttalelse med begrunnelse i en risiko for velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk eller den monetære suvereniteten, skal tilsynsmyndigheten kreve at det eiendelsbaserte tokenet ikke tilbys til offentligheten eller tas opp til handel, tilbakekalle tillatelsen eller begrense mengden av et eiendelsbasert token som skal utstedes. Det samme gjelder dersom ECB eller, der det er relevant den nasjonale sentralbanken, herunder Norges Bank, avgir en negativ uttalelse begrunnet i de samme hensyn.

Det er etter departementets vurdering ikke snakk om overføring av myndighet til ECB eller andre nasjonale sentralbanker. Myndighet til å uttale seg om forhold som vedgår eget lands offisielle valuta, herunder hvorvidt et eiendelsbasert token utgjør en trussel mot velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten, ligger slik departementet ser det innenfor sentralbankens myndighet.

Når det gjelder EFTAs overvåkingsorgans kompetanse til å gi uttalelse og egne estimater, bemerker departementet at den aktuelle kompetansen utelukkende gjelder overfor Finanstilsynet og ikke direkte overfor norske foretak eller enkeltpersoner. Slik sett er det tale om en folkerettslig forpliktelse, som det er vid adgang til å påta seg. Departementet viser til at det dreier seg om en form for overføring av forvaltningsmyndighet, som tradisjonelt regnes som mindre inngripende enn overføring av lovgivnings- og domsmyndighet. Videre viser departementet til at myndigheten overføres til EFTAs overvåkingsorgan, som inngår i en organisasjon Norge er medlem av, EFTA.

Departementet viser videre til at forordningen oppstiller tydelige og avgrensede kriterier for at EFTAs overvåkingsorgan skal kunne gi en negativ uttalelse som binder tilsynsmyndigheten. Det eiendelsbaserte tokenet må utgjøre en trussel mot velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk eller den monetære suvereniteten. De samme kriteriene gjelder for uttalelser som gis av ECB eller eventuelt en nasjonal sentralbank. Departementet viser videre til at vedtaket som Finanstilsynet treffer, kan prøves for norske domstoler. Etter departementets vurdering er dette i ytterkanten av hva som kan anses som myndighetsoverføring, noe som i seg selv taler for at det er å anse som lite inngripende.

7.4.2.2 Myndighet til å klassifisere og føre tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken

Etter MiCA-forordningen skal utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken som har blitt klassifisert som signifikant, utøve sin virksomhet under EBAs tilsyn. Forordningen gir EBA kompetanse til å klassifisere eiendelsbaserte token og e-penge token som signifikante dersom vilkårene for det er oppfylt, samt å oppheve en slik klassifisering og kompetanse til å føre tilsyn med utstedere av slike token. Samtykke til EØS-komitébeslutning om innlemmelse av MiCA-forordningen innebærer at EFTAs overvåkingsorgan får kompetanse til å klassifisere eiendelsbaserte token og e-pengetoken som signifikante, oppheve slik klassifisering og kompetanse til å føre tilsyn med utstedere av slike. Dette innebærer videre at EFTAs overvåkingsorgan kan innhente alle opplysninger som er nødvendige for å kunne utføre sine oppgaver i henhold til forordningen, jf. artikkel 122, gjennomføre generelle undersøkelser og foreta nødvendig stedlig tilsyn, jf. artikkel 123 og 124. EFTAs overvåkingsorgan får også kompetanse til å vedta beslutning om tilsynstiltak etter MiCA artikkel 130 overfor utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken. Tilsynstiltakene omfatter blant annet pålegg om retting, vedtak om overtredelsesgebyr eller tvangsmulkt, offentlig kritikk og tilbakekall av tillatelse. Det vises til nærmere omtale av dette nedenfor i punkt 7.4.2.3.

EFTAs overvåkingsorgan får også kompetanse til å skjerpe likviditetskravene for utsteder av signifikante eiendelsbaserte token, jf. MiCA artikkel 45 nr. 4.

I både tilpasning til artikkel 122 nr. 3 g), 123 nr. 3 og nr. 7, 124 nr. 5 og nr. 11 og 130 nr. 7 fremkommer det henvisninger til retten til prøving ved EFTA-domstolen, jf. ODA-avtalen artikkel 36. Departementet legger dermed til grunn at innlemmelsen av rettsakten vil innebære noe overføring av utøvende myndighet og dømmende myndighet.

Bestemmelsene om innhenting av opplysninger i MiCA artikkel 122 og bestemmelsene om generelle undersøkelser og stedlig tilsyn i artikkel 123 og 124 svarer langt på vei til bestemmelser i annet regelverk på finansmarkedsområdet som er innlemmet i EØS-avtalen og gjennomført i norsk rett. Departementet viser i den forbindelse til tidligere vurdering av overføring av myndighet til å gi autorisasjon til, og føre tilsyn med, kredittvurderingsbyråer etter kredittvurderingsbyråforordningen og transaksjonsregistre etter forordningen om OTC-derivater, sentrale motparter og transaksjonsregistre (EMIR) i Prop. 100 S (2015–2016) pkt. 10.6.2.1. I forbindelse med gjennomføring av kredittbyråforordningen og EMIR ble Lovavdelingens vurdering innhentet. Lovavdelingen uttalte seg om overføring av myndighet til å registrere, dvs. gi autorisasjon eller tillatelse til, kredittvurderingsbyråer. Lovavdelingen uttalte blant annet (dette er gjengitt i Prop. 100 S (2015–2016) pkt. 10.6.2.1):

«Myndighetsoverføringen går ikke lenger enn det som i tidligere, sammenlignbare tilfeller har vært akseptert av Stortinget som «lite inngripende». Etter dette mener vi at overføring av myndighet til ESMA til å fatte vedtak om registrering av kredittvurderingsbyråer med direkte virkning i Norge kan skje med Stortingets samtykke etter Grunnloven § 26 annet ledd.»

Departementet viser i likhet med det som ble trukket frem i Prop. 100 S (2015–2016), til at forvaltningsmyndigheten som overføres er regelstyrt, og det er nedfelt klare og detaljerte rammer for de vurderingene vedtakene om å klassifisere token som signifikante, skal bygge på. Videre vil kompetansen til å fatte vedtak være begrenset til en konkret vurdering av om de aktuelle token oppfyller vilkår i lovgivning som Norge allerede har sluttet seg til og som er gjennomført i nasjonal rett. Departementet legger dermed til grunn at overføring av myndighet til ETFAs overvåkingsorgan til å fatte vedtak om å klassifisere eiendelsbaserte token eller e-penge token som signifikante, ikke vil innebære myndighetsoverføring som er mer enn «lite inngripende».

Lovavdelingen uttalte seg videre (i vurderingen 15. september 2014) om overføring av kompetanse til å føre tilsyn. Lovavdelingen viste til at når det gjaldt tilsyn med kredittvurderingsbyråene «er vi tilbøyelig til å mene at den myndighetsoverføringen forordningen legger opp til, må regnes som «lite inngripende»». Lovavdelingen viste imidlertid til at etter kredittvurderingsbyråforordningen kunne tilsynskompetansen anvendes overfor en potensielt vid krets utover krdittvurderingsbyråene, og Lovavdelingen var dermed «for egen del tilbøyelig til å anta at det er tale om myndighetsoverføring som er mer enn «lite inngripende» [og viste] særlig til kombinasjonen av at det er tale om en vid krets og den relativt vide adgangen det etter forordningen er til å føre tilsyn overfor disse».

Lovavdelingen uttalte seg også om overføring av myndighet til å føre tilsyn etter EMIR i sin vurdering 15. september 2014 (gjengitt i Prop 100 S (2015–2016)):

«Sammenlignet med CRA-forordningen kan tilsynskompetansen i EMIR utøves overfor en snevrere personkrets, jf. artikkel 61, som viser til transaksjonsregister og «related third parties to whom the trade repositories have outsourced operational functions or activities». Slik sett har bestemmelsene et mer begrenset anvendelsesområde enn de tilsvarende reglene i CRA-forordningen.

(…)

Det kan dessuten anføres at det er vanskelig å skille mellom vurderingen av CRA-forordningen og vurderingen av EMIR-forordningen, all den tid de to forordningene er del av den samlede reguleringen av finansmarkedene og det er tale om beslektede spørsmål som reguleres av de to forordningene på dette punkt.

Alt i alt er vi likevel tilbøyelig til å anta at det på dette punktet vil dreie seg om en myndighetsoverføring etter EMIR som er «lite inngripende». Vi viser særlig til at den personkretsen som er underlagt tilsyn etter EMIR-forordningen, er snevrere enn den tilsvarende personkretsen etter CRA-forordningen.»

Tilsynskompetansen som etter MiCA i EØS-tilpasset form legges til EFTAs overvåkingsorgan, retter seg mot et begrenset saksfelt og en begrenset krets foretak. Hjemmel til å innhente opplysninger, gjøre generelle undersøkelser og gjennomføre stedlig tilsyn (artikkel 122, 123 og 124) er avgrenset til utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken. Terskelen for å klassifisere token som signifikant er høy. Det er usikkert om det finnes utstedere av eiendelsbaserte token eller e-penge token i Norge i dag som vil anses som signifikante i henhold til MiCA. Kretsen av aktører som eventuelt vil underlegges tilsyn av EFTAs overvåkingsorgan er snevrere enn både etter kredittvurderingsbyråforordningen og EMIR. Bestemmelsene vil gjelde for et begrenset marked og overfor en begrenset krets av aktører, og bestemmelsene har etter departementets vurdering et mer begrenset anvendelsesområde sammenlignet med de tilsvarende reglene i kredittvurderingsbyråforordningen og EMIR. På denne bakgrunn vurderer departementet at det her dreier seg om myndighetsoverføring etter MiCA som er å anse som lite inngripende.

7.4.2.3 Myndighet til å ilegge reaksjoner og sanksjoner, herunder overtredelsesgebyr og tvangsmulkt

Samtykke til EØS-komitébeslutning om innlemmelse av MiCA-forordningen innebærer videre at EFTAs overvåkingsorgan får kompetanse til vedta beslutninger om tilsynstiltak etter MiCA artikkel 130 overfor utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken etablert i en EFTA-stat, jf. EØS-komitébeslutningen artikkel 1 nr. 1 bokstav zzb). Dette innebærer at EFTAs overvåkingsorgan blant annet kan vedta pålegg om retting, treffe vedtak om overtredelsesgebyr eller tvangsmulkt, offentlig kritikk og tilbakekall av tillatelse.

Departementet viser til at Stortinget tidligere har samtykket i at EFTAs overvåkingsorgan har fått myndighet til å ilegge økonomiske sanksjoner. Lovavdelingen vurderte også i uttalelsen nevnt ovenfor i punkt 7.4.2.2, overføring av kompetanse til å ilegge overtredelsesgebyrer og tvangsmulkt etter EMIR. Lovavdelingen viste til sin vurdering av overføring av myndighet til å ilegge overtredelsesgebyr og tvangsmulkt overfor legemiddelselskaper etter pediatriforordningen, og uttalte følgende (gjengitt i Prop. 100 S (2015-2016) pkt. 10.6.2.2):

«Vi viser også til Lovavdelingens vurdering av pediatriforordningen. Saken gjaldt overføring av myndighet til ESA til å ilegge overtredelsesgebyr og tvangsmulkt overfor legemiddelselskaper med markedsføringstillatelse gitt etter en sentral prosedyre. I vår avsluttende vurdering uttalte vi:

Tidligere vurderinger av overføring av myndighet til å ilegge overtredelsesgebyrer og tvangsmulkt gir ikke grunnlag for noen entydig konklusjon. Vurderingene knyttet til inngåelsen av EØS-avtalen kan hevdes å trekke i én retning, mens nyere vurderinger knyttet til elektrisitetsforordningen (200405639) og den reviderte EASA-forordningen (200907963) trekker i motsatt retning.

Etter det vi kan se, har ikke Stortinget tidligere tatt stilling til et helt sammenlignbart tilfelle av myndighetsoverføring. De mer overordnede retningslinjene som kan trekkes ut av praksis, trekker imidlertid i retning av at det her er tale om en myndighetsoverføring som kan være konstitusjonelt akseptabel. Etter Lovavdelingens syn vil den myndighetsoverføringen som eventuelt skjer gjennom innlemmelse av pediatriforordningen og prosedyreforordningen i EØS-avtalen, være «lite inngripende», forutsatt at Stortinget bygger på dette.»

Stortinget har foreløpig ikke blitt forelagt spørsmålet om innlemmelse av pediatriforordningen i EØS-avtalen.

Ser en på kompetansen til å ilegge overtredelsesgebyrer og tvangsmulkt etter EMIR isolert, trekker dette i retning av at konklusjonen vil være den samme som den som ble trukket for pediatriforordningen.».

Departementet viser videre til Lovavdelingens tolkningsuttalelse 27. februar 2018 om tredje energimarkedspakke hvor momentene i vurderingen av om myndighetsoverføring er «lite inngripende», oppsummeres slik:

«Etter praksis er relevante momenter bl.a. den nærmere arten av myndigheten som overføres, omfanget av myndighetsoverføringen og i den forbindelse om overføringen gjelder et bestemt og avgrenset saksområde. Det har videre betydning om overføringen er basert på gjensidighet og likeverdig deltakelse. I praksis er det også lagt vekt på i hvilken grad norske myndigheter har mulighet til å avbøte uheldige virkninger av myndighetsoverføringen. Det må også legges vekt på arten av de samfunnsmessige og politiske interessene som berøres gjennom myndighetsoverføringen. I grensetilfeller kan Stortingets standpunkt i det enkelte tilfellet bli avgjørende for spørsmålet om Grunnloven § 26 kan brukes.»

I tillegg til myndighet til å ilegge økonomiske sanksjoner får EFTAs overvåkingsorgan myndighet til å ilegge tilsynsreaksjoner etter MiCA artikkel 130, herunder forby offentlig tilbud eller handel med det relevante tokenet.

Tilsynsbeføyelsene som etter MiCA artikkel 130, jf. EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zzb), legges til EFTAs overvåkingsorgan, innebærer myndighetsoverføring. Departementet viser likevel til at hjemmelen for å ilegge reaksjoner og sanksjoner i MiCA retter seg mot utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken. Departementet anser kretsen av aktører som vil kunne berøres av tilsynsbeføyelsene, for å være begrenset, jf. ovenfor, og myndigheten utøves innenfor et begrenset saksområde. Departementet viser videre til at EFTAs overvåkingsorgan må utøve sin myndighet innenfor et detaljert EØS-regelverk som vil være gjennomført i norsk rett. Etter departementets vurdering trekker også dette i retning av at myndighetsoverføringen anses lite inngripende.

7.4.2.4 Myndighet til midlertidig intervensjon

Samtykke til EØS-komitébeslutning om innlemmelse av MiCA-forordningen innebærer at EFTAs overvåkingsorgan får kompetanse til å midlertidig forby eller begrense markedsføring, distribusjon eller salg av visse kryptoeiendeler eller kryptoeiendeler med visse særskilte egenskaper, eller en type virksomhet eller praksis knyttet til kryptoeiendeler, dersom nærmere angitte vilkår er oppfylt, jf. MiCA artikkel 103 og 104 og EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav zn og zo). MiCA artikkel 103 og 104 viser til hhv. EBA- og ESMA-forordningen artikkel 9 nr. 5, som oppstiller rammer og fastsetter prosedyrer for slike vedtak.

Departementet viser til at vedtakene etter bestemmelsen er midlertidige, og de bortfaller med mindre det fattes nytt vedtak. EFTAs overvåkingsorgan skal før det treffer vedtak, underrette den relevante tilsynsmyndigheten om tiltaket det har til hensikt å treffe. Videre skal et vedtak bare kunne treffes der en relevant tilsynsmyndighet ikke har truffet tiltak for å håndtere den aktuelle trusselen, eller de tiltakene som er truffet, ikke er tilstrekkelige til å håndtere trusselen, og det foreslåtte tiltaket gjelder et betydelig problem knyttet til investorvern eller en trussel mot kryptoeiendelsmarkedets ordnede virkemåte og integritet, eller mot stabiliteten i hele eller deler av finanssystemet i EØS.

Reglene i MiCA som gir EFTAs overvåkingsorgan myndighet til midlertidig intervensjon, svarer langt på vei til tilsvarende regler som finnes blant annet i shortsalgforordningen, MiFIR, PRIIPs, kredittbyråforordningen og EMIR, som er tatt inn i EØS-avtalen og gjennomført i norsk rett. Tilpasning av myndigheten i MiCA følger et allerede etablert system og bygger på tidligere beslutninger om overføring av myndighet.

Departementet viser også til at overføringen av denne myndigheten etter MiCA er ensidig, i den forstand at Norge ikke tilføres noen tilsvarende kompetanse som den som overføres til EFTAs overvåkingsorgan, og norske myndigheters innflytelse på beslutningene i EFTAs overvåkingsorgan er begrenset. På den annen side skal myndigheten som overføres, ivareta allment anerkjente formål som hensynet til investorvern og finansiell stabilitet i finansmarkedene. Videre er myndigheten saklig begrenset til kryptoeiendelsmarkedsområdet, og den er begrenset både prosessuelt og materielt. EFTAs overvåkingsorgan skal bare kunne treffe vedtak der Finanstilsynet ikke har truffet tilstrekkelige tiltak. Etter departementets vurdering er tilsier dette at myndighetsoverføringen er å anse som lite inngripende.

7.4.2.5 Myndighet etter EBA-forordningen og ESMA-forordningen

Tilpasningen i EØS-komiteens beslutning artikkel 1 nr. 1 bokstav c og d) fastslår at henvisninger til EBAs myndighet etter EBA-forordningen artikkel 9 nr. 5 (midlertidig intervensjon) og artikkel 19 (tvisteløsning mellom tilsynsmyndigheter i ulike medlemsland) skal forstås som henvisninger til EFTAs overvåkingsorgan for EFTA-statene, og henvisninger til ESMAs myndighet etter ESMA-forordningen artikkel 9 nr. 5 (midlertidig intervensjon), artikkel 17 (virkemidler ved overtredelse) og artikkel 19 (tvisteløsning mellom tilsynsmyndigheter i ulike medlemsland), skal forstås som henvisninger til EFTAs overvåkingsorgan for EFTA-statene.

EFTAs overvåkingsorgan vil etter hhv. EBA- og ESMA-forordningen artikkel 17 nr. 6 og artikkel 19 nr. 4, i EØS-tilpasset form, få kompetanse til i enkelte særlige tilfeller, og på nærmere gitte vilkår, å treffe vedtak direkte overfor finansmarkedsdeltakere i EFTA-statene. Departementet bemerker også her at overføringen av myndighet er ensidig, og norske myndigheters innflytelse på beslutningene i EFTAs overvåkingsorgan er begrenset. På den annen side er myndighetsoverføringen saklig begrenset til finansmarkedsområdet, spesifikt til kryptoeiendelsmarkedsområdet, og ivaretar allment anerkjente formål som hensynet til investorvern og finansiell stabilitet i finansmarkedene. Vedtakskompetansen er videre sekundær, og kan kun benyttes på visse vilkår og i særlig situasjoner der nasjonale tilsynsmyndigheter ikke har oppfylt sine forpliktelser etter EØS-regelverket. I fortalene til hhv. EBA- og ESMA-forordningen er det opplyst at det må være tale om ekstraordinære situasjoner der berørte vedkommende myndighet fortsetter å unnlate å gjennomføre tiltak, og at direkte vedtak mot finansmarkedsdeltakere må være en siste utvei. Det må antas at EFTAs overvåkingsorgan bare svært sjelden vil benytte denne vedtakskompetansen. Etter det departementet kjenner til, har EFTAs overvåkingsorgan ikke hatt behov for å benytte seg av denne myndigheten i perioden siden innlemmelse i EØS-avtalen av rettsaktene som etablerer EUs finanstilsynssystem.

I Prop. 100 S (2015–2016) ble det etter en samlet vurdering ansett at overføring av myndighet til EFTAs overvåkingsorgan til å fatte vedtak i medhold av EU-tilsynsforordningene artikkel 17 nr. 6, artikkel 18 nr. 4 og artikkel 19 nr. 4, var av en slik art og et slikt omfang at den anses mer enn lite inngripende.

Etter departementets syn vil vurderingen av myndighetsoverføring i forbindelse med innlemmelse av MiCA-forordningen skille seg noe fra den som ble foretatt i Prop. 100 S (2015–2016). Departementet viser for det første til at vedtakskompetanse etter artikkel 18 nr. 4 (tiltak i krisesituasjoner) ikke er omfattet. Videre er det snakk om kjente kompetansetyper og en kompetanse som EFTAs overvåkingsorgan allerede har på finansmarkedsområdet i dag. Det er altså ikke snakk om å overføre ny type kompetanse, men det saklige feltet der EFTAs overvåkingsorgan vil kunne treffe vedtak, utvides til å omfatte kryptoeiendelsmarkedsområdet. Departementet viser vider til at kretsen av kryptoeiendelsaktører som kan bli berørt av et eventuelt vedtak som treffes av EFTAs overvåkingsorgan, er begrenset sammenlignet med kretsen som kan bli berørt etter EBA- og ESMA-forordningen som sådan. EFTAs overvåkingsorgan vil utøve sin kompetanse på et bestemt og avgrenset området. Etter en samlet vurdering tilsier dette at overføring av myndighet anses lite inngripende.

7.4.2.6 Samlet vurdering

MiCA-forordningen inneholder felleseuropeiske regler av markedet for kryptoeiendeler. Forordningens hovedformål er å fremme innovasjon, investorbeskyttelse og markedsintegritet, samt å sikre finansiell stabilitet i det indre marked i EØS-området. Forordningen og tilpasningene til denne i EØS-komiteens beslutning reiser spørsmål om ulike typer av myndighetsoverføring. Det dreier seg om overføring av myndighet til å gi uttalelse som retter seg mot Finanstilsynet, om utstedelse mv. av eiendelsbaserte token og estimater knyttet til bruken av disse, samt myndighet til å midlertidig forby eller begrense enkelte tjenester eller virksomhet knyttet til kryptoeiendeler. EFTAs overvåkingsorgan får også myndighet til å fatte vedtak overfor enkeltaktører dersom Finanstilsynet ikke ivaretar sine tilsynsoppgaver og ved tvister mellom tilsynsmyndigheter i ulike medlemsland som ikke lar seg løse på annet vis, i samsvar med systemet som ble etablert ved innlemmelse av tilsynsbyråforordningene. I tillegg dreier det seg om overføring av myndighet til å klassifisere og føre tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-penge token, samt myndighet til å ilegge reaksjoner og sanksjoner overfor disse utstederne. I forlengelsen av dette vil også EFTA-domstolens kompetanse bli utvidet, da vedtakene som EFTAs overvåkingsorgan treffer, kan prøves for EFTA-domstolen.

Myndighetsoverføringen etter MiCA bygger på det systemet som ble etablert ved innlemmelse av tilsynsbyråforordningene i EØS-avtalen, og innebærer en naturlig utvikling av dette systemet. Departementet viser til at det etter MiCA er snakk om overføring av forvaltningsmyndighet av en viss inngripende karakter, særlig sett hen til at EFTAs overvåkingsorgan får myndighet til å ilegge sanksjoner direkte overfor norske aktører. Departementet mener likevel at myndighetsoverføringen er snever i sitt omfang. Departementet legger vekt på at finansmarkedsområdet er et gjennomharmonisert regelverksområde. MiCA-forordningen innebærer en teknisk regulering av et begrenset område, markedet for kryptoeiendeler, og eventuelle vedtak som fattes av EFTAs overvåkingsorgan, vil bygge på utpreget faglige vurderinger. I praksis vil potensielle vedtak kun berøre en liten gruppe. Departementet anser heller ikke at det er sentrale samfunnsmessige eller politiske interesser som blir berørt. Videre viser departementet til at myndigheten overføres til EFTAs overvåkingsorgan, som inngår i en organisasjon Norge er medlem av, EFTA. Samlet sett mener departementet at myndighetsoverføringen er lite inngripende, og at Stortinget kan gi sitt samtykke i medhold av Grunnloven § 26 annet ledd.

Departementet foreslår derfor at Stortinget samtykker i godkjennelse av EØS-komiteens beslutning, jf. Grunnloven § 26 annet ledd.

8 Økonomiske og administrative konsekvenser

8.1 Innledning

MiCA skal bidra til å fremme innovasjon, investorbeskyttelse og markedsintegritet samt finansiell stabilitet. Forordningen adresserer viktige samfunnshensyn knyttet til bruk av kryptoeiendeler.

Departementet viser til at Norge er forpliktet etter EØS-avtalen til å gjennomføre MiCA-forordningen i norsk rett når denne er innlemmet i EØS-avtalen. Det er derfor ikke grunnlag for å vurdere alternative løsninger, herunder foreta avveining av nytt regelverk opp mot kostnader, slik utredningsinstruksen forutsetter.

MiCA-forordningen introduserer et omfattende nytt rammeverk for kryptoeiendeler og tilbydere av kryptoeiendelstjenester, og dette antas å påvirke både markedsaktørene og myndighetene i vesentlig grad. Det er imidlertid vanskelig å vurdere de samfunnsmessige konsekvensene av en regulering av kryptoeiendelsmarkedet både i EØS, og spesifikt i Norge, da det blant annet er usikkerhet om markedets størrelse, bruksområder og aktører, samtidig som både teknologi og markedet for kryptoeiendeler er i rask utvikling.

8.2 Konsekvenser for markedsaktørene

MiCA innebærer en strengere regulering av kryptoeiendelsmarkedet enn gjeldende rett, noe som ventes å være en fordel for investorene. Flere typer kryptoeiendelstjenester vil bli underlagt tilsyn, og tjenesteyterne vil blant annet måtte oppfylle krav til både organisering og virksomhetsutøvelse. Likeledes vil utstedere av eiendelsbaserte token og e-pengetoken være underlagt tilsyn. Investorene vil få bedre grunnlag for sine investeringsbeslutninger gjennom bl.a. lovfestede krav til informasjonsdokumenter og regler om offentliggjøring av innsideinformasjon. Markedsmisbruksregler vil bidra til å øke markedets integritet. Investorene i eiendelsbaserte token og e-pengetoken vil få innløsningsrett mot utstederne, og for alle typer kryptoeiendeler vil det lovfestes regler om erstatningsansvar ved feil eller mangelfull informasjon i informasjonsdokumentet. Samlet vil disse reglene bedre investorbeskyttelsen. De vil også kunne øke tilliten til kryptoeiendeler som investeringsobjekt, men det vil fremdeles være høy risiko knyttet til slike investeringer. Det er også vanskelig å vurdere om kravene til informasjon vil være tilstrekkelige til at andre enn profesjonelle vil kunne ta tilstrekkelig informerte investeringsbeslutninger.

Tiltakene skissert i forrige avsnitt vil samtidig kunne øke risikoen ved, og gjøre det dyrere, å utstede, tilby eller søke om opptak til handel av kryptoeiendeler. Det kan også øke kostnadene ved å yte kryptoeiendelstjenester. Videre kan banker og andre foretak som i dag har tillatelse, få økt IKT-risiko dersom de velger å etablerer systemer for å kunne yte kryptoeiendelstjenester.

Samlet sett vil MiCA kunne legge til rette for en ordnet utvikling og bruk av kryptoeiendeler, og redusere faren for bruk i ulovlig virksomhet. Det er likevel vanskelig å vurdere hvor effektiv reguleringen vil være i å hindre ulovlig virksomhet.

8.3 Konsekvenser for offentlige myndigheter

Finanstilsynet får rollen som tilsynsmyndighet etter MiCA, noe som vil medføre nye oppgaver for Finanstilsynet.

Finanstilsynet får blant annet ansvar for å følge opp de generelle reglene om kryptoeiendeler i MiCA del II, III og IV, samt reglene om markedsmisbruk i del VI. MiCA innebærer i tillegg at nye markedsaktører, det vil si utstedere av eiendelsbaserte token og kryptoeiendelstjenesteytere, underlegges tilsyn.

Finanstilsynet har allerede tilsyn med at enkelte av kryptoeiendelstjenesteyterne, det vil si tilbydere av vekslings- og oppbevaringstjenester for virtuell valuta, etterlever hvitvaskingsregelverket. Disse aktørene har imidlertid få plikter etter gjeldende rett. Tilsynet med kryptoeiendelstjenesteytere etter MiCA ventes dermed å bli mer omfattende. I tillegg vil foretak som allerede er under tilsyn, kunne utstede kryptoeiendeler eller yte kryptoeiendelstjenester.

Departementet viser imidlertid til at det på det nåværende tidspunktet er uklart hvor mange aktører i kryptoeiendelsmarkedet som vil komme under tilsyn av Finanstilsynet.

Finanstilsynet har i høringsnotatet viset til at kryptoeiendelsmarkedet er forskjellig fra de øvrige markeder Finanstilsynet fører tilsyn med, også fordi teknologien brukt ved utstedelsen og handelen av kryptoeiendeler skiller seg fra andre finansielle produkter. Det vil derfor være nødvendig med kompetansehevende tiltak for å sikre et effektivt tilsyn med dette markedet. Finanstilsynet vil også trenge nye systemløsninger for å kunne drive markedsovervåkning av kryptoeiendelsmarkedet.

Kostnadene ved tilsyn med aktørene i kryptoeiendelsmarkedet skal etter finanstilsynsloven utliknes på aktørene. Departementet foreslår at kostnadene utliknes på samme måte som utlikningen på aktører i verdipapirmarkedet. De nærmere reglene må fastsettes i forskrift om utlikning av utgifter ved tilsyn.

9 Merknader til de enkelte paragrafer

Til § 1 Kryptoeiendelsforordningen

Første ledd gjennomfører kryptoeiendelsforordningen ved inkorporasjon, og innebærer at bestemmelsene i forordningen etter dette vil gjelde som lov. Se omtale i kapittel 5.2.

Annet ledd viser til at med kryptoeiendelsforordningen menes forordningen slik den er gjennomført i første ledd, det vil si forordningen i EØS-tilpasset form, og med eventuelle endringer gjennomført eller henvist til i første ledd, eller gjennomført i forskrift med hjemmel i tredje ledd. Se omtale i kapittel 5.2.

Tredje ledd gir forskriftshjemmel til departementet til å fastsette utfyllende forskrifter til bestemmelsen og fastsette bestemmelser i forskrift om meldinger som skal sendes til tilsynsmyndigheten i forbindelse med utsatt offentliggjøring av innsideinformasjon etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 nr. 3 annet punktum. Tilsvarende bestemmelse i markedsmisbruksforordningen artikkel 17 nr. 4 første ledd er gjennomført i verdipapirhandelloven § 3-1 fjerde ledd.

Fjerde ledd gir hjemmel for departementet til å gjennomføre endringer i forordningen ved forskrift, selv om forordningen er gjennomført ved lov. Dette gir mulighet til å gjennomføre endringer som er av en karakter som normalt ville vært gjennomført ved forskrift, i forskrifts form i stedet for lovendring. Hjemmelen kan bare brukes til å gjennomføre EØS-forpliktelser. Hvorvidt derogasjonshjemmelen kan anvendes, må bero på en konkret skjønnsmessig vurdering. Se omtale i kapittel 5.2.

Til § 2 Tilsynsmyndigheten

Bestemmelsen om tilsynsmyndighet gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 93 og fastsetter at Finanstilsynet skal føre tilsyn med overholdelsen av kryptoeiendelsloven. Se omtale i kapittel 5.3.3.1.

Til § 3 Kontrollvirksomhet og opplysningsplikt

Første ledd fastsetter at Finanstilsynet kan pålegge enhver person å gi opplysninger og utlevere dokumenter som er nødvendige for å føre tilsyn med virksomhet som er omfattet av loven her. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav a og nr. 3 bokstav a og b. Det er ikke et vilkår for å gi slike pålegg at vedkommende er under tilsyn. Finanstilsynet kan fremdeles pålegge en utsteder av kryptoeiendeler som ikke er underlagt krav om tillatelse, eller en investor i markedet for kryptoeiendeler, å gi opplysninger og utlevere dokumenter som kan være relevante for utførelsen av tilsynet.

Annet ledd fastsetter at Finanstilsynet kan pålegge enhver å gi de opplysninger Finanstilsynet krever ved mistanke om overtredelse av kryptoeiendelsforordningen del II til VI, eller forskrifter gitt for å utfylle disse bestemmelsene, herunder å fremlegge dokumenter, elektronisk lagret informasjon og utskrift fra lagringsmedium. Verdipapirhandelloven § 19-3 tredje ledd gjelder tilsvarende. Regler om vern mot selvinkriminering følger av forvaltningsloven § 48.

Tredje ledd fastsetter at taushetsplikten som nevnt i ekomloven § 2-9 om trafikkdata ikke gjelder ved mistanke om overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel 89 og 91, dersom det er gitt fritak fra slik taushetsplikt etter bestemmelsen her. Ved vurderingen av om fritak skal gis, skal det blant annet legges vekt på hensynet til taushetsplikten og sakens opplysning. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 3 bokstav e. Tilsvarende bestemmelse er gitt for verdipapirmarkedet i MAR, som er gjennomført i verdipapirhandelloven § 19-3 fjerde ledd.

Fjerde ledd fastsetter at politi og påtalemyndighet skal på anmodning fra Finanstilsynet og uten hinder av lovbestemt taushetsplikt gi Finanstilsynet de opplysninger som er nødvendige for å oppfylle Norges forpliktelser om utveksling av informasjon og tilsynssamarbeid etter EØS-avtalen. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 95 nr. 1 annet ledd. Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 19-3 femte ledd.

Femte ledd gir departementet hjemmel til å fastsette forskrifter om opplysningsplikt.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.3.3.2.2.

Til § 4 Bevissikring

Bestemmelsen om bevissikring gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 som i grove trekk svarer til bestemmelsene om bevissikring i prospektforordningen og markedsmisbruksforordningen. Bestemmelsen gis derfor tilsvarende anvendelse som verdipapirhandelloven § 19-5. Det er et vilkår at det foreligger mistanke om overtredelse av forordningen, og at bevissikring bare skal kunne gjennomføres etter begjæring til tingretten. Bestemmelsen er heller ikke begrenset til foretak under tilsyn. Det vises til omtale i kapittel 5.3.3.2.3.

Til § 5 Pålegg mv.

Bestemmelsen om pålegg gjennomfører en rekke påleggshjemler gitt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 94. Første ledd gjelder pålegg om retting ved overtredelser og gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav c, m, o, p, u, v og nr. 3 bokstav g og h. Annet punktum presiserer at retting omfatter ethvert tiltak som er nødvendig for å bringe overtredelsen til opphør, herunder å stanse virksomhet eller korrigere falske eller villedende opplysninger. Bestemmelsen er utformet etter mønster fra verdipapirhandelloven § 19-7 første ledd.

Andre ledd gjelder pålegg om avhending av kryptoeiendeler ved overtredelser og gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav z. Det er et vilkår at pålegget om avhendingen er nødvendig for å beskytte andre markedsdeltakeres interesser eller markedets integritet. Bestemmelsen har et snevert anvendelsesområde.

Tredje ledd gjelder pålegg om utskiftning av et medlem av styret eller ledelsen i en utsteder av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller en kryptoeiendelstjenesteyter dersom Finanstilsynet finner at et vedkommende ikke er egnet til å inneha stillingen eller vervet. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav y.

Fjerde ledd gjelder pålegg om å oppfylle opplysningsplikten etter § 3. Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 19-7 sjette ledd.

Femte ledd fastsetter at departementet kan gi forskrifter til bestemmelsen om pålegg.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.3.3.2.4.

Til § 6 Midlertidige tiltak

Første ledd fastsetter at tilsynsmyndigheten kan suspendere, eller kreve at kryptoeiendelstjenesteytere, utstedere, tilbydere og personer som søker kryptoeiendeler opptatt til notering suspenderer, aktivitet i inntil 30 sammenhengende virkedager. Det er et vilkår at det finnes rimelig mistanke om at forordningen er overtrådt. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav b, l, n og q.

Andre ledd fastsetter atFinanstilsynet kan nedlegge midlertidig forbud mot at en kryptoeiendelstjenesteyter yter kryptoeiendelstjenester. Bestemmelsen stiller krav om at kryptoeiendelstjenesteyter befinner seg i en slik situasjon at investorenes interesser kan bli skadelidende, særlig ikke-profesjonelle investorer. Det fastsettes ingen maksimumstid for suspensjonen i forordningen, men det legges til grunn at suspensjonen kan vare til den aktuelle situasjonen opphører. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav f.

Tredje ledd fastsetter i likhet med andre ledd atFinanstilsynet kan nedlegge midlertidig forbud mot at en kryptoeiendelstjenesteyter yter kryptoeiendelstjenester. Til forskjell fra andre ledd stilles det her krav om at det er utstederen, tilbyderen eller en annen person som søker opptak til handel av en eiendelsbasert token eller en e-pengetoken som er i en slik situasjon at handel i kryptoeiendelen vil kunne skade investorenes interesser. Også her legges det til grunn at suspensjonen kan vare til den aktuelle situasjonen opphører. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav t.

Fjerde ledd fastsetter at departementet kan gi forskrifter til bestemmelsen om midlertidige tiltak.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.3.3.2.5.

Til § 7 Offentliggjøring av opplysninger

Første ledd fastsetter at Finanstilsynet kan pålegge tilbydere eller personer som søker opptak til handel av en kryptoeiendel eller utstedere av en eiendelsbasert token eller e-pengetoken å gi supplerende opplysninger i hvitboken og i markedsføringsmaterialet for å oppfylle regler gitt i eller i medhold av forordningen. Lignende regler finnes i prospektforordningen, som er gjennomført i verdipapirhandelloven § 7-13 fjerde ledd. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav i, j og k.

Andre ledd fastsetter at Finanstilsynet kan offentliggjøre eller pålegge tilbydere eller personer som søker opptak til handel av en kryptoeiendel, utstedere av en eiendelsbasert token eller e-pengetoken, eller tilbydere av kryptoeiendelstjenester, å offentliggjøre alle vesentlige opplysninger som kan påvirke vurderingen av de aktuelle kryptoeiendelene som tilbys til offentligheten eller tas opp til handel eller den aktuelle kryptoeiendelstjenesten for å sikre beskyttelsen av kryptoeiendelsinnehavernes eller et velfungerende marked. Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 7-13 femte ledd som innarbeider tilsvarende regel i prospektforordningen, og gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav d og s.

Tredje ledd fastsetter at departementet kan i forskrift gi nærmere regler om offentliggjøring av opplysninger.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.3.3.2.6.

Til § 8 Pålegg knyttet til informasjon på nett

Første ledd fastsetter at Finanstilsynet kan pålegge tilbydere eller personer som søker opptak til handel av kryptoeiendeler, utstedere av kryptoeiendeler eller kryptoeiendelstjenesteytere å fjerne innhold i eller begrense tilgang til en internettside eller å innta en uttrykkelig advarsel til kunder og innehavere av kryptoeiendeler når de besøker internettsiden. Finanstilsynet kan også pålegge tilbydere av vertstjenester å fjerne, hindre eller begrense tilgang til en internettside, samt pålegge domeneregistre eller domeneregisterførere å slette et fullt kvalifisert domenenavn og å tillate Finanstilsynet å registrere det. Bestemmelsen stiller som vilkår for å anvende påleggshjemmelen at reglene i forordningen er overtrådt, og ingen andre effektive virkemidler kan benyttes for å bringe overtredelsen til opphør. Disse virkemidlene er ment som en siste utvei når ingen andre effektive tiltak er tilgjengelige for å få slutt på overtredelsen og for å unngå risiko for alvorlig skade for kunder eller innehavere av kryptoeiendeler. I lys av alle de andre virkemidlene Finanstilsynet vil ha til rådighet, vil bestemmelsen ha et snevert anvendelsesområde. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 94 nr. 1 bokstav aa.

Andre ledd fastsetter at departementet kan i forskrift gi nærmere regler om pålegg knyttet til informasjon på nett.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.3.3.2.8.

Til § 9 Overdragelse av kontrakter

Første ledd fastsetter at dersom en kryptoeiendelstjenesteyter får tilbakekalt sin tillatelse til å yte kryptoeiendelstjenester, kan Finanstilsynet pålegge foretaket å overdra eksisterende kontrakter til en annet kryptoeiendelstjenesteyter med tillatelse fra Finanstilsynet. Det stilles som vilkår at både kundene og den mottakende kryptoeiendelstjenesteyteren samtykker til overføringen. En lignende regel finnes i folkefinansieringsforordningen artikkel 30 nr. 2 første ledd bokstav i, som er foreslått gjennomført i forslaget til lov om folkefinansiering § 2-7. Det er ikke Finanstilsynet selv som treffer beslutning om valg av ny tjenesteleverandør, men snarere kontrollerer at det overtakende foretaket oppfyller reglene som forordningen krever. Bestemmelsen gjennomfører MiCA artikkel 94 nr. 1 bokstav g

Andre ledd fastsetter at departementet kan i forskrift gi nærmere regler om overføring av kontrakter.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.3.3.2.9.

Til § 10 Forbud mot å ha ledelsesfunksjon

Første ledd fastsetter at Finanstilsynet kan ilegge fysiske personer forbud mot å ha ledelsesfunksjon i en kryptoeiendelstjenesteyter. Forutsetningen er at vedkommende har overtrådt eller medvirket til overtredelse av bestemmelser gitt i eller i medhold av loven her, og overtredelsen er av en slik karakter at vedkommende må anses uskikket til å ha slik ledelsesfunksjon. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 4 og nr. 5 bokstav e og f, og er utformet etter mønster fra tilsvarende regel i verdipapirhandelloven § 19-8 første ledd, der de samme hensyn gjør seg gjeldende.

Andre ledd fastsetter at departementet kan gi utfyllende forskrifter til bestemmelsen. Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.4.3.2.1.

Til § 11 Administrativ inndragning

Første ledd gir Finanstilsynet adgang til å inndra vinning som er oppnådd ved overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 til 92, og gir reglene om administrativ inndragning i verdipapirhandelloven § 19-11 annet til tiende ledd tilsvarende anvendelse. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 5 bokstav c.

Andre ledd fastsetter at departementet kan gi utfyllende forskrifter til bestemmelsen.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.4.3.2.2.

Til § 12 Tilbakekall av tillatelse

Første ledd gir Finanstilsynet adgang til å tilbakekalle eller midlertidig oppheve tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester ved overtredelser som omhandlet i kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav e og artikkel 64 nr. 1 bokstav g.

Andre ledd fastsetter at departementet kan gi utfyllende forskrifter til bestemmelsen.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.4.3.2.3.

Til § 13 Midlertidig forbud mot å foreta egenhandel

Første ledd gir Finanstilsynet adgang til å ilegge et midlertidig forbud mot å foreta egenhandel for en ansatt i en kryptoeiendelstjenesteyter som forsettlig eller uaktsomt overtrer bestemmelsene nevnt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 til 92. Forbudet kan ha en varighet på inntil to år. Hensikten er å ramme handel i nærmere angitte kryptoeiendeler eller på konkrete markeder som kan relateres til overtredelsen. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 5 bokstav g. Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 21-12 første ledd, da de samme hensyn bak markedsmisbruksreglene i verdipapirmarkedet langt på vei også gjelder i kryptoeiendelsmarkedet.

Andre ledd gir Finanstilsynet adgang til å gjøre unntak fra forbudet for nærmere bestemte handler etter søknad. Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 21-12 andre ledd.

Tredje ledd fastsetter at adgangen til å ilegge forbud mot egenhandel foreldes to år etter at overtredelsen er opphørt, og at fristen avbrytes ved at Finanstilsynet gir forhåndsvarsel eller fatter vedtak om forbud mot å foreta egenhandel. Bestemmelsen svarer til verdipapirhandelloven § 21-12 tredje ledd

Fjerde ledd fastsetter at departementet kan gi utfyllende forskrifter til bestemmelsen.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.4.3.3.2.

Til § 14 Utlevering av opplysninger til EFTA-domstolen

Bestemmelsen fastsetter at taushetsplikt ikke er til hinder for at enhver kan gi EFTA-domstolen de opplysninger den kan kreve etter EØS-avtalen og ODA når EFTA-domstolen behandler en sak som angår reglene etter MiCA-forordningen, som gjennomført i loven. Bestemmelsen svarer til tilsvarende bestemmelse i kredittvurderingsbyråloven § 3 og verdipapirhandelloven § 17-3 (3). Det vises til nærmere omtale i 5.6.3.

Til § 15 Tillatelse fra tingretten og bistand fra politiet

Bestemmelsen i kryptoeiendelsloven § 15 første til tredje ledd regulerer gjennomføringen og fremgangsmåten av et stedlig tilsyn fra EFTAs overvåkingsorgan. Bestemmelsen svarer til tilsvarende bestemmelse i kredittvurderingsbyråloven § 4 og verdipapirhandelloven § 17-6, som gjennomfører tilsvarende regler i kredittvurderingsbyråforordningen artikkel 23d nr. 1 og EMIR-forordningen artikkel 63. Det vises til nærmere omtale i 5.6.3.

Til § 16 Tvangsfullbyrdelse

Bestemmelsen fastsetter at Finanstilsynet fører kontroll med tvangsgrunnlagets ekthet etter bestemmelsene om tvangsfullbyrdelse i EØS-avtalen artikkel 110 ved tvangsfullbyrdelse etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 133 nr. 3. Bestemmelsen svarer til kredittvurderingsbyråloven § 5 og verdipapirhandelloven § 17-7. Det vises til nærmere omtale i 5.6.3.

§ 17 Overtredelse av kryptoeiendelsforordningen

Første ledd fastsetter at Finanstilsynet kan ilegge overtredelsesgebyr ved overtredelse eller medvirkning til overtredelse av bestemmelsene angitt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav a) til e) og forskrifter gitt til utfylling av disse bestemmelsene. Andre ledd gjør unntak for overtredelser av reglene om innsidehandel etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 89. Slike overtredelser kan utelukkende sanksjoneres med straff, tilsvarende som på verdipapirområde.

Tredje ledd fastsetter at fysiske personer bare kan ilegges overtredelsesgebyr for forsettelige eller uaktsomme overtredelser, og at det er forvaltningsloven § 46 første ledd som gjelder for foretak.

Fjerde ledd angir rammen på overtredelsesgebyret for foretak, og fastsetter øvre grenser for utmåling av øvertredelsesgebyr for overtredelse av ulike bestemmelser i forordningen. Artikkel 112 angir de hensyn det skal legges vekt på ved avgjørelsen av om det skal ilegges administrative sanksjoner og ved utmålingen av dem. Bestemmelsen vil gjelde direkte når forordningen gjennomføres i norsk rett, hensynene er langt på vei sammenfallende med de som er opplistet i forvaltningsloven § 46 annet ledd. Videre vil løpende forvaltningspraksis være veiledende for vurderingen av størrelsen på overtredelsesgebyret. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 3 og artikkel 111 nr. 5 første ledd bokstav j).

Femte ledd angir hvordan man skal komme frem til den samlede årsomsetningen for et morselskap eller et datterselskap av et morselskap.

Sjette ledd angir rammen på overtredelsesgebyret for fysiske personer, for brudd på ulike bestemmelser i forordningen. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 2 bokstav d og artikkel 111 nr. 5 første ledd bokstav i).

Syvende ledd angir en alternativ grense for overtredelsesgebyret, og fastsetter at overtredelsesgebyret også kan settes til inntil henholdsvis to eller tre ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, dersom dette gir høyere gebyr enn utmålingen etter annet og tredje ledd. Bestemmelsen gjennomfører kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 2 bokstav c.

Åttende ledd angir en ytterligere alternativ grense for gebyr ved overtredelser av forordningens bestemmelser i artikkel 88, 90, 91 eller 92 (innside- og markedsmisbruksreglene). Overtredelsesgebyret kan settes inntil tre ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen dersom dette gir et høyere gebyr. Bestemmelsen gjennomførerartikkel 111 nr. 5 første ledd bokstav h).

Niende ledd fastsetter at adgangen til å ilegge overtredelsesgebyr har en foreldelsesfrist på fem år etter at overtredelsen er opphørt. Fristen avbrytes ved at Finanstilsynet gir forhåndsvarsel eller fatter vedtak om overtredelsesgebyr.

Tiende ledd fastsetter at departementet kan gi utfyllende forskrifter til bestemmelsen.

Det vises til nærmere omtale i kapittel 5.4.3.3.1.

Til § 18 Straff

Bestemmelsen om straff etter kryptoeiendelsloven § 3-3 tilsvarer den strafferettslige reguleringen som på verdipapirområde. Det vises til nærmere omtale i 5.4.3.4.

Til § 19 Ikrafttredelse og overgangsregler

Bestemmelsens første ledd angir at loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer og at de enkelte bestemmelsene kan settes i kraft til ulik tid.

Bestemmelsens andre ledd angir en overgangsregel om at tilbydere av vekslingstjenester og oppbevaringstjenester for virtuell valuta som er registrert hos Finanstilsynet i samsvar med hvitvaskingsloven og hvitvaskingsforskriften, kan fortsette å tilby sine tjenester frem til 30. desember 2025, eller til de har fått eller blitt nektet tillatelse etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 63, alt etter hva som kommer først.

Til § 20 Endring i lov om EØS-finanstilsyn

Lov om EØS-finanstilsyn §§ 1 og 3 endres for å hensynta de endringene som MiCA artikkel 144 og 145 gjør i EBA-forordningen og ESMA-forordningen, der virkeområdet til disse to forordningene utvides til å gjelde MiCA også. Det vises til nærmere omtale i kapittel 6.

Tilråding

Finansdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om lov om kryptoeiendeler (kryptoeiendelsloven) og samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025 om innlemmelse i EØS-avtalen av forordning (EU) 2023/1114.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om kryptoeiendeler (kryptoeiendelsloven) og vedtak om samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025 om innlemmelse i EØS-avtalen av forordning (EU) 2023/1114 i samsvar med et vedlagt forslag.

A Forslag
til lov om kryptoeiendeler (kryptoeiendelsloven)

§ 1 Kryptoeiendelsforordningen

(1) EØS-avtalen vedlegg IX nr. 31r forordning (EU) 2023/1114 (om markeder for kryptoeiendeler (kryptoeiendelsforordningen)) gjelder som lov med de tilpasninger som følger av vedlegg IX, protokoll 1 til avtalen og avtalen for øvrig.

(2) Når det i loven her vises til kryptoeiendelsforordningen, menes forordningen slik den er gjennomført i første ledd.

(3) Departementet kan fastsette utfyllende forskrifter til bestemmelsen her og fastsette bestemmelser i forskrift om meldinger som skal sendes til tilsynsmyndigheten i forbindelse med utsatt offentliggjøring av innsideinformasjon etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 nr. 3 annet punktum.

(4) Departementet kan i forskrift gjøre endringer i, herunder fastsette unntak fra, bestemmelsene gjennomført i første ledd til gjennomføring av Norges forpliktelser etter EØS-avtalen.

§ 2 Tilsynsmyndigheten

Finanstilsynet fører tilsyn med foretak som har tillatelse til å drive virksomhet i kryptoeiendelsmarkedet etter kryptoeiendelsforordningen del III, IV og V, samt med overholdelsen av reglene som er gitt i eller i medhold av loven her.

§ 3 Kontrollvirksomhet og opplysningsplikt

(1) Finanstilsynet kan pålegge enhver person å gi opplysninger og utlevere dokumenter som kan være relevante for utførelsen av sine oppgaver etter loven her.

(2) Dersom Finanstilsynet har mistanke om overtredelse av kryptoeiendelsforordningen del II til VI, eller forskrifter gitt for å utfylle disse bestemmelsene, kan enhver pålegges å gi de opplysninger Finanstilsynet krever, herunder å fremlegge dokumenter, elektronisk lagret informasjon og utskrift fra lagringsmedium. Verdipapirhandelloven § 19-3 tredje ledd gjelder tilsvarende.

(3) Ved mistanke om overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel 89 og 91, gjelder ikke taushetsplikten som nevnt i ekomloven § 2-9 for så vidt gjelder opplysninger om trafikkdata, dersom det er gitt fritak fra slik taushetsplikt etter bestemmelsen her. Begjæring om fritak fra taushetsplikten fremsettes av Finanstilsynet for tingretten på det stedet hvor det mest praktisk kan skje. Retten kan ved kjennelse gi slikt fritak. Ved vurderingen av om fritak skal gis, skal det blant annet legges vekt på hensynet til taushetsplikten og sakens opplysning. Straffeprosessloven § 52 annet ledd og § 170 a gjelder tilsvarende. Etter begjæring fra Finanstilsynet kan retten beslutte å utsette underretning om kjennelsen dersom det er strengt nødvendig for sakens behandling. Straffeprosessloven § 100 a gjelder tilsvarende.

(4) Politi og påtalemyndighet skal på anmodning fra Finanstilsynet og uten hinder av lovbestemt taushetsplikt gi Finanstilsynet de opplysninger som er nødvendige for å oppfylle Norges forpliktelser om utveksling av informasjon og tilsynssamarbeid etter EØS-avtalen.

(5) Departementet kan i forskrift gi nærmere regler om innholdet av opplysningsplikten, herunder bestemmelser om unntak fra taushetsplikt, om hvilket format opplysningene skal gis i, og om Finanstilsynets behandling av opplysningene som innhentes.

§ 4 Bevissikring

(1) Dersom det er rimelig grunn til å anta at bestemmelser gitt i eller i medhold av denne loven er overtrådt, kan Finanstilsynet begjære bevissikring. Verdipapirhandelloven § 19-5 gjelder tilsvarende.

(2) Departementet kan gi nærmere regler om bevissikring i forskrift.

§ 5 Pålegg mv.

(1) Dersom Finanstilsynet har grunn til å anta at noen handler i strid med bestemmelser gitt i eller i medhold av denne loven, herunder vedtak fattet med hjemmel i loven, kan Finanstilsynet pålegge vedkommende å rette forholdet. Pålegget om retting kan omfatte ethvert tiltak som er nødvendig for å bringe overtredelsen til opphør, herunder å stanse virksomhet eller korrigere falske eller villedende opplysninger.

(2) Dersom det er nødvendig for å beskytte andre markedsdeltakeres interesser eller markedets integritet, kan Finanstilsynet ved overtredelse av loven og forskrifter gitt til utfylling loven, gi pålegg om at kryptoeiendeler skal avhendes.

(3) Dersom Finanstilsynet finner at et styremedlem, daglig leder eller en annen person som faktisk deltar i ledelsen av en utsteder av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller en kryptoeiendelstjenesteyter ikke er egnet til å inneha stillingen eller vervet, kan Finanstilsynet pålegge foretaket å skifte ut vedkommende.

(4) Finanstilsynet kan gi pålegg om å oppfylle opplysningsplikten etter § 3.

(5) Departementet kan gi nærmere regler om pålegg etter denne bestemmelsen i forskrift.

§ 6 Midlertidige tiltak

(1) Dersom det foreligger rimelig mistanke om at regler som er gitt i eller i medhold av loven her, er overtrådt, kan Finanstilsynet nedlegge forbud mot et offentlig tilbud av kryptoeiendeler, mot opptak til notering av kryptoeiendeler på en handelsplass, mot annonsering av et slikt offentlig tilbud eller opptak til notering eller mot ytelse av kryptoeiendelstjenester i inntil 30 sammenhengende arbeidsdager.

(2) Dersom Finanstilsynet finner at en kryptoeiendelstjenesteyter er i en situasjon som innebærer at ytingen av kryptoeiendelstjenester vil kunne skade investorenes interesser, kan Finanstilsynet nedlegge midlertidig forbud mot at en kryptoeiendelstjenesteyter yter kryptoeiendelstjenester inntil situasjonen er opphørt.

(3) Dersom Finanstilsynet finner at en utsteder, en tilbyder eller annen person som søker opptak til handel av en eiendelsbasert token eller et e-pengetoken er i en situasjon som innebærer at handel i en kryptoeiendel vil kunne skade investorenes interesser, kan Finanstilsynet suspendere, eller kreve at en kryptoeiendelstjenesteyter som opererer en handelsplattform suspenderer, den aktuelle kryptoeiendelen fra handel inntil situasjonen er opphørt.

(4) Departementet kan gi nærmere regler om midlertidige tiltak i forskrift.

§ 7 Offentliggjøring av opplysninger

(1) Finanstilsynet kan pålegge tilbydere eller personer som søker opptak til handel av en kryptoeiendel eller utstedere av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken å gi supplerende opplysninger i hvitboken og i markedsføringsmaterialet for å oppfylle regler gitt i eller i medhold av loven her.

(2) Finanstilsynet kan offentliggjøre eller pålegge tilbydere eller personer som søker opptak til handel av en kryptoeiendel, utstedere av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken, eller tilbydere av kryptoeiendelstjenester, å offentliggjøre alle vesentlige opplysninger som kan påvirke vurderingen av de aktuelle kryptoeiendelene som tilbys til offentligheten eller tas opp til handel eller den aktuelle kryptoeiendelstjenesten, for å sikre beskyttelsen av kryptoeiendelsinnehavernes interesser eller et velfungerende marked.

(3) Departementet kan i forskrift gi nærmere regler om offentliggjøring av opplysninger.

§ 8 Pålegg knyttet til informasjon på nett

(1) Dersom Finanstilsynet finner at reglene i forordningen er overtrådt, og ingen andre effektive virkemidler kan benyttes for å bringe overtredelsen til opphør, kan Finanstilsynet pålegge:

a. tilbydere eller personer som søker opptak til handel av kryptoeiendeler, utstedere av kryptoeiendeler eller kryptoeiendelstjenesteytere å fjerne innhold i eller begrense tilgang til en internettside eller å innta en uttrykkelig advarsel til kunder og innehavere av kryptoeiendeler når de besøker internettsiden,

b. tilbydere av vertstjenester å fjerne, hindre eller begrense tilgang til en internettside,

c. domeneregistre eller domeneregisterførere å slette et fullt kvalifisert domenenavn og å tillate Finanstilsynet å registrere det.

(2) Departementet kan fastsette utfyllende forskrifter til bestemmelsen her.

§ 9 Overdragelse av kontrakter

(1) Dersom en kryptoeiendelstjenesteyters tillatelse til å yte kryptoeiendelstjenester blir tilbakekalt, kan Finanstilsynet pålegge foretaket å overdra eksisterende kontrakter til en annet kryptoeiendelstjenesteyter med tillatelse fra Finanstilsynet, forutsatt at kundene og den mottakende kryptoeiendelstjenesteyteren samtykker til overføringen.

(2) Departementet kan i forskrift gi nærmere regler om overføring av kontrakter etter første ledd.

§ 10 Forbud mot å ha ledelsesfunksjon

(1) Dersom styremedlemmer, andre tillitsvalgte, oppdragstakere eller ansatte i en kryptoeiendelstjenesteyter har overtrådt eller medvirket til overtredelse av bestemmelser gitt i eller i medhold av loven her, kan Finanstilsynet fatte vedtak om at vedkommende ikke kan ha ledelsesfunksjon i en kryptoeiendelstjenesteyter dersom overtredelsen eller medvirkningen til denne, medfører at vedkommende må anses uskikket til å ha slik ledelsesfunksjon.

(2) Departementet kan fastsette utfyllende forskrifter til bestemmelsen her.

§ 11 Administrativ inndragning

(1) Finanstilsynet kan helt eller delvis inndra vinning som er oppnådd ved overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 til 92 (innside- og markedsmisbruksregler) og forskrifter gitt til utfylling av disse bestemmelsene. Verdipapirhandelloven § 19-11 annet til tiende ledd gjelder tilsvarende.

(2) Departementet kan i forskrift fastsette nærmere bestemmelser om administrativ inndragning etter bestemmelsen her.

§ 12 Tilbakekall av tillatelse

(1) Finanstilsynet kan ved overtredelser av kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 til 92 (innside- og markedsmisbruksregler) og artikkel 64 nr. 1 bokstav g, tilbakekalle eller midlertidig oppheve tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester.

(2) Departementet kan i forskrift fastsette nærmere bestemmelser om tilbakekall og midlertidig opphevelse av tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester etter bestemmelsen her.

§ 13 Midlertidig forbud mot å foreta egenhandel

(1) Dersom en ansatt i en kryptoeiendelstjenesteyter forsettlig eller uaktsomt overtrer bestemmelsene nevnt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 til 92, kan Finanstilsynet fatte vedtak om at vedkommende i en periode på inntil to år ikke skal kunne utføre handel for egen regning i nærmere angitte kryptoeiendeler eller på nærmere angitte markeder.

(2) Finanstilsynet kan etter søknad gjøre unntak fra forbudet i første ledd for nærmere bestemte handler.

(3) Adgangen til å ilegge forbud etter bestemmelsen her foreldes to år etter at overtredelsen er opphørt. Fristen avbrytes ved at Finanstilsynet gir forhåndsvarsel eller fatter vedtak om forbud mot å foreta egenhandel.

(4) Departementet kan fastsette utfyllende forskrifter til bestemmelsen her.

§ 14 Utlevering av opplysninger til EFTA-domstolen

Når EFTA-domstolen behandler en sak som angår bestemmelsene gjennomført i § 1 første ledd eller i forskrift gitt til utfylling av disse bestemmelsene, kan enhver uten hinder av lovbestemt taushetsplikt gi domstolen de opplysninger som domstolen kan kreve i medhold av avtale om Det europeiske økonomiske samarbeidsområde og avtale mellom EFTA-statene om opprettelse av et overvåkingsorgan og en domstol.

§ 15 Tillatelse fra tingretten og bistand fra politiet

(1) Stedlig tilsyn etter artikkel 124 i kryptoeiendelsforordningen krever tillatelse fra tingretten.

(2) Finanstilsynet kan kreve bistand fra politiet for å gjennomføre rettens beslutning om stedlig tilsyn.

(3) Begjæring om tillatelse etter første ledd fremsettes av Finanstilsynet eller EFTAs overvåkingsorgan for tingretten på det stedet hvor det mest praktisk kan skje. Retten treffer sin avgjørelse ved beslutning. En anke over beslutningen har ikke oppsettende virkning. Straffeprosessloven § 201 første ledd, §§ 117 til 120 jf. § 204, § 207, § 208, § 209, § 213 og kapittel 26 samt forvaltningsloven § 15 annet ledd gjelder så langt de passer. Dersom varsel om stedlig tilsyn kan unnlates etter artikkel 124 i kryptoeiendelsforordningen, og Finanstilsynet eller EFTAs overvåkingsorgan anmoder retten om det, skal den begjæringen retter seg mot, ikke varsles om begjæringen eller beslutningen.

§ 16 Tvangsfullbyrdelse

Ved tvangsfullbyrdelse etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 133 nr. 3 fører Finanstilsynet kontroll med tvangsgrunnlagets ekthet etter bestemmelsene om tvangsfullbyrdelse i EØS-avtalen artikkel 110.

§ 17 Overtredelse av kryptoeiendelsforordningen

(1) Finanstilsynet kan ilegge overtredelsesgebyr ved overtredelse av bestemmelsene angitt i kryptoeiendelsforordningen, jf. § 1, artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav a) til e) og forskrifter gitt til utfylling av disse bestemmelsene. Medvirkning til overtredelse av bestemmelsene kan sanksjoneres på samme måte.

(2) Første ledd gjelder ikke for overtredelser av reglene om innsidehandel i kryptoeiendelsforordningen artikkel 89.

(3) Fysiske personer kan ilegges overtredelsesgebyr etter første ledd for forsettlige eller uaktsomme overtredelser. Forvaltningsloven § 46 første ledd gjelder for foretak.

(4) For foretak kan det fastsettes overtredelsesgebyr på inntil

a. 60 millioner kroner eller 3 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap for overtredelse av bestemmelsene angitt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav a),

b. 60 millioner kroner eller 5 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap for overtredelse av bestemmelsene angitt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav d),

c. 60 millioner kroner eller 12,5 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap for overtredelse av bestemmelsene angitt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav b) og c),

d. 30 millioner kroner eller 2 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap for overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel 88,

e. 180 millioner kroner eller 15 prosent av den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap for overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel, 90, artikkel 91 og artikkel 92.

(5) Når bestemmelser om overtredelsesgebyr knytter beregning av satser for overtredelsesgebyret til den samlede årsomsetningen etter siste godkjente årsregnskap, skal den samlede omsetningen for et morselskap eller et datterselskap av et morselskap som skal utarbeide konsernregnskap etter direktiv 2013/34 EU, være den totale årsomsetningen, eller tilvarende inntekt etter relevante regnskapsdirektiver, etter siste tilgjengelige konsoliderte årsregnskap godkjent av ledelsen i det overordnede morforetaket.

(6) For fysiske personer kan det fastsettes overtredelsesgebyr på inntil 8 millioner kroner ved overtredelse av bestemmelsene angitt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav a) til d), inntil 12 millioner kroner ved overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 og inntil 60 millioner kroner ved overtredelse av kryptoeiendelsforordningen artikkel 90, artikkel 91 og artikkel 92.

(7) Overtredelsesgebyret kan fastsettes til inntil to ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, dersom dette gir høyere gebyr enn utmålingen etter fjerde og sjette ledd ved overtredelse av bestemmelser som angitt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 111 nr. 1 første ledd bokstav a) til d).

(8) Overtredelsesgebyret kan fastsettes til inntil tre ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, dersom dette gir høyere gebyr enn utmålingen etter fjerde og sjette ledd ved overtredelse av bestemmelser som angitt i kryptoeiendelsforordningen artikkel 88, artikkel 90, artikkel 91 og artikkel 92.

(9) Adgangen til å ilegge overtredelsesgebyr foreldes fem år etter at overtredelsen er opphørt. Fristen avbrytes ved at Finanstilsynet gir forhåndsvarsel eller fatter vedtak om overtredelsesgebyr.

(10) Departementet kan fastsette utfyllende forskrifter til bestemmelsen her.

§ 18 Straff

(1) Med bøter eller fengsel inntil 6 år straffes den som forsettlig eller uaktsomt overtrer kryptoeiendelsforordningen artikkel 89 om forbud mot innsidehandel eller artikkel 91 om forbud mot markedsmanipulasjon.

(2) Med bøter eller fengsel inntil 4 år straffes den som forsettlig eller uaktsomt overtrer kryptoeiendelsforordningen artikkel 90 om forbud mot ulovlig spredning av innsideinformasjon.

(3) Med bøter eller fengsel inntil 3 år straffes den som forsettlig eller uaktsomt overtrer kryptoeiendelsforordningen artikkel 16 om utstedelse av eiendelsbaserte token uten tillatelse, artikkel 48 om utstedelse av e-pengetoken uten tillatelse eller artikkel 59 om ytelse av kryptoeiendelstjenester uten tillatelse.

(4) Med bøter eller fengsel inntil 1 år straffes den som forsettlig eller uaktsomt overtrer kryptoeiendelsforordningen artikkel 88 om offentliggjøring av innsideinformasjon, artikkel 4 og 5 om krav til utarbeidelse av hvitbok, artikkel 6, 19 og 51 om hvitbokens innhold eller artikkel 12 og 25 om endringer i hvitboken.

(5) Første til fjerde ledd gjelder tilsvarende for utfyllende forskrifter til de enkelte bestemmelsene.

§ 19 Ikrafttredelse og overgangsregler

(1) Loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer. De enkelte bestemmelsene kan settes i kraft til ulik tid.

(2) Tilbydere av vekslingstjenester og oppbevaringstjenester for virtuell valuta, som er registrert hos Finanstilsynet, jf. forskrift fastsatt med hjemmel i hvitvaskingsloven § 4 femte ledd, kan fortsette å tilby sine tjenester frem til 30. desember 2025 eller til de har fått eller blitt nektet tillatelse etter kryptoeiendelsforordningen artikkel 63, etter hva som kommer først.

(3) Departementet kan gi nærmere overgangsregler.

§ 20 Endringer i andre lover:

(1) Fra den tiden loven her trer i kraft, gjøres følgende endringer i lov 17. juni 2016 nr. 30 om EØS-finanstilsyn:

§ 1 skal lyde:

EØS-avtalen vedlegg IX nr. 31g (forordning (EU) nr. 1093/2010) om opprettelse av en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet) som endret ved forordning (EU) nr. 1022/2013 og forordning (EU) nr. 2023/1114, gjelder som lov med de tilpasninger som følger av vedlegg IX, protokoll 1 til avtalen og avtalen for øvrig.

§ 3 skal lyde:

EØS-avtalen vedlegg IX nr. 31i (forordning (EU) nr. 1095/2010) om opprettelse av en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet), som endret ved direktiv 2011/61/EU og forordning (EU) nr. 2023/1114, gjelder som lov med de tilpasninger som følger av vedlegg IX, protokoll 1 til avtalen og avtalen for øvrig.

B Forslag
til vedtak om samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025 om innlemmelse i EØS-avtalen av forordning (EU) 2023/1114

I

Stortinget samtykker til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025 om innlemmelse i EØS-avtalen av forordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler.

Vedlegg 1
Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937

EUROPAPARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPEISKE UNION HAR

under henvisning til traktaten om Den europeiske unions virkemåte, særlig artikkel 114,

under henvisning til forslag fra Europakommisjonen,

etter oversending av utkast til regelverksakt til de nasjonale parlamentene,

under henvisning til uttalelse fra Den europeiske sentralbank[1] ,

under henvisning til uttalelse fra Den europeiske økonomiske og sosiale komité[2] ,

etter den ordinære regelverksprosedyren[3] og

ut fra følgende betraktninger:

1) Det er viktig å sikre at EU-regelverksakter om finansielle tjenester er rustet for den digitale tidsalderen og bidrar til en framtidssikker økonomi som fungerer for folk, blant annet ved å muliggjøre bruken av innovative teknologier. Unionen har en politisk interesse i å utvikle og fremme bruken av transformative teknologier i finanssektoren, herunder innføringen av desentralisert registerteknologi (distributed ledger technology – DLT). Det er ventet at mange anvendelsesområder for desentralisert registerteknologi som ennå ikke er undersøkt fullt ut, blant annet blokkjedeteknologi, vil fortsette å resultere i nye typer forretningsvirksomhet og forretningsmodeller som sammen med selve kryptoeiendelssektoren vil føre til økonomisk vekst og nye sysselsettingsmuligheter for Unionens borgere.

2) Kryptoeiendeler er et av de viktigste anvendelsesområdene for desentralisert registerteknologi. Kryptoeiendeler er digitale uttrykk for verdi eller for rettigheter som har potensial til å gi betydelige fordeler for markedsdeltakere, herunder ikke-profesjonelle kryptoeiendelsinnehavere. Uttrykk for verdi omfatter den ytre, ikke-iboende verdien som de berørte partene eller markedsdeltakerne tillegger en kryptoeiendel, det vil si at verdien er subjektiv og bare basert på interessen til den som kjøper kryptoeiendelen. Ved å effektivisere kapitalreisingen og øke konkurransen kan tilbud om kryptoeiendeler muliggjøre en innovativ og inkluderende finansieringsmåte, herunder for små og mellomstore bedrifter (SMB-er). Når kryptoeiendeler brukes som betalingsmiddel, kan de gi mulighet for billigere, raskere og mer effektive betalinger, særlig over landegrensene, ved at antallet mellomledd begrenses.

3) Noen kryptoeiendeler, særlig slike som kan regnes som finansielle instrumenter som definert i europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/65/EU[4] , omfattes av virkeområdet for eksisterende EU-regelverksakter om finansielle tjenester. Derfor får allerede et fullt sett av EU-regler anvendelse på utstedere av slike kryptoeiendeler og foretak som utøver virksomhet knyttet til slike kryptoeiendeler.

4) Andre kryptoeiendeler omfattes imidlertid ikke av virkeområdet for EU-regelverksakter om finansielle tjenester. I dag finnes det ikke andre regler enn dem som gjelder bekjempelse av hvitvasking av penger, for yting av tjenester knyttet til slike uregulerte kryptoeiendeler, herunder for drift av handelsplattformer for kryptoeiendeler, veksling av kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, og oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder. Mangelen på slike regler gjør at innehavere av slike kryptoeiendeler er utsatt for risikoer, særlig på områder som ikke er omfattet av forbrukervernregler. Mangelen på slike regler kan også føre til betydelige risikoer for markedsintegriteten, herunder med hensyn til markedsmisbruk og med hensyn til økonomisk kriminalitet. For å håndtere disse risikoene har noen medlemsstater innført særlige bestemmelser for alle, eller for en undergruppe av, kryptoeiendeler som ikke omfattes av virkeområdet for EU-regelverksakter om finansielle tjenester, og andre medlemsstater vurderer om de skal vedta lover på området for kryptoeiendeler.

5) Mangelen på en overordnet EU-ramme for kryptoeiendelsmarkeder kan medføre manglende tillit til disse eiendelene hos brukerne, noe som i betydelig grad kan hindre utviklingen av et marked for disse eiendelene og føre til tapte muligheter når det gjelder innovative digitale tjenester, alternative betalingsinstrumenter eller nye finansieringskilder for foretak i Unionen. I tillegg ville foretak som bruker kryptoeiendeler, ikke ha noen rettssikkerhet med hensyn til hvordan deres kryptoeiendeler ble behandlet i de ulike medlemsstatene, noe som ville undergrave deres innsats for å bruke kryptoeiendeler i forbindelse med digital innovasjon. Mangelen på en overordnet EU-ramme for kryptoeiendelsmarkeder kunne også føre til fragmentert regulering, noe som ville vri konkurransen på det indre markedet, gjøre det vanskeligere for ytere av kryptoeiendelstjenester å utvide sin virksomhet over landegrensene og ville føre til regelverksarbitrasje. Kryptoeiendelsmarkeder er fortsatt av beskjeden størrelse og utgjør i dag ikke en trussel mot den finansielle stabiliteten. Det er imidlertid mulig at typer av kryptoeiendeler som har som formål å stabilisere sin pris i forhold til en bestemt eiendel eller en kurv av eiendeler, vil kunne få bred anvendelse blant ikke-profesjonelle innehavere, og en slik utvikling kunne skape ytterligere utfordringer når det gjelder den finansielle stabiliteten, velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten.

6) Det er derfor behov for en egen og harmonisert ramme for kryptoeiendelsmarkeder på EU-plan for å fastsette spesifikke bestemmelser om kryptoeiendeler og tilknyttede tjenester og virksomheter som ennå ikke er omfattet av EU-regelverksakter om finansielle tjenester. En slik ramme bør støtte innovasjon og rettferdig konkurranse, samtidig som det sikres et høyt vernenivå for ikke-profesjonelle innehavere og kryptoeiendelsmarkedenes integritet. En klar ramme bør gjøre det mulig for ytere av kryptoeiendelstjenester å utvide sin forretningsvirksomhet over landegrensene og bør lette deres tilgang til banktjenester slik at de kan drive sin virksomhet på en smidig måte. En EU-ramme for kryptoeiendelsmarkeder bør sikre en forholdsmessig behandling av utstedere av kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester og dermed skape like muligheter med hensyn til markedsadgang og den løpende og framtidige utviklingen av kryptoeiendelsmarkeder. Den bør også fremme finansiell stabilitet og velfungerende betalingssystemer og håndtere de pengepolitiske risikoene som kan oppstå som følge av kryptoeiendeler som har som formål å stabilisere sin pris i forhold til en bestemt eiendel eller en bestemt kurv av eiendeler. Korrekt regulering opprettholder medlemsstatenes konkurranseevne på internasjonale finans- og teknologimarkeder og gir kundene betydelige fordeler i form av tilgang til billigere, raskere og sikrere finansielle tjenester og kapitalforvaltning. EU-rammen for kryptoeiendelsmarkeder bør ikke regulere den underliggende teknologien. EU-regelverksakter bør unngå å pålegge en unødvendig og uforholdsmessig regelbyrde i forbindelse med bruk av teknologi, ettersom Unionen og medlemsstatene har som formål å opprettholde konkurranseevnen i et globalt marked.

7) De konsensusmekanismene som brukes for å validere transaksjoner med kryptoeiendeler, kan ha viktige negative klimapåvirkninger og andre negative miljøpåvirkninger. Slike konsensusmekanismer bør derfor anvende mer miljøvennlige løsninger og sikre at utstedere av kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester i tilstrekkelig grad identifiserer og opplyser om eventuelle viktige negative klimavirkninger, og eventuelle andre negative miljøpåvirkninger. Når det avgjøres hvorvidt negative virkninger er viktige, bør det tas hensyn til forholdsmessighetsprinsippet og størrelsen på og mengden av den utstedte kryptoeiendelen. Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet) (ESMA), som ble opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010[5] , bør derfor i samarbeid med Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet) (EBA), som ble opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010[6] , få i oppdrag å utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere innholdet i, metodene for og presentasjonen av opplysninger som gjelder bærekraftsindikatorer med hensyn til negative klimapåvirkninger og andre miljørelaterte negative påvirkninger, og å beskrive viktige energiindikatorer. Utkastet til tekniske reguleringsstandarder bør også sikre sammenheng i opplysningene fra utstedere av kryptoeiendeler og fra ytere av kryptoeiendelstjenester. Når ESMA utarbeider utkastet til tekniske reguleringsstandarder, bør den ta hensyn til de ulike typene konsensusmekanismer som brukes for å validere transaksjoner med kryptoeiendeler, deres egenskaper og forskjellene mellom dem. ESMA bør også ta hensyn til eksisterende opplysningskrav, sikre komplementaritet og sammenheng og unngå å øke foretakenes byrde.

8) Kryptoeiendelsmarkeder er globale og dermed grensekryssende av natur. Unionen bør derfor fortsatt støtte internasjonal innsats for å fremme tilnærming i behandlingen av kryptoeiendeler og kryptoeiendelstjenester gjennom internasjonale organisasjoner eller organer som Rådet for finansiell stabilitet, Basel-komiteen for banktilsyn og Den internasjonale innsatsgruppen for finansielle tiltak til bekjempelse av hvitvasking av penger.

9) EU-regelverksakter om finansielle tjenester bør bygge på prinsippene om «samme virksomhet, samme risiko, samme regler» og om teknologinøytralitet. Kryptoeiendeler som er omfattet av eksisterende EU-regelverksakter om finansielle tjenester, bør derfor fortsatt reguleres i henhold til de eksisterende rammereglene, og ikke i henhold til denne forordningen, uansett hvilken teknologi som brukes for å utstede eller overføre dem. Derfor utelukker denne forordningen uttrykkelig fra sitt virkeområde kryptoeiendeler som kan regnes som finansielle instrumenter som definert i direktiv 2014/65/EU, kryptoeiendeler som kan regnes som innskudd som definert i europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/49/EU[7] , herunder strukturerte innskudd som definert i direktiv 2014/65/EU, kryptoeiendeler som kan regnes som midler som definert i europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2015/2366[8] , unntatt dersom de kan regnes som e-pengetoken, kryptoeiendeler som kan regnes som verdipapiriseringsposisjoner som definert i europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/2402[9] , og kryptoeiendeler som kan regnes som skade- eller livsforsikringskontrakter, pensjonsprodukter eller -ordninger og trygdeordninger. Ettersom elektroniske penger og midler som mottas som vederlag for elektroniske penger, ikke bør behandles som innskudd i samsvar med europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/110/EF[10] , kan e-pengetoken ikke behandles som innskudd som er utelukket fra denne forordningens virkeområde.

10) Denne forordningen bør ikke få anvendelse på kryptoeiendeler som er unike og ikke-ombyttelige med andre kryptoeiendeler, herunder digital kunst og digitale samlerobjekter. Verdien av slike unike og ikke-ombyttelige kryptoeiendeler kan tilskrives hver kryptoeiendels unike egenskaper og den nytten den har for tokeninnehaveren. Denne forordningen bør heller ikke få anvendelse på kryptoeiendeler som representerer tjenester eller fysiske eiendeler som er unike og ikke-ombyttelige, for eksempel produktgarantier eller fast eiendom. Selv om unike og ikke-ombyttelige kryptoeiendeler kan handles på markedsplassen og akkumuleres spekulativt, er de ikke lett utskiftbare, og den relative verdien av en slik kryptoeiendel i forhold til en annen kan, ettersom begge er unike, ikke fastslås gjennom sammenligning med et eksisterende marked eller en tilsvarende eiendel. Slike egenskaper begrenser i hvilken utstrekning disse kryptoeiendelene kan ha en finansiell anvendelse, og begrenser dermed risikoene for innehavere og finanssystemet og berettiger at de utelukkes fra denne forordningens virkeområde.

11) Brøkdelene av en unik og ikke-ombyttelig kryptoeiendel bør ikke anses som unike og ikke-ombyttelige. Utstedelse av kryptoeiendeler som ikke-ombyttelige token i en stor serie eller samling bør anses som en indikator på at de er ombyttelige. At en kryptoeiendel tildeles en unik identifikator, er ikke i seg selv tilstrekkelig til å klassifisere den som unik og ikke-ombyttelig. For at kryptoeiendelen skal kunne anses som unik og ikke-ombyttelig, bør de representerte eiendelene eller rettighetene også være unike og ikke-ombyttelige. Utelukkelsen av kryptoeiendeler som er unike og ikke-ombyttelige, fra denne forordningens virkeområde berører ikke klassifiseringen av slike kryptoeiendeler som finansielle instrumenter. Denne forordningen bør også få anvendelse på kryptoeiendeler som synes å være unike og ikke-ombyttelige, men som har faktiske egenskaper eller egenskaper knyttet til deres faktiske bruk, som ville gjøre dem enten ombyttelige eller ikke unike. I den forbindelse bør vedkommende myndigheter basere sin vurdering og klassifisering av kryptoeiendeler på substans framfor form, slik at det er den aktuelle kryptoeiendelens egenskaper som avgjør klassifiseringen, og ikke hvordan utstederens betegner den.

12) Det er hensiktsmessig å utelukke visse konserninterne transaksjoner og visse offentlige enheter fra denne forordningens virkeområde ettersom de ikke utgjør en risiko for investorvernet, markedsintegriteten, den finansielle stabiliteten, velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten. Offentlige internasjonale organisasjoner som er unntatt, omfatter Det internasjonale valutafond og Den internasjonale oppgjørsbank.

13) Digitale eiendeler utstedt av sentralbanker som opptrer som monetær myndighet, herunder sentralbankpenger i digital form, eller kryptoeiendeler utstedt av andre offentlige myndigheter, herunder sentralmyndigheter, regionale og lokale forvaltninger, bør ikke være omfattet av EU-rammen for kryptoeiendelsmarkeder. Tilknyttede tjenester som ytes av slike sentralbanker som opptrer som monetær myndighet, eller andre offentlige myndigheter, bør heller ikke være omfattet av denne EU-rammen.

14) For å sikre en klar avgrensing mellom på den ene siden kryptoeiendeler som er omfattet av denne forordningen, og på den andre siden finansielle instrumenter bør ESMA gis myndighet til å utstede retningslinjer for kriteriene og vilkårene for klassifiseringen av kryptoeiendeler som finansielle instrumenter. Disse retningslinjene bør også muliggjøre en bedre forståelse av i hvilke tilfeller kryptoeiendeler som ellers anses for å være unike og ikke-ombyttelige med andre kryptoeiendeler, vil kunne anses som finansielle instrumenter. For å fremme en felles tilnærming til klassifiseringen av kryptoeiendeler bør EBA, ESMA og Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske tilsynsmyndighet for forsikring og tjenestepensjoner) (EIOPA), som er opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1094/2010[11] , («De europeiske tilsynsmyndighetene»), fremme drøftinger om denne klassifiseringen. Vedkommende myndigheter bør kunne anmode om uttalelser fra De europeiske tilsynsmyndighetene om klassifiseringen av kryptoeiendeler, herunder klassifiseringer som foreslås av tilbydere eller personer som søker om opptak til handel. Tilbydere eller personer som søker om opptak til handel, har hovedansvaret for at kryptoeiendelene klassifiseres korrekt, noe som kan bestrides av vedkommende myndigheter, både før datoen for offentliggjøringen av tilbudet og på et hvilket som helst senere tidspunkt. Dersom klassifiseringen av en kryptoeiendel synes å være i strid med denne forordningen eller andre relevante EU-regelverksakter om finansielle tjenester, bør De europeiske tilsynsmyndighetene utøve sin myndighet i henhold til forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010 og (EU) nr. 1095/2010 for å sikre en konsekvent og sammenhengende tilnærming til en slik klassifisering.

15) I henhold til artikkel 127 nr. 2 fjerde strekpunkt i traktaten om Den europeiske unions virkemåte (TEUV) er en av de grunnleggende oppgavene som Det europeiske system av sentralbanker (ESSB) skal utføre, å fremme velfungerende betalingssystemer. Den europeiske sentralbank (ESB) kan i henhold til artikkel 22 i protokoll nr. 4 om vedtektene for Det europeiske system av sentralbanker og for Den europeiske sentralbank, som er knyttet som vedlegg til traktatene, utstede forordninger for å sikre effektive og pålitelige clearing- og betalingssystemer innenfor Unionen og overfor andre land. For dette formålet har ESB vedtatt forordninger om krav til systemviktige betalingssystemer. Denne forordningen berører ikke det ansvaret ESB og de nasjonale sentralbankene i ESSB har for å sikre effektive og pålitelige clearing- og betalingssystemer innenfor Unionen og overfor tredjeland. Av den grunn, og for å hindre at det eventuelt innføres parallelle regelverk, bør EBA, ESMA og ESB samarbeide nært når de utarbeider relevante utkast til tekniske standarder i henhold til denne forordningen. Videre er det avgjørende for ESB og de nasjonale sentralbankene å ha tilgang til informasjon når de utfører sine oppgaver knyttet til tilsynet med betalingssystemer, herunder clearing av betalinger. Denne forordningen bør dessuten ikke berøre rådsforordning (EU) nr. 1024/2013[12] og bør tolkes på en slik måte at den ikke er i strid med nevnte forordning.

16) Enhver regelverksakt som vedtas på området for kryptoeiendeler, bør være spesifikk og framtidssikret, bør kunne holde tritt med innovasjon og teknologisk utvikling og bør bygge på en insentivbasert tilnærming. Begrepene «kryptoeiendeler» og «desentralisert registerteknologi» bør derfor defineres så bredt som mulig for å fange opp alle typer kryptoeiendeler som for tiden ikke er omfattet av EU-regelverksakter om finansielle tjenester. Enhver regelverksakt som vedtas på området for kryptoeiendeler, bør også bidra til målet om bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme. Derfor bør enheter som tilbyr tjenester som omfattes av denne forordningens virkeområde, også overholde Unionens gjeldende regler for bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, som integrerer internasjonale standarder.

17) Digitale eiendeler som ikke kan overføres til andre innehavere, omfattes ikke av definisjonen av kryptoeiendeler. Digitale eiendeler som bare aksepteres av utstederen eller tilbyderen, og som det er teknisk umulig å overføre direkte til andre innehavere, bør derfor utelukkes fra denne forordningens virkeområde. Et eksempel på slike digitale eiendeler er lojalitetsordninger der lojalitetspoenger bare kan veksles til fordeler hos utstederen eller tilbyderen av disse poengene.

18) I denne forordningen klassifiseres tre typer kryptoeiendeler, som bør skjelnes fra hverandre og være omfattet av ulike krav avhengig av de risikoene de medfører. Klassifiseringen er basert på hvorvidt kryptoeiendelene har som formål å stabilisere sin verdi ved å vise til andre eiendeler. Den første typen består av kryptoeiendeler som har som formål å stabilisere sin verdi ved å vise til bare én offisiell valuta. Slike kryptoeiendelers funksjon er svært lik funksjonen til elektroniske penger som definert i direktiv 2009/110/EF. Slike kryptoeiendeler er, i likhet med elektroniske penger, elektroniske surrogater for mynter og sedler, og de vil sannsynligvis bli brukt til å foreta betalinger. Disse kryptoeiendelene bør i denne forordningen defineres som «e-pengetoken». Den andre typen av kryptoeiendeler er «eiendelsbaserte token», som har som formål å stabilisere sin verdi ved å vise til en annen verdi eller rettighet eller en kombinasjon av disse, herunder en eller flere offisielle valutaer. Denne andre typen omfatter alle andre kryptoeiendeler, bortsett fra e-pengetoken, hvis verdi støttes av eiendeler, for å unngå omgåelse og framtidssikre denne forordningen. Den tredje typen består av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken, og den dekker en lang rekke kryptoeiendeler, herunder nyttetoken.

19) Til tross for sine likheter er i dag elektroniske penger og kryptoeiendeler som viser til en offisiell valuta, ulike på noen viktige punkter. Innehavere av elektroniske penger som definert i direktiv 2009/110/EF har alltid en fordring overfor utstederen av elektroniske penger og har en avtalefestet rettighet til når som helst og til pariverdi å innløse pengeverdien av de elektroniske pengene de innehar. Noen av de kryptoeiendelene som viser til en offisiell valuta, gir imidlertid ikke innehaverne en slik fordring overfor utstederne av slike kryptoeiendeler og kan falle utenfor virkeområdet for direktiv 2009/110/EF. Andre kryptoeiendeler som viser til en offisiell valuta, medfører verken en fordring til pariverdi for den valutaen som de viser til, eller en begrensning av innløsningsperioden. At innehavere av slike kryptoeiendeler ikke har en fordring overfor utstederne av slike kryptoeiendeler, eller at en slik fordring ikke svarer til den valutaen som disse kryptoeiendelene viser til, kan undergrave tilliten hos innehaverne av disse kryptoeiendelene. For å unngå at bestemmelsene i direktiv 2009/110/EF omgås, bør enhver definisjon av «e-pengetoken» derfor være så bred som mulig for å fange opp alle typer kryptoeiendeler som viser til én offisiell valuta. I tillegg bør det fastsettes strenge vilkår for utstedelse av e-pengetoken, herunder en forpliktelse til at slike e-pengetoken utstedes enten av en kredittinstitusjon med tillatelse i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 2013/36/EU[13] eller av et e-pengeforetak med tillatelse i henhold til direktiv 2009/110/EF. Av samme grunn bør utstedere av e-pengetoken også sikre at innehavere av slike token kan utøve sin rett til å innløse sine token når som helst og til pariverdi mot den valutaen som disse tokenene viser til. Ettersom e-pengetoken også er kryptoeiendeler og også kan skape nye utfordringer med hensyn til vern av ikke-profesjonelle innehavere og markedsintegritet, som er spesifikke for kryptoeiendeler, bør de også være omfattet av bestemmelsene i denne forordningen som skal håndtere disse utfordringene.

20) På grunn av de ulike risikoene og mulighetene som er knyttet til kryptoeiendeler, er det nødvendig å fastsette bestemmelser for tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken, samt for utstedere av eiendelsbaserte token og e-pengetoken. Utstedere av kryptoeiendeler er enheter som kontrollerer frambringelsen av kryptoeiendeler.

21) Det er nødvendig å fastsette særlige bestemmelser for enheter som yter tjenester knyttet til kryptoeiendeler. En første kategori av slike tjenester består i å sikre driften av en handelsplattform for kryptoeiendeler, veksling av kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder og yting av tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder. En annen kategori av slike tjenester er plassering av kryptoeiendeler, mottak eller formidling av ordrer som gjelder kryptoeiendeler på vegne av kunder, utførelse av ordrer som gjelder kryptoeiendeler på vegne av kunder, rådgivning om kryptoeiendeler og porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler. Enhver person som på et profesjonelt grunnlag yter slike kryptoeiendelstjenester i samsvar med denne forordningen, bør anses som en «yter av kryptoeiendelstjenester».

22) Denne forordningen bør få anvendelse på fysiske og juridiske personer og visse andre foretak og på kryptoeiendelstjenester og kryptoeiendelsvirksomhet som de direkte eller indirekte utfører, yter eller kontrollerer, også når en del av slik virksomhet eller slike tjenester utføres på en desentralisert måte. Dersom kryptoeiendelstjenester ytes på en fullt ut desentralisert måte uten en formidler, bør de ikke være omfattet av denne forordningens virkeområde. Denne forordningen omfatter rettighetene og forpliktelsene til utstedere av kryptoeiendeler, tilbydere, personer som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, og ytere av kryptoeiendelstjenester. Dersom kryptoeiendeler ikke har noen identifiserbar utsteder, bør de ikke være omfattet av avdeling II, III eller IV i denne forordningen. Ytere av kryptoeiendelstjenester som yter tjenester knyttet til slike kryptoeiendeler, bør imidlertid være omfattet av denne forordningen.

23) For å sikre at alle tilbud til offentligheten om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken som potensielt kan ha en finansiell anvendelse, eller ethvert opptak til handel av kryptoeiendeler på en handelsplattform for kryptoeiendeler («opptak til handel») i Unionen overvåkes og kontrolleres korrekt av vedkommende myndigheter, bør alle tilbydere eller personer som søker om opptak til handel, være juridiske personer.

24) For å sikre vernet av potensielle ikke-profesjonelle kryptoeiendelsinnehavere bør de underrettes om egenskapene, funksjonene og risikoene til de kryptoeiendelene som de har til hensikt å kjøpe. Når tilbydere eller personer som søker om opptak til handel, utarbeider et tilbud til offentligheten om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, eller når de søker om opptak til handel av slike kryptoeiendeler i Unionen, bør de utarbeide, underrette sin vedkommende myndighet om og offentliggjøre et informasjonsdokument som inneholder obligatoriske opplysninger («en hvitbok om kryptoeiendeler»). En hvitbok om kryptoeiendeler bør inneholde generelle opplysninger om utstederen, tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel, om det prosjektet som skal gjennomføres med den reiste kapitalen, om tilbudet av kryptoeiendeler til offentligheten eller om deres opptak til handel, om de rettighetene og forpliktelsene som er knyttet til kryptoeiendelene, om den underliggende teknologien som brukes til disse kryptoeiendelene, og om de tilknyttede risikoene. Hvitboken om kryptoeiendeler bør imidlertid ikke inneholde en beskrivelse av risikoer som er uforutsigbare og høyst sannsynlig ikke vil bli til virkelighet. Opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler og i den relevante markedsføringskommunikasjonen, for eksempel reklamebudskap og markedsføringsmateriell, herunder gjennom nye kanaler, f.eks. plattformer for sosiale medier, bør være balanserte, klare og ikke villedende. Reklamebudskap og markedsføringsmateriell bør stemme overens med opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler.

25) Hvitbøker om kryptoeiendeler, herunder sammendragene av dem, og driftsreglene for handelsplattformer for kryptoeiendeler bør utarbeides på minst ett av hjemstatens og eventuelle vertsstaters offisielle språk eller alternativt på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser. På det tidspunktet denne forordningen vedtas, er engelsk det språket som er vanlig i internasjonale finanskretser, men dette kan endre seg i framtiden.

26) For å sikre en forholdsmessig tilnærming bør ingen krav i denne forordningen få anvendelse på tilbud til offentligheten om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken som tilbys gratis, eller som genereres automatisk som belønning for vedlikeholdet av et desentralisert register eller valideringen av transaksjoner innenfor rammene av en konsensusmekanisme. Dessuten bør ingen krav få anvendelse på tilbud om nyttetoken som gir tilgang til en eksisterende vare eller tjeneste som gir innehaveren mulighet til å hente varen eller bruke tjenesten, eller når innehaveren av kryptoeiendelene bare har rett til å bruke dem i bytte mot varer og tjenester i et begrenset nettverk av forretningsdrivende som har avtalefestede ordninger med tilbyderen. Slike unntak bør ikke omfatte kryptoeiendeler som representerer lagrede varer som ikke er beregnet på å bli hentet av kjøperen etter kjøpet. Unntaket som gjelder det begrensede nettverket, bør heller ikke få anvendelse på kryptoeiendeler som vanligvis er utformet for et nettverk av tjenesteytere som stadig vokser. Unntaket som gjelder det begrensede nettverket, bør vurderes av vedkommende myndighet hver gang et tilbud eller den samlede verdien av mer enn ett tilbud overstiger en viss terskelverdi, noe som betyr at et nytt tilbud ikke automatisk bør være omfattet av et unntak for et tidligere tilbud. Disse unntakene bør opphøre å gjelde når tilbyderen eller en annen person som opptrer på tilbyderens vegne, formidler at tilbyderen har til hensikt å søke om opptak til handel, eller de unntatte kryptoeiendelene er opptatt til handel.

27) For å sikre en forholdsmessig tilnærming bør kravene i denne forordningen om utarbeiding og offentliggjøring av en hvitbok om kryptoeiendeler ikke gjelde for tilbud om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, som gis til færre enn 150 personer per medlemsstat, eller som er rettet bare til profesjonelle investorer der kryptoeiendelene utelukkende kan innehas av slike profesjonelle investorer. SMB-er og oppstartsforetak bør ikke pålegges en uforholdsmessig stor og urimelig administrativ byrde. Tilbud til offentligheten om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken i Unionen, med en samlet verdi som ikke overstiger 1 000 000 euro over en periode på tolv måneder, bør derfor fritas fra forpliktelsen til å utarbeide en hvitbok om kryptoeiendeler.

28) Opptak til handel eller offentliggjøring av kjøps- og salgspriser bør ikke i seg selv anses som et tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler. Et slikt opptak eller en slik offentliggjøring bør bare utgjøre et tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler dersom det/den omfatter en henvendelse som utgjør et tilbud til offentligheten i henhold til denne forordningen.

29) Selv om noen tilbud om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken er unntatt fra flere krav i denne forordningen, får EU-regelverksakter som sikrer forbrukervern, for eksempel europaparlaments- og rådsdirektiv 2005/29/EF[14] eller rådsdirektiv 93/13/EØF[15] , herunder eventuelle opplysningskrav i dem, fortsatt anvendelse på tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler dersom de gjelder forholdet mellom foretak og forbrukere.

30) Dersom et tilbud til offentligheten gjelder nyttetoken for varer som ennå ikke finnes, eller tjenester som ennå ikke er i drift, bør varigheten av det tilbudet til offentligheten som beskrevet i hvitboken om kryptoeiendeler ikke overstige tolv måneder. Denne begrensningen av varigheten av tilbudet til offentligheten er uavhengig av det tidspunktet da varene eller tjenestene oppstår eller settes i drift, og kan brukes av innehaveren av et nyttetoken etter utløpet av tilbudet til offentligheten.

31) For å muliggjøre tilsyn bør tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, før de gir et tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler i Unionen eller før disse kryptoeiendelene opptas til handel, gi melding om sin hvitbok om kryptoeiendeler og, på vedkommende myndighets anmodning, sitt markedsføringsmateriell til vedkommende myndighet i den medlemsstaten der de har sitt forretningskontor, eller, dersom de ikke har et forretningskontor i Unionen, i den medlemsstaten der de har en filial. Tilbydere som er etablert i et tredjeland, bør gi melding om sin hvitbok om kryptoeiendeler og, på vedkommende myndighets anmodning, sitt markedsføringsmateriell til vedkommende myndighet i den medlemsstaten der de har til hensikt å tilby kryptoeiendelene.

32) Operatøren av en handelsplattform bør være ansvarlig for å oppfylle kravene i avdeling II i denne forordningen dersom kryptoeiendeler opptas til handel på dennes eget initiativ og hvitboken om kryptoeiendeler ikke allerede er offentliggjort i de tilfellene som kreves i denne forordningen. Operatøren av en handelsplattform bør også være ansvarlig for å oppfylle nevnte krav dersom den har inngått en skriftlig avtale om dette med den personen som søker om opptak til handel. Den personen som søker om opptak til handel, bør fortsatt være ansvarlig når vedkommende gir operatøren av handelsplattformen villedende opplysninger. Den personen som søker om opptak til handel, bør også fortsatt være ansvarlig når det gjelder forhold som ikke er delegert til operatøren av handelsplattformen.

33) For å unngå en unødig administrativ byrde bør vedkommende myndigheter ikke være forpliktet til å godkjenne en hvitbok om kryptoeiendeler før den offentliggjøres. Vedkommende myndigheter bør imidlertid ha myndighet til å kreve endringer av hvitboken om kryptoeiendeler og av markedsføringsmateriell og om nødvendig til å kreve at ytterligere opplysninger tas med i hvitboken om kryptoeiendeler.

34) Vedkommende myndigheter bør kunne suspendere eller forby et tilbud til offentligheten om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, eller opptak til handel av slike kryptoeiendeler, dersom et slikt tilbud til offentligheten eller et slikt opptak til handel ikke oppfyller de gjeldende kravene i denne forordningen, også når hvitboken om kryptoeiendeler eller markedsføringsmateriellet ikke er balansert eller klar(t) eller er villedende. Vedkommende myndigheter bør også ha myndighet til, enten på sitt nettsted eller i en pressemelding, å offentliggjøre en advarsel om at tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel, ikke har klart å oppfylle disse kravene.

35) Hvitbøker om kryptoeiendeler som det er gitt behørig melding om til en vedkommende myndighet, og markedsføringsmateriellet bør offentliggjøres. Etter en slik offentliggjøring bør tilbydere og personer som søker om at andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken opptas til handel, ha mulighet til å tilby disse kryptoeiendelene i hele Unionen og søke om opptak til handel av slike kryptoeiendeler i Unionen.

36) Tilbydere av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken bør ha innført effektive ordninger for å overvåke og beskytte de midlene eller de andre kryptoeiendelene som er frambrakt i forbindelse med tilbudet til offentligheten. Disse ordningene bør også sikre at alle midler eller andre kryptoeiendeler som samles inn fra innehavere eller potensielle innehavere, returneres behørig så raskt som mulig dersom et tilbud til offentligheten av en eller annen grunn annulleres. Tilbyderen bør sikre at de midlene eller andre kryptoeiendelene som samles inn i forbindelse med tilbudet til offentligheten, beskyttes av en tredjepart.

37) For ytterligere å sikre vernet av ikke-profesjonelle kryptoeiendelsinnehavere bør ikke-profesjonelle innehavere som erverver andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken direkte fra tilbyderen eller fra en yter av kryptoeiendelstjenester som plasserer kryptoeiendeler på tilbyderens vegne, ha angrerett i en periode på 14 dager etter ervervet. For å sikre en uproblematisk gjennomføring av et tidsbegrenset offentlig tilbud om kryptoeiendeler bør angreretten ikke utøves av ikke-profesjonelle innehavere etter tegningsperiodens utløp. Videre bør angreretten ikke gjelde dersom andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken opptas til handel før den ikke-profesjonelle innehaverens kjøp, ettersom kursen på disse kryptoeiendelene i slike tilfeller avhenger av svingningene på kryptoeiendelsmarkedene. Dersom den ikke-profesjonelle innehaveren har angrerett i henhold til denne forordningen, bør angreretten i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/65/EF[16] ikke få anvendelse.

38) Tilbydere og personer som søker om at andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken opptas til handel, bør opptre ærlig, redelig og profesjonelt og bør kommunisere med innehaverne og de potensielle kryptoeiendelsinnehaverne på en balansert, klar og ikke villedende måte og bør identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter og ha effektive administrative ordninger for å sikre at deres systemer og sikkerhetsprotokoller oppfyller Unionens standarder. For å bistå vedkommende myndigheter med deres tilsynsoppgaver bør ESMA i nært samarbeid med EBA ha mandat til å utstede retningslinjer for disse systemene og sikkerhetsprotokollene med sikte på ytterligere å spesifisere disse EU-standardene.

39) For ytterligere å verne kryptoeiendelsinnehavere bør reglene for erstatningsansvar få anvendelse på tilbydere og personer som søker om opptak til handel, samt medlemmene av deres ledelsesorgan når det gjelder de opplysningene som gis til offentligheten gjennom hvitboken om kryptoeiendeler.

40) Eiendelsbaserte token kan bli bredt anvendt av innehavere til å overføre verdier eller som byttemiddel og medfører dermed en økt risiko med hensyn til vern av kryptoeiendelsinnehavere, særlig ikke-profesjonelle innehavere, og med hensyn til markedsintegritet, sammenlignet med andre kryptoeiendeler. Utstedere av eiendelsbaserte token bør derfor være underlagt strengere krav enn utstedere av andre kryptoeiendeler.

41) Dersom en kryptoeiendel omfattes av definisjonen av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken, bør avdeling III eller IV i denne forordningen få anvendelse uansett hvordan utstederen har til hensikt å utforme kryptoeiendelen, herunder mekanismen for å opprettholde en stabil verdi for kryptoeiendelen. Det samme gjelder såkalte algoritmiske «stabilvalutaer» som har som formål å opprettholde en stabil verdi i forhold til en offisiell valuta eller i forhold til en eller flere eiendeler ved hjelp av protokoller, som gjør det mulig å øke eller redusere tilbudet av disse kryptoeiendelene som reaksjon på endringer i etterspørselen. Tilbydere eller personer som søker om opptak til handel av algoritmiske kryptoeiendeler som ikke har som formål å stabilisere kryptoeiendelenes verdi ved å vise til en eller flere eiendeler, bør under alle omstendigheter overholde avdeling II i denne forordningen.

42) For å sikre korrekt tilsyn med og overvåking av tilbud til offentligheten om eiendelsbaserte token, bør utstedere av eiendelsbaserte token ha et forretningskontor i Unionen.

43) Tilbud til offentligheten om eiendelsbaserte token i Unionen eller anmodning om opptak til handel av slike kryptoeiendeler bør være mulig bare dersom vedkommende myndighet har gitt tillatelse til utstederen av disse kryptoeiendelene og har godkjent den relevante hvitboken om kryptoeiendeler. Kravet om tillatelse bør imidlertid ikke gjelde dersom de eiendelsbaserte tokenene er rettet bare til profesjonelle investorer, eller dersom tilbudet til offentligheten om de eiendelsbaserte tokenene er under 5 000 000 euro. I disse tilfellene bør det fortsatt kreves at utstederen av de eiendelsbaserte tokenene utarbeider en hvitbok om kryptoeiendeler for å informere kjøpere om egenskaper og risikoer ved de eiendelsbaserte tokenene, og det bør også kreves at vedkommende gir vedkommende myndighet melding om hvitboken om kryptoeiendeler før den offentliggjøres.

44) Kredittinstitusjoner som har tillatelse i henhold til direktiv 2013/36/EU, bør ikke behøve ytterligere tillatelse i henhold til denne forordningen for å tilby eller søke om opptak til handel av eiendelsbaserte token. De nasjonale prosedyrene som er fastsatt i nevnte direktiv, bør få anvendelse, men bør utfylles med et krav om å underrette vedkommende myndighet i hjemstaten som er utpekt i henhold til denne forordningen, om de elementene som gjør det mulig for denne myndigheten å kontrollere utstederens evne til å tilby eller søke om opptak til handel av eiendelsbaserte token. Kredittinstitusjoner som tilbyr eller søker om opptak til handel av eiendelsbaserte token, bør være underlagt alle krav som gjelder for utstedere av eiendelsbaserte token, med unntak av krav om tillatelse, krav til ansvarlig kapital og godkjenningsprosedyren som gjelder kvalifiserte aksjeeiere, ettersom disse spørsmålene er omfattet av direktiv 2013/36/EU og av europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 575/2013[17] . En hvitbok om kryptoeiendeler utarbeidet av en slik kredittinstitusjon bør godkjennes av vedkommende myndighet i hjemstaten før den offentliggjøres. Kredittinstitusjoner med tillatelse i henhold til de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider direktiv 2013/36/EU, og som tilbyr eller søker om opptak til handel av eiendelsbaserte token, bør være underlagt administrativ myndighet som er fastsatt i nevnte direktiv og i henhold til denne forordningen, herunder til å begrense en kredittinstitusjons virksomhet og suspendere eller forby et tilbud til offentligheten om eiendelsbaserte token. Dersom de forpliktelsene som gjelder for slike kredittinstitusjoner i henhold til denne forordningen, overlapper forpliktelsene i direktiv 2013/36/EU, bør kredittinstitusjonene oppfylle de mest spesifikke eller strengeste kravene og dermed sikre at begge regelsettene overholdes. Meldingsprosedyren for kredittinstitusjoner som har til hensikt å tilby eller søke om opptak til handel av eiendelsbaserte token i henhold til denne forordningen, bør ikke berøre de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider direktiv 2013/36/EU, som fastsetter prosedyrer for å gi kredittinstitusjoner tillatelse til å yte de tjenestene som er oppført i vedlegg I til nevnte direktiv.

45) En vedkommende myndighet bør av objektive og påviselige grunner nekte å gi tillatelse, herunder dersom forretningsmodellen til utstederen av eiendelsbaserte token som inngir søknad, kan utgjøre en alvorlig trussel mot markedets integritet, den finansielle stabiliteten eller velfungerende betalingssystemer. Vedkommende myndighet bør rådføre seg med EBA, ESMA og ESB og, dersom utstederen er etablert i en medlemsstat som ikke har euro som sin offisielle valuta, eller dersom det eiendelsbaserte tokenet viser til en offisiell medlemsstatsvaluta som ikke er euro, med sentralbanken i vedkommende medlemsstat, før en tillatelse gis eller avslås. EBAs og ESMAs ikke-bindende uttalelser bør omhandle klassifiseringen av kryptoeiendelen, mens ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte medlemsstaten bør avgi en uttalelse til vedkommende myndighet om risikoene for den finansielle stabiliteten, velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten. Vedkommende myndigheter bør nekte å gi tillatelse i tilfeller der ESB eller sentralbanken i en medlemsstat avgir en negativ uttalelse på grunn av en risiko knyttet til velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten. Dersom det gis tillatelse til en utsteder av eiendelsbaserte token som inngir søknad, bør den hvitboken om kryptoeiendeler som er utarbeidet av vedkommende utsteder, også anses som godkjent. Vedkommende myndighets tillatelse bør være gyldig i hele Unionen og bør gi utstederen av eiendelsbaserte token mulighet til å tilby disse kryptoeiendelene på det indre marked og søke om opptak til handel. På samme måte bør hvitboken om kryptoeiendeler også gjelde i hele Unionen uten mulighet for at medlemsstatene kan innføre ytterligere krav.

46) I flere tilfeller der ESB rådspørres i henhold til denne forordningen, bør dens uttalelse være bindende når den forplikter en vedkommende myndighet til å avslå, tilbakekalle eller begrense en tillatelse hos tilbyderen av eiendelsbaserte token eller til å pålegge utstederen av eiendelsbaserte token spesifikke tiltak. Artikkel 263 første ledd i TEUV fastsetter at Den europeiske unions domstol («Domstolen») bør prøve lovligheten av rettsakter vedtatt av ESB, unntatt anbefalinger og uttalelser. Det bør imidlertid minnes om at det er opp til Domstolen å tolke denne bestemmelsen i lys av innholdet i og virkningene av en uttalelse fra ESB.

47) For å sikre vern av ikke-profesjonelle innehavere bør utstedere av eiendelsbaserte token alltid gi innehavere av slike token fullstendige, balanserte, klare og ikke villedende opplysninger. Hvitbøker om kryptoeiendeler for eiendelsbaserte token bør inneholde opplysninger om stabiliseringsmekanismen, om investeringspolitikken for reserveeiendelene, om oppbevaringsordningene for reserveeiendelene og om innehavernes rettigheter.

48) I tillegg til opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler bør utstedere av eiendelsbaserte token også løpende gi innehavere av slike token opplysninger. Særlig bør de på sitt nettsted offentliggjøre verdien av eiendelsbaserte token som er i omløp, og reserveeiendelenes verdi og sammensetning. Utstedere av eiendelsbaserte token bør også offentliggjøre enhver hendelse som har eller sannsynligvis vil få en betydelig innvirkning på de eiendelsbaserte tokenenes eller på reserveeiendelenes verdi, uavhengig av om disse kryptoeiendelene er opptatt til handel.

49) For å sikre vern av ikke-profesjonelle innehavere bør utstedere av eiendelsbaserte token alltid opptre ærlig, redelig og profesjonelt og i den beste interessen for innehavere av eiendelsbaserte token. Utstedere av eiendelsbaserte token bør også innføre en klar prosedyre for behandling av klager som mottas fra innehavere av eiendelsbaserte token.

50) Utstedere av eiendelsbaserte token bør innføre retningslinjer for å identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter som kan oppstå som følge av deres forbindelser med sine aksjeeiere eller deltakere eller med en aksjeeier eller deltaker som direkte eller indirekte har en kvalifiserende eierandel i utstederen, eller med medlemmene av sitt ledelsesorgan, sine ansatte, innehavere av eiendelsbaserte token eller tredjepartstjenesteytere.

51) Utstedere av eiendelsbaserte token bør ha solide styringsordninger, herunder en klar organisasjonsstruktur med veldefinert, gjennomsiktig og konsekvent ansvarsfordeling, og effektive metoder for å identifisere, styre, overvåke og rapportere de risikoene som de er eller kan bli utsatt for. Medlemmene av slike utstederes ledelsesorgan bør være egnede og bør særlig ikke være dømt for overtredelser i tilknytning til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, eller for andre overtredelser som vil påvirke deres gode vandel. De aksjeeierne eller deltakerne, enten de er fysiske eller juridiske personer, som direkte eller indirekte har kvalifiserende eierandeler i slike utstedere, bør ha tilstrekkelig god vandel og bør særlig ikke være dømt for overtredelser i tilknytning til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, eller for andre overtredelser som vil påvirke deres gode vandel. Utstedere av eiendelsbaserte token bør også anvende ressurser som står i forhold til virksomhetens størrelse, og bør alltid sikre kontinuitet og regelmessighet i utøvelsen av sin virksomhet. For dette formålet bør utstedere av eiendelsbaserte token fastsette retningslinjer for kontinuitet i virksomheten med sikte på å sikre, i tilfelle av avbrudd i foretakenes systemer og framgangsmåter, at deres hovedvirksomhet knyttet til de eiendelsbaserte tokenene fungerer. Utstedere av eiendelsbaserte token bør også ha sterke internkontrollordninger og effektive risikostyringsprosedyrer samt et system som sikrer de mottatte opplysningenes integritet og fortrolighet. Disse forpliktelsene har som formål å sikre vernet av innehavere av eiendelsbaserte token, særlig ikke-profesjonelle innehavere, uten å skape unødvendige hindringer.

52) Utstedere av eiendelsbaserte token er vanligvis i sentrum av et nettverk av enheter som sikrer at slike kryptoeiendeler utstedes, overføres og distribueres til innehavere. Utstedere av eiendelsbaserte token bør derfor være forpliktet til å inngå og oppdatere hensiktsmessige avtalefestede ordninger med tredjepartsenheter for å sikre stabiliseringsmekanismen og investeringen av de reserveeiendelene som støtter tokenenes verdi, oppbevaringen av slike reserveeiendeler og, dersom det er relevant, distribusjonen av de eiendelsbaserte tokenene til offentligheten.

53) For å styre risikoene for den finansielle stabiliteten i det bredere finanssystemet bør utstedere av eiendelsbaserte token være underlagt krav til ansvarlig kapital. Disse kravene bør stå i forhold til størrelsen på emisjonen av de eiendelsbaserte tokenene og derfor beregnes som en prosentdel av verdien av den eiendelsreserven som støtter verdien av de eiendelsbaserte tokenene. Vedkommende myndigheter bør imidlertid kunne øke det beløpet for ansvarlig kapital som kreves på grunnlag av blant annet vurderingen av utstederens risikostyringsprosesser og internkontrollordninger, kvaliteten på og volatiliteten til de reserveeiendelene som støtter de eiendelsbaserte tokenene, eller den samlede verdien av og antallet transaksjoner som er utført i eiendelsbaserte token.

54) For å dekke sitt ansvar overfor innehavere av eiendelsbaserte token bør utstedere av eiendelsbaserte token opprette og opprettholde en eiendelsreserve som svarer til de risikoene som et slikt ansvar gjenspeiler. Eiendelsreserven bør brukes til fordel for innehaverne av de eiendelsbaserte tokenene dersom utstederen ikke klarer å oppfylle sine forpliktelser overfor innehaverne, for eksempel ved insolvens. Eiendelsreserven bør være sammensatt og forvaltes på en slik måte at markeds- og valutarisikoer er dekket. Utstedere av eiendelsbaserte token bør sikre den forsvarlige forvaltningen av eiendelsreserven og bør særlig sikre at reservens verdi minst beløper seg til den tilsvarende verdien av token som er i omløp, og at endringer i reserven håndteres på en hensiktsmessig måte for å unngå negativ innvirkning på markedet for reserveeiendeler. Utstedere av eiendelsbaserte token bør derfor ha klare og detaljerte retningslinjer som blant annet beskriver eiendelsreservens sammensetning, eiendelenes fordeling i den, en omfattende vurdering av de risikoene reserveeiendelene medfører, prosedyren for utstedelse og innløsning av de eiendelsbaserte tokenene, prosedyren for å øke og redusere reserveeiendelene og, dersom reserveeiendelene investeres, den investeringspolitikken utstederen følger. Utstedere av eiendelsbaserte token som markedsføres både i Unionen og i tredjeland, bør sikre at deres eiendelsreserve er tilgjengelig for å dekke utstedernes ansvar overfor innehavere i Unionen. Kravet om å ha eiendelsreserven hos foretak som er omfattet av unionsretten, bør derfor få anvendelse i forhold til den andelen av eiendelsbaserte token som forventes å bli markedsført i Unionen.

55) For å hindre risikoen for tap av eiendelsbaserte token og for å bevare verdien av disse eiendelene bør utstedere av eiendelsbaserte token ha hensiktsmessige retningslinjer for oppbevaring for sine reserveeiendeler. Disse retningslinjene bør sikre at reserveeiendelene til enhver tid holdes atskilt fra utstederens egne eiendeler, at reserveeiendelene ikke er beheftet eller pantsatt som sikkerhet, og at utstederen av eiendelsbaserte token har rask tilgang til disse reserveeiendelene. Reserveeiendelene bør, avhengig av deres art, oppbevares i depot av en yter av kryptoeiendelstjenester, av en kredittinstitusjon med tillatelse i henhold til direktiv 2013/36/EU eller av et verdipapirforetak med tillatelse i henhold til direktiv 2014/65/EU. Dette bør ikke utelukke muligheten for å delegere oppbevaringen av de fysiske eiendelene til en annen enhet. Ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak som opptrer som depositar for reserveeiendeler, bør være ansvarlige overfor utstederen eller innehaverne av de eiendelsbaserte tokenene for tapet av slike reserveeiendeler, med mindre de beviser at tapet skyldes en ekstern hendelse utenfor deres rimelige kontroll. Konsentrasjon av depositarer for reserveeiendeler bør unngås. I visse situasjoner kan dette imidlertid være umulig fordi det ikke finnes egnede alternativer. I slike tilfeller bør en midlertidig konsentrasjon anses som akseptabel.

56) For å verne innehavere av eiendelsbaserte token mot et fall i verdien av de eiendelene som støtter disse tokenenes verdi, bør utstedere av eiendelsbaserte token investere reserveeiendelene bare i sikre eiendeler med lav risiko og med ubetydelig markeds-, konsentrasjons- og kredittrisiko. Ettersom de eiendelsbaserte tokenene kan brukes som byttemiddel, bør all fortjeneste eller alt tap som følger av investeringen av reserveeiendelene, bæres av utstederen av de eiendelsbaserte tokenene.

57) Innehavere av eiendelsbaserte token bør ha en permanent innløsningsrett slik at utstederen til enhver tid er forpliktet til å innløse de eiendelsbaserte tokenene på anmodning fra innehaverne av de eiendelsbaserte tokenene. Utstederen av eiendelsbaserte token bør innløse enten ved å betale et beløp i andre midler enn elektroniske penger, som tilsvarer markedsverdien av de eiendelene som de eiendelsbaserte tokenene viser til, eller ved å levere de eiendelene som tokenene viser til. Utstederen av eiendelsbaserte token bør alltid gi innehaveren mulighet til å innløse de eiendelsbaserte tokenene i andre midler enn elektroniske penger som er uttrykt i samme offisielle valuta som den utstederen aksepterte da tokenene ble solgt. Utstederen bør gi tilstrekkelig detaljerte og lett forståelige opplysninger om de ulike formene for innløsning som er tilgjengelige.

58) For å redusere risikoen for at eiendelsbaserte token brukes til verdilagring, bør utstedere av eiendelsbaserte token og ytere av kryptoeiendelstjenester, når de yter kryptoeiendelstjenester knyttet til eiendelsbaserte token, ikke gi innehavere av eiendelsbaserte token renter for det tidsrommet disse innehaverne innehar disse eiendelsbaserte tokenene.

59) Eiendelsbaserte token og e-pengetoken bør anses som signifikante når de oppfyller eller sannsynligvis vil oppfylle visse kriterier, herunder et stort kundegrunnlag, en høy markedsverdi eller et stort antall transaksjoner. Dermed kan de brukes av et stort antall innehavere, og bruken av dem kan skape spesifikke utfordringer med hensyn til den finansielle stabiliteten, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten. Disse signifikante eiendelsbaserte tokenene og e-pengetokenene bør derfor være underlagt strengere krav enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken som ikke anses som signifikante. Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token bør særlig være underlagt høyere kapitalkrav og interoperabilitetskrav, og de bør innføre retningslinjer for likviditetsstyring. Kommisjonen bør som en del av sin evaluering av anvendelsen av denne forordningen vurdere om tersklene for å klassifisere et eiendelsbasert token eller e-pengetoken som signifikant er hensiktsmessige. Denne vurderingen bør eventuelt følges av et forslag til regelverk.

60) Omfattende overvåking av hele økosystemet av utstedere av eiendelsbaserte token er viktig for å kunne fastslå den faktiske størrelsen på og innvirkningen av slike token. For å fange opp alle transaksjoner som utføres i forbindelse med et gitt eiendelsbasert token, omfatter overvåkingen av slike token overvåking av alle transaksjoner som gjøres opp, enten de gjøres opp i det desentraliserte registeret («innenfor kjeden») eller utenfor det desentraliserte registeret («utenfor kjeden»), herunder transaksjoner mellom kunder hos den samme yteren av kryptoeiendelstjenester.

61) Det er særlig viktig å foreta anslag over transaksjoner som gjøres opp med eiendelsbaserte token og er knyttet til bruk som byttemiddel i et felles valutaområde, det vil si transaksjoner knyttet til betaling av gjeld, herunder i forbindelse med transaksjoner med forretningsdrivende. Disse transaksjonene bør ikke omfatte transaksjoner knyttet til investeringsfunksjoner og -tjenester, for eksempel veksling til midler eller andre kryptoeiendeler, med mindre det kan bevises at det eiendelsbaserte tokenet brukes til oppgjør av transaksjoner i andre kryptoeiendeler. En bruk til oppgjør av transaksjoner i andre kryptoeiendeler vil foreligge i tilfeller der en transaksjon som involverer to elementer av kryptoeiendeler, og som ikke er eiendelsbaserte token, gjøres opp i de eiendelsbaserte tokenene. Dersom eiendelsbaserte token er i utstrakt bruk som byttemiddel i et felles valutaområde, bør utstederne dessuten pålegges å redusere aktivitetsnivået. Et eiendelsbasert token bør anses å være i utstrakt bruk som byttemiddel dersom gjennomsnittsantallet og den gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjoner per dag som er knyttet til bruk som byttemiddel i et felles valutaområde, overstiger henholdsvis 1 million transaksjoner og 200 000 000 euro.

62) Dersom eiendelsbaserte token utgjør en alvorlig trussel mot velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten, bør sentralbankene kunne anmode vedkommende myndighet om å tilbakekalle tillatelsen til utstederen av disse eiendelsbaserte tokenene. Dersom eiendelsbaserte token utgjør en trussel mot velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten, bør sentralbankene kunne anmode vedkommende myndighet om å begrense antallet eiendelsbaserte token som skal utstedes, eller pålegge et minstebeløp.

63) Denne forordningen berører ikke nasjonal rett som regulerer bruken av nasjonal og utenlandsk valuta ved transaksjoner mellom valutainnlendinger, som er vedtatt av medlemsstater utenfor euroområdet som utøvde sin rett til monetær suverenitet.

64) Utstedere av eiendelsbaserte token bør utarbeide en gjenopprettingsplan med tiltak som utstederen skal treffe for igjen å oppfylle de kravene som gjelder for eiendelsreserven, herunder i tilfeller der oppfyllelsen av krav om innløsning skaper midlertidig ubalanse i eiendelsreserven. Vedkommende myndighet bør ha myndighet til midlertidig å suspendere innløsningen av eiendelsbaserte token for å beskytte rettighetene til innehaverne av de eiendelsbaserte tokenene og den finansielle stabiliteten.

65) Utstedere av eiendelsbaserte token bør ha en plan for en velordnet innløsning av token for å sikre at rettighetene til innehaverne av de eiendelsbaserte tokenene beskyttes dersom utstederne ikke klarer å oppfylle sine forpliktelser, herunder i tilfeller der utstedelsen av de eiendelsbaserte tokenene opphører. Dersom utstederen av eiendelsbaserte token er en kredittinstitusjon eller en enhet som er omfattet av europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/59/EU[18] , bør vedkommende myndighet rådføre seg med den relevante krisehåndteringsmyndigheten. Denne krisehåndteringsmyndigheten bør kunne gjennomgå innløsningsplanen med sikte på å identifisere eventuelle elementer i den som kunne få en negativ innvirkning på utstederens krisehåndteringsmuligheter, utstederens krisehåndteringsstrategi eller eventuelle tiltak som er planlagt i utstederens krisehåndteringsplan, og gi vedkommende myndighet anbefalinger med hensyn til disse spørsmålene. I den forbindelse bør krisehåndteringsmyndigheten også ha mulighet til å vurdere om det er behov for endringer i krisehåndteringsplanen eller krisehåndteringsstrategien, i samsvar med bestemmelsene i direktiv 2014/59/EU og europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 806/2014[19] , alt etter hva som er relevant. En slik undersøkelse foretatt av krisehåndteringsmyndigheten bør ikke berøre tilsynsmyndighetens eller krisehåndteringsmyndighetens myndighet til å treffe kriseforebyggende tiltak eller kriseløsningstiltak, alt etter hva som er relevant.

66) Utstedere av e-pengetoken bør ha tillatelse enten som en kredittinstitusjon i henhold til direktiv 2013/36/EU eller som et e-pengeforetak i henhold til direktiv 2009/110/EF. E-pengetoken bør anses som «elektroniske penger» som definert i direktiv 2009/110/EF, og utstederne av dem bør, med mindre noe annet er fastsatt i denne forordningen, oppfylle de relevante kravene i direktiv 2009/110/EF om adgang til å starte og utøve virksomhet som e-pengeforetak og om tilsyn med slik virksomhet og kravene til utstedelse og innløsning av e-pengetoken. Utstedere av e-pengetoken bør utarbeide en hvitbok om kryptoeiendeler og gi sin vedkommende myndighet melding om den. Unntak som gjelder begrensede nett, som gjelder visse transaksjoner foretatt av tilbydere av elektroniske kommunikasjonsnett, og som gjelder e-pengeforetak som bare utsteder elektroniske penger innenfor et begrenset høyeste beløp, på grunnlag av de frivillige unntakene som angis i direktiv 2009/110/EF, bør også gjelde for e-pengetoken. Det bør imidlertid fortsatt kreves at utstedere av e-pengetoken utarbeider en hvitbok om kryptoeiendeler med sikte på å informere kjøpere om egenskaper og risikoer ved de eiendelsbaserte tokenene, og det bør også kreves at de gir vedkommende myndighet melding om hvitboken om kryptoeiendeler før den offentliggjøres.

67) Innehavere av e-pengetoken bør ha en fordring overfor utstederen av e-pengetoken. Innehavere av e-pengetoken bør alltid ha rett til innløsning til pariverdi mot midler som er uttrykt i den offisielle valutaen som e-pengetokenet viser til. Bestemmelsene i direktiv 2009/110/EF om muligheten til å kreve et gebyr for innløsning er ikke relevante i forbindelse med e-pengetoken.

68) For å redusere risikoen for at e-pengetoken brukes til verdilagring, bør utstedere av e-pengetoken og ytere av kryptoeiendelstjenester, når de yter kryptoeiendelstjenester knyttet til e-pengetoken, ikke gi innehavere av e-pengetoken renter, herunder renter som ikke er knyttet til det tidsrommet slike innehavere innehar disse e-pengetokenene.

69) Hvitboken om kryptoeiendeler som er utarbeidet av en utsteder av e-pengetoken, bør inneholde alle opplysninger om denne utstederen og tilbudet om e-pengetoken eller opptaket til handel av dem, som er nødvendige for at potensielle kjøpere skal kunne ta en velbegrunnet kjøpsbeslutning og forstå de risikoene som er knyttet til tilbudet om e-pengetoken. Hvitboken om kryptoeiendeler bør også uttrykkelig vise til den retten innehavere av e-pengetoken har til å innløse sine e-pengetoken i midler som er uttrykt i den offisielle valutaen som e-pengetokenene viser til, til pariverdi og til enhver tid.

70) Dersom en utsteder av e-pengetoken investerer de midlene den har mottatt i bytte mot e-pengetoken, bør disse midlene investeres i eiendeler som er uttrykt i samme offisielle valuta som den e-pengetokenet viser til, for å unngå valutarisikoer.

71) Signifikante e-pengetoken kan utgjøre større risikoer for den finansielle stabiliteten enn e-pengetoken som ikke er signifikante, og tradisjonelle elektroniske penger. Utstedere av signifikante e-pengetoken som er e-pengeforetak, bør derfor være underlagt ytterligere krav. Slike utstedere av signifikante e-pengetoken bør særlig være underlagt høyere kapitalkrav enn utstedere av andre e-pengetoken, være underlagt interoperabilitetskrav og innføre retningslinjer for likviditetsstyring. De bør også oppfylle noen av de samme kravene som gjelder for utstedere av eiendelsbaserte token med hensyn til eiendelsreserven, for eksempel slike som gjelder oppbevaring og investering av eiendelsreserven. Disse kravene til utstedere av signifikante e-pengetoken bør få anvendelse i stedet for artikkel 5 og 7 i direktiv 2009/110/EF. Ettersom nevnte bestemmelser i direktiv 2009/110/EF ikke får anvendelse på kredittinstitusjoner når de utsteder e-penger, bør de ytterligere kravene til signifikante e-pengetoken i henhold til denne forordningen heller ikke gjøre det.

72) Utstedere av e-pengetoken bør ha innført gjenopprettings- og innløsningsplaner for å sikre beskyttelsen av rettighetene til innehavere av e-pengetoken når utstedere ikke klarer å oppfylle sine forpliktelser.

73) I de fleste medlemsstatene er yting av kryptoeiendelstjenester ennå ikke regulert til tross for de potensielle risikoene som de utgjør for investorvernet, markedsintegriteten og den finansielle stabiliteten. For å håndtere slike risikoer fastsetter denne forordningen driftsmessige og organisatoriske krav samt kapitalkrav på unionsplan som får anvendelse på ytere av kryptoeiendelstjenester.

74) For å muliggjøre et effektivt tilsyn og fjerne muligheten for å unndra seg eller omgå tilsyn bør kryptoeiendelstjenester ytes bare av juridiske personer som har et forretningskontor i en medlemsstat der de utøver vesentlig forretningsvirksomhet, herunder ytingen av kryptoeiendelstjenester. Foretak som ikke er juridiske personer, for eksempel kommersielle partnerskap, bør på visse vilkår også kunne yte kryptoeiendelstjenester. Det er viktig at ytere av kryptoeiendelstjenester opprettholder en faktisk ledelse av sin virksomhet i Unionen for å unngå å undergrave et effektivt tilsyn og for å sikre håndhevingen av krav i henhold til denne forordningen, som har som formål å sikre investorvernet, markedsintegriteten og den finansielle stabiliteten. Regelmessig nær direkte kontakt mellom tilsynsmyndighetene og den ansvarlige ledelsen hos ytere av kryptoeiendelstjenester bør være en vesentlig del av et slikt tilsyn. Ytere av kryptoeiendelstjenester bør derfor ha sin faktiske ledelse i Unionen, og minst ett medlem av ledelsen bør være bosatt i Unionen. Stedet for den faktiske ledelsen er det stedet der de viktigste ledelses- og forretningsbeslutningene som er nødvendige for å drive virksomheten, treffes.

75) Denne forordningen bør ikke berøre muligheten for at personer som er etablert i Unionen, på eget initiativ kan motta kryptoeiendelstjenester ytt av et tredjelandsforetak. Når et tredjelandsforetak yter kryptoeiendelstjenester til en person etablert i Unionen på dennes eget initiativ, bør kryptoeiendelstjenestene ikke anses som ytt i Unionen. Når et tredjelandsforetak oppsøker kunder eller potensielle kunder i Unionen, eller markedsfører eller reklamerer for kryptoeiendelstjenester eller -virksomhet i Unionen, bør dets tjenester ikke betraktes som kryptoeiendelstjenester som ytes på kundens eget initiativ. I et slikt tilfelle bør tredjelandsforetaket godkjennes som yter av kryptoeiendelstjenester.

76) Ettersom det hittil har vært forholdsvis få ytere av kryptoeiendelstjenester, bør myndigheten til å gi tillatelse til og føre tilsyn med slike tjenesteytere gis til nasjonale vedkommende myndigheter. En tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester bør gis, avslås eller tilbakekalles av vedkommende myndighet i den medlemsstaten der enheten har sitt forretningskontor. Når det gis en tillatelse, bør den angi de kryptoeiendelstjenestene som yteren av kryptoeiendelstjenestene har fått tillatelse for, og den bør gjelde for hele Unionen.

77) For å sikre at Unionens finansielle system fortsatt beskyttes mot risikoene for hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme er det nødvendig å sikre at ytere av kryptoeiendelstjenester foretar flere kontroller av finansielle transaksjoner som involverer kunder og finansielle institusjoner fra tredjeland som er oppført som tredjeland med høy risiko fordi de er jurisdiksjoner med strategiske mangler i sine nasjonale ordninger for bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme som utgjør en vesentlig trussel mot Unionens finansielle system, som omhandlet i europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2015/849[20] .

78) Visse foretak som er omfattet av EU-regelverksakter om finansielle tjenester, bør ha mulighet til å yte alle eller noen kryptoeiendelstjenester uten at de må innhente tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester i henhold til denne forordningen, dersom de gir sine vedkommende myndigheter visse opplysninger før de yter disse tjenestene for første gang. I slike tilfeller bør disse foretakene anses som ytere av kryptoeiendelstjenester, og relevant administrativ myndighet som er fastsatt i denne forordningen, herunder myndigheten til å suspendere eller forby visse kryptoeiendelstjenester, bør få anvendelse på dem. Disse foretakene bør være underlagt alle krav som får anvendelse på ytere av kryptoeiendelstjenester i henhold til denne forordningen, med unntak av krav om tillatelse, krav til ansvarlig kapital og godkjenningsprosedyren som gjelder aksjeeiere og deltakere med kvalifiserende eierandeler, ettersom disse spørsmålene er omfattet av de respektive EU-regelverksaktene som de fikk tillatelse i henhold til. Meldingsprosedyren for kredittinstitusjoner som har til hensikt å yte kryptoeiendelstjenester i henhold til denne forordningen, bør ikke berøre de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider direktiv 2013/36/EU, som fastsetter prosedyrer for å gi kredittinstitusjoner tillatelse til å yte de tjenestene som er oppført i vedlegg I til nevnte direktiv.

79) For å sikre forbrukervern, markedsintegritet og finansiell stabilitet bør ytere av kryptoeiendelstjenester alltid opptre ærlig, redelig og profesjonelt og i sine kunders beste interesse. Kryptoeiendelstjenester bør anses som «finansielle tjenester» som definert i direktiv 2002/65/EF når de oppfyller kriteriene i nevnte direktiv. Ved fjernsalg bør kontraktene mellom ytere av kryptoeiendelstjenester og forbrukere også være omfattet av direktiv 2002/65/EF, med mindre noe annet uttrykkelig er angitt i denne forordningen. Ytere av kryptoeiendelstjenester bør gi sine kunder fullstendige, balanserte, klare og ikke villedende opplysninger og advare dem om de risikoene som er knyttet til kryptoeiendeler. Ytere av kryptoeiendelstjenester bør offentliggjøre sin prispolitikk, innføre prosedyrer for klagebehandling og ha effektive retningslinjer for å identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter.

80) For å sikre forbrukervern bør ytere av kryptoeiendelstjenester som har tillatelse i henhold til denne forordningen, oppfylle visse kapitalkrav. Disse kapitalkravene bør fastsettes som et fast beløp eller i forhold til de faste kostnadene for det foregående året, avhengig av hvilke typer tjenester de yter.

81) Ytere av kryptoeiendelstjenester bør være underlagt strenge organisatoriske krav. Medlemmene av ledelsesorganet for ytere av kryptoeiendelstjenester bør være egnede og bør særlig ikke være dømt for overtredelser i tilknytning til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, eller for andre overtredelser som vil påvirke deres gode vandel. De aksjeeierne eller deltakerne, enten de er fysiske eller juridiske personer, som direkte eller indirekte har kvalifiserende eierandeler i ytere av kryptoeiendelstjenester, bør ha tilstrekkelig god vandel og bør særlig ikke være dømt for overtredelser i tilknytning til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, eller andre overtredelser som vil påvirke deres gode vandel. Dersom den innflytelsen som øves av aksjeeiere og deltakere som har kvalifiserende eierandeler i ytere av kryptoeiendelstjenester, vil kunne være til skade for en sunn og forsvarlig ledelse av yteren av kryptoeiendelstjenesten i lys av blant annet deres tidligere virksomhet, risikoen for at de deltar i ulovlig virksomhet, eller et tredjelands regjerings innflytelse eller kontroll, bør vedkommende myndigheter dessuten ha myndighet til å håndtere disse risikoene. Ytere av kryptoeiendelstjenester bør ansette ledelse og personale med tilstrekkelige kunnskaper, ferdigheter og ekspertise, og bør treffe alle rimelige tiltak for å utføre sine oppgaver, herunder ved å utarbeide en kontinuitetsplan. De bør ha gode internkontroll- og risikovurderingsordninger samt egnede systemer og prosedyrer for å sikre de mottatte opplysningenes integritet og fortrolighet. Ytere av kryptoeiendelstjenester bør ha hensiktsmessige ordninger for å registrere alle transaksjoner, ordrer og tjenester som er knyttet til de kryptoeiendelstjenestene de yter. De bør også ha innført systemer for å avdekke potensielt markedsmisbruk fra kundenes side.

82) For å sikre at kundene deres er beskyttet, bør ytere av kryptoeiendelstjenester ha hensiktsmessige ordninger som sikrer kundenes eiendomsrett knyttet til de kryptoeiendelene de innehar. Dersom deres forretningsmodell krever at de har midler som definert i direktiv (EU) 2015/2366 i form av pengesedler, mynter, kontopenger eller elektroniske penger som tilhører deres kunder, bør ytere av kryptoeiendelstjenester plassere slike midler hos en kredittinstitusjon eller en sentralbank når en konto hos sentralbanken er tilgjengelig. Bare dersom de har fått tillatelse som betalingsinstitusjon i samsvar med nevnte direktiv, bør ytere av kryptoeiendelstjenester kunne foreta betalingstransaksjoner i forbindelse med de kryptoeiendelstjenestene de tilbyr.

83) Avhengig av hvilke tjenester de yter, og som følge av de spesifikke risikoene som er knyttet til hver type tjeneste, bør ytere av kryptoeiendelstjenester være underlagt krav som er spesifikke for disse tjenestene. Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, bør inngå en avtale med kundene med visse obligatorisk bestemmelser, og bør fastsette og gjennomføre retningslinjer for oppbevaring som på anmodning bør gjøres tilgjengelige for kundene i et elektronisk format. En slik avtale bør blant annet spesifisere arten av tjenesten som ytes, som kan omfatte oppbevaring av kryptoeiendeler som tilhører kunder, eller metodene for tilgang til slike kryptoeiendeler, og i så fall kan kunden beholde kontrollen over kryptoeiendelene som oppbevares i depot. Alternativt kan kryptoeiendelene eller metodene for tilgang til dem overføres slik at yteren av kryptoeiendelstjenester har full kontroll over dem. Ytere av kryptoeiendelstjenester som oppbevarer kryptoeiendeler som tilhører kunder, eller metodene for tilgang til slike kryptoeiendeler, bør sikre at disse kryptoeiendelene ikke brukes for deres egen regning. Yterne av kryptoeiendelstjenester bør sikre at alle oppbevarte kryptoeiendeler alltid er ubeheftede. Disse yterne av kryptoeiendelstjenester bør også holdes ansvarlig for alle skader som skyldes en hendelse knyttet til informasjons- og kommunikasjonsteknologi («IKT»), herunder hendelser som følge av cyberangrep, tyveri eller eventuelle funksjonsfeil. Maskinvare- eller programvareleverandører av ikke-depotbaserte digitale lommebøker bør ikke være omfattet av denne forordningens virkeområde.

84) For å sikre at kryptoeiendelsmarkeder fungerer på en ordnet måte, bør ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, ha detaljerte driftsregler, sikre at deres systemer og prosedyrer er tilstrekkelig robuste, være underlagt krav om gjennomsiktighet før og etter handel som er tilpasset kryptoeiendelsmarkedene, og fastsette gjennomsiktige og ikke-diskriminerende regler som på grunnlag av objektive kriterier styrer tilgangen til deres plattformer. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, bør også ha en gjennomsiktig gebyrstruktur for de tjenestene som ytes, for å unngå plassering av ordrer som kan bidra til markedsmisbruk eller uordnede handelsvilkår. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, bør kunne gjøre opp transaksjoner som er utført på handelsplattformer innenfor og utenfor kjeden, og bør sikre rettidig oppgjør. Oppgjøret av transaksjoner bør innledes innen 24 timer etter at en transaksjon er utført på handelsplattformen. Ved et oppgjør utenfor kjeden bør oppgjøret innledes samme bankdag, mens et oppgjør innenfor kjeden kan ta lengre tid ettersom det ikke kontrolleres av yteren av kryptoeiendelstjenester som driver handelsplattformen.

85) For å sikre forbrukervern bør ytere av kryptoeiendelstjenester som veksler kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler ved å bruke sin egen kapital, fastsette en ikke-diskriminerende forretningsstrategi. De bør offentliggjøre enten bindende pristilbud eller den metoden de bruker for å bestemme kursen på de kryptoeiendelene som de ønsker å veksle, og de bør offentliggjøre eventuelle grenser som de ønsker å fastsette for det beløpet som skal veksles. De bør også være omfattet av krav om gjennomsiktighet etter handelen.

86) Ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, bør utarbeide retningslinjer for ordreutførelse og alltid ta sikte på å oppnå best mulig resultat for sine kunder, også når de opptrer som kundens motpart. De bør treffe alle nødvendige tiltak for å unngå at deres ansatte misbruker opplysninger i forbindelse med kundeordrer. Ytere av kryptoeiendelstjenester som mottar ordrer og formidler disse ordrene til andre ytere av kryptoeiendelstjenester, bør innføre prosedyrer for rask og riktig sending av disse ordrene. Ytere av kryptoeiendelstjenester bør ikke motta penge- eller naturalytelser for å formidle disse ordrene til en bestemt handelsplattform for kryptoeiendeler eller til andre ytere av kryptoeiendelstjenester. De bør kontrollere hvor effektivt deres ordninger og retningslinjer for ordreutførelse fungerer, vurdere om de handelsplassene som omfattes av retningslinjene for ordreutførelse, gir best mulig resultat for kunden, eller om de må endre sine retningslinjer for ordreutførelse, og bør gi de kundene som de har et løpende kundeforhold til, melding om eventuelle vesentlige endringer i ordningene eller retningslinjene for ordreutførelse.

87) Når en yter av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, er kundens motpart, kan det finnes likheter med de tjenestene som gjelder veksling av kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler. Ved veksling av kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler fastsettes imidlertid prisen for vekslingen fritt av yteren av kryptoeiendelstjenester som en valutaveksling. Ved utførelsen av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder bør yteren av kryptoeiendelstjenester imidlertid alltid sikre at den oppnår best mulig resultat for sin kunde, også når den opptrer som kundens motpart, i samsvar med sine retningslinjer for best mulig utførelse. Vekslingen av kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler bør, når den foretas av utstederen eller tilbyderen, ikke være en kryptoeiendelstjeneste.

88) Ytere av kryptoeiendelstjenester som plasserer kryptoeiendeler for potensielle innehavere, bør før kontraktsinngåelsen opplyse disse personene om hvordan de har til hensikt å utføre sin tjeneste. For å sikre at kundene deres vernes, bør ytere av kryptoeiendelstjenester som har tillatelse til å plassere kryptoeiendeler, ha innført spesifikke og hensiktsmessige prosedyrer for å hindre, overvåke, håndtere og avdekke eventuelle interessekonflikter som oppstår når de plasserer kryptoeiendeler hos sine egne kunder, og når den foreslåtte prisen for plasseringen av kryptoeiendeler er overvurdert eller undervurdert. Plasseringen av kryptoeiendeler på en tilbyders vegne bør ikke anses som et separat tilbud.

89) For å sikre forbrukervern bør ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler, enten på anmodning fra en tredjepart eller på eget initiativ, eller som yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, vurdere om disse kryptoeiendelstjenestene eller kryptoeiendelene er egnet for kundene, idet det tas hensyn til kundenes erfaring, kunnskap, mål og evne til å bære tap. Dersom kundene ikke gir yterne av kryptoeiendelstjenester opplysninger om sin erfaring, kunnskap, sine mål og sin evne til å bære tap, eller det er klart at kryptoeiendelene ikke er egnet for kundene, bør yterne av kryptoeiendelstjenester ikke anbefale slike kryptoeiendelstjenester eller kryptoeiendeler til disse kundene eller begynne å yte porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler. Når ytere av kryptoeiendelstjenester gir råd om kryptoeiendeler, bør de gi kundene en rapport, som bør omfatte egnethetsvurderingen, der det angis hvilke råd som er gitt, og hvordan de oppfyller kundenes preferanser og mål. Når ytere av kryptoeiendelstjenester yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, bør de gi sine kunder periodiske rapporter, som bør inneholde en gjennomgåelse av deres virksomhet og av porteføljens resultater samt en oppdatert erklæring om egnethetsvurderingen.

90) Noen kryptoeiendelstjenester, særlig oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, plassering av kryptoeiendeler og overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder, kan overlappe betalingstjenester som definert i direktiv (EU) 2015/2366.

91) De verktøyene som utstedere av elektroniske penger stiller til rådighet for sine kunder for å forvalte et e-pengetoken, kan ikke nødvendigvis skjelnes fra den ytingen av oppbevarings- og administrasjonstjenester som reguleres gjennom denne forordningen. E-pengeforetak bør derfor, uten forhåndstillatelse i henhold til denne forordningen til å yte kryptoeiendelstjenester, kunne yte oppbevaringstjenester bare i forbindelse med de e-pengetokenene som de utsteder.

92) Den virksomheten som tradisjonelle distributører av elektroniske penger utøver, det vil si distribusjon av elektroniske penger på vegne av utstedere, vil svare til plassering av kryptoeiendeler i henhold til denne forordningen. Fysiske eller juridiske personer som har rett til å distribuere elektroniske penger i henhold til direktiv 2009/110/EF, bør imidlertid også kunne distribuere e-pengetoken på vegne av utstedere av e-pengetoken uten krav om at de skal innhente forhåndstillatelse i henhold til denne forordningen til å yte kryptoeiendelstjenester. Slike distributører bør derfor være unntatt fra kravet om å søke om tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester med sikte på plassering av kryptoeiendeler.

93) En tilbyder av tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler bør være en enhet som på vegne av en kunde overfører kryptoeiendeler fra én adresse eller konto i et desentralisert register til en annen. En slik overføringstjeneste bør ikke omfatte validatorer, noder eller utvinnere som kan utgjøre et ledd i å bekrefte en transaksjon og oppdatere status for det underliggende desentraliserte registeret. Mange ytere av kryptoeiendelstjenester tilbyr også en form for tjeneste knyttet til overføring av kryptoeiendeler, for eksempel som del av oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, veksling av kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, eller utførelse av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder. Avhengig av de nøyaktige egenskapene til de tjenestene som er knyttet til overføringen av e-pengetoken, kan disse tjenestene være omfattet av definisjonen av betalingstjenester i direktiv (EU) 2015/2366. I slike tilfeller bør disse overføringene utføres av en enhet som har fått tillatelse til å yte slike betalingstjenester i samsvar med nevnte direktiv.

94) Denne forordningen bør ikke behandle utlån og innlån av kryptoeiendeler, herunder e-pengetoken, og bør derfor ikke berøre gjeldende nasjonal rett. Muligheten til og behovet for å regulere slik virksomhet bør vurderes ytterligere.

95) Det er viktig å sikre tillit til kryptoeiendelsmarkeder og disse markedenes integritet. Det er derfor nødvendig å fastsette regler for å hindre markedsmisbruk i forbindelse med kryptoeiendeler som opptas til handel. Ettersom utstedere av kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester svært ofte er SMB-er, vil det imidlertid være uforholdsmessig å anvende alle bestemmelsene i europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 596/2014[21] på dem. Det er derfor nødvendig å fastsette spesifikke regler som forbyr visse former for atferd som kan undergrave brukernes tillit til kryptoeiendelsmarkeder og disse markedenes integritet, herunder innsidehandel, ulovlig spredning av innsideinformasjon og markedsmanipulasjon knyttet til kryptoeiendeler. Disse spesifikke reglene for markedsmisbruk som begås i forbindelse med kryptoeiendeler, bør anvendes i tilfeller der kryptoeiendeler tas opp til handel.

96) Rettssikkerheten for deltakere i kryptoeiendelsmarkeder bør bedres gjennom en karakterisering av to elementer som er vesentlige for spesifiseringen av innsideinformasjon, det vil si denne informasjonens nøyaktige art og i hvilken grad den vil kunne påvirke kursene på kryptoeiendeler. Disse elementene bør også vurderes med sikte på å hindre markedsmisbruk i forbindelse med kryptoeiendelsmarkeder og deres virkemåte, idet det tas hensyn til for eksempel bruken av sosiale medier, bruken av smarte kontrakter for ordreutførelse, og konsentrasjonen av utvinningssentre.

97) Derivater som regnes som finansielle instrumenter som definert i direktiv 2014/65/EU, og som har en kryptoeiendel som underliggende eiendel, er omfattet av forordning (EU) nr. 596/2014 når de handles på et regulert marked, en multilateral handelsfasilitet eller en organisert handelsfasilitet. Bestemmelsene om markedsmisbruk i denne forordningen bør få anvendelse på kryptoeiendeler som omfattes av denne forordningens virkeområde, og som er underliggende eiendeler for disse derivatene.

98) Vedkommende myndigheter bør ha tilstrekkelig myndighet til å føre tilsyn med utstedelsen, tilbudet til offentligheten og opptaket til handel av kryptoeiendeler, herunder eiendelsbaserte token og e-pengetoken, og til å føre tilsyn med ytere av kryptoeiendelstjenester. Slik myndighet bør omfatte myndigheten til å suspendere eller forby et tilbud til offentligheten eller et opptak til handel av kryptoeiendeler eller yting av en kryptoeiendelstjeneste samt til å undersøke overtredelser av bestemmelsene om markedsmisbruk. Utstedere av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken bør ikke være underlagt tilsyn i henhold til denne forordningen når utstederen ikke er en tilbyder eller en person som søker om opptak til handel.

99) Vedkommende myndigheter bør også ha myndighet til å ilegge utstedere, tilbydere eller personer som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, herunder eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, og ytere av kryptoeiendelstjenester sanksjoner. Når de bestemmer typen av og nivået på administrative sanksjoner og andre administrative tiltak, bør vedkommende myndigheter ta hensyn til alle relevante omstendigheter, herunder overtredelsens grovhet og varighet samt hvorvidt den er begått forsettlig.

100) Ettersom markedene for kryptoeiendeler er grensekryssende, bør vedkommende myndigheter samarbeide med hverandre for å avdekke og hindre overtredelser av denne forordningen.

101) For å fremme gjennomsiktigheten når det gjelder kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester, bør ESMA opprette et register over hvitbøker om kryptoeiendeler, utstedere av eiendelsbaserte token, utstedere av e-pengetoken og ytere av kryptoeiendelstjenester.

102) Signifikante eiendelsbaserte token kan brukes som byttemiddel og til store mengder av betalingstransaksjoner. Ettersom slike store mengder kan utgjøre en spesifikk risiko for kanalene for overføring av penge- og valutapolitikk, og den monetære suvereniteten, er det hensiktsmessig å tildele EBA oppgaven med å føre tilsyn med utstederne av eiendelsbaserte token når slike token har blitt klassifisert som signifikante. En slik tildeling bør ta hensyn til den svært spesifikke arten av risikoer som eiendelsbaserte token innebærer, og bør ikke danne presedens for andre EU-regelverksakter om finansielle tjenester.

103) Vedkommende myndigheter som har ansvar for tilsyn i henhold til direktiv 2009/110/EF, bør føre tilsyn med utstedere av e-pengetoken. I lys av den potensielt utstrakte bruken av signifikante e-pengetoken som betalingsmiddel og de risikoene som disse kan utgjøre for den finansielle stabiliteten, er dobbelt tilsyn ført av både vedkommende myndigheter og EBA nødvendig når det gjelder utstedere av signifikante e-pengetoken. EBA bør føre tilsyn med at utstedere av signifikante e-pengetoken oppfyller de særlige utfyllende kravene som er fastsatt for slike token i denne forordningen. Ettersom de særlige utfyllende kravene bør gjelde bare for e-pengeforetak som utsteder signifikante e-pengetoken, bør kredittinstitusjoner som utsteder signifikante e-pengetoken som ikke er omfattet av slike krav, fortsatt være underlagt tilsyn ført av deres respektive vedkommende myndigheter. Det dobbelte tilsynet bør ta hensyn til den svært spesifikke arten av risikoer som e-pengetoken innebærer, og bør ikke danne presedens for andre EU-regelverksakter om finansielle tjenester.

104) Signifikante e-pengetoken i en annen offisiell medlemsstatsvaluta enn euro, som brukes som byttemiddel og til å gjøre opp store mengder betalingstransaksjoner, kan, selv om det er usannsynlig, innebære spesifikke risikoer for den monetære suvereniteten til den medlemsstaten hvis offisielle valuta de er uttrykt i. Dersom minst 80 % av antallet innehavere av og transaksjonsvolumet til disse signifikante e-pengetokenene er konsentrert i hjemstaten, bør tilsynsansvaret ikke overføres til EBA.

105) EBA bør opprette et tilsynskollegium for hver utsteder av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken. Ettersom utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken som regel er i sentrum av et nettverk av enheter som sikrer utstedelsen, overføringen og distribusjonen av slike kryptoeiendeler, bør medlemmene av tilsynskollegiet for hver utsteder derfor blant annet omfatte vedkommende myndigheter for de mest relevante handelsplattformene for kryptoeiendeler i tilfeller der de signifikante eiendelsbaserte tokenene eller de signifikante e-pengetokenene er opptatt til handel, og vedkommende myndigheter for de mest relevante enhetene og yterne av kryptoeiendelstjenester som sikrer oppbevaring og administrasjon av de signifikante eiendelsbaserte tokenene og av signifikante e-pengetoken på vegne av innehaverne. Tilsynskollegiet for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken bør fremme samarbeidet og informasjonsutvekslingen blant sine medlemmer og bør avgi ikke-bindende uttalelser om blant annet endringer i tillatelser eller tilsynstiltak for slike utstedere.

106) For å føre tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken bør EBA ha myndighet til blant annet å foreta stedlig tilsyn, treffe tilsynstiltak og ilegge bøter.

107) EBA bør kreve gebyrer av utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken for å dekke sine kostnader, herunder faste kostnader. For utstedere av eiendelsbaserte token bør gebyret stå i et rimelig forhold til størrelsen på deres eiendelsreserve. For utstedere av signifikante e-pengetoken bør gebyret stå i et rimelig forhold til størrelsen på de midlene som mottas i bytte mot de signifikante e-pengetokenene.

108) For å sikre at denne forordningen er effektiv, bør myndigheten til å vedta rettsakter delegeres til Kommisjonen i samsvar med artikkel 290 i TEUV når det gjelder nærmere angivelse av tekniske elementer i definisjonene i denne forordningen for å tilpasse dem til markedsutviklingen og den teknologiske utviklingen, nærmere angivelse av visse kriterier med for å fastslå om eiendelsbaserte token eller e-pengetoken bør klassifiseres som signifikante, fastsettelse av når det foreligger vesentlige problemer knyttet til investorvernet eller en trussel mot den ordnede virkemåten og integriteten til kryptoeiendelsmarkeder eller mot stabiliteten i hele eller deler av finanssystemet i Unionen, nærmere angivelse av saksbehandlingsreglene for utøvelse av myndighet til å ilegge overtredelsesgebyrer eller tvangsmulkter, herunder bestemmelser om rett til forsvar, midlertidige bestemmelser og inndrivelse av overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter, samt foreldelsesfrister for ilegging og innkreving av overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter, og nærmere angivelse av typen av og størrelsen på de tilsynsavgiftene som EBA kan ilegge utstedere av signifikante eiendelsbaserte token eller signifikante e-pengetoken. Det er særlig viktig at Kommisjonen holder hensiktsmessige samråd under sitt forberedende arbeid, herunder på ekspertnivå, og at slike samråd gjennomføres i samsvar med prinsippene fastsatt i den tverrinstitusjonelle avtalen av 13. april 2016 om bedre regelverksutforming[22] . For å sikre lik deltakelse i utarbeidingen av delegerte rettsakter mottar Europaparlamentet og Rådet alle dokumenter samtidig som medlemsstatenes sakkyndige, og deres sakkyndige har systematisk adgang til møter i Kommisjonens ekspertgrupper som deltar i utarbeidingen av delegerte rettsakter.

109) For å fremme en ensartet anvendelse av denne forordningen i hele Unionen, herunder tilstrekkelig vern av kryptoeiendelsinnehavere og kunder hos ytere av kryptoeiendelstjenester, særlig når de er forbrukere, bør det utarbeides tekniske standarder. Det er effektivt og hensiktsmessig å gi EBA og ESMA, som er organer med høyt spesialisert sakkunnskap, i oppdrag å utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder som ikke innebærer politiske valg, med sikte på framlegging for Kommisjonen.

110) Kommisjonen bør gis myndighet til å vedta tekniske reguleringsstandarder utarbeidet av EBA og ESMA med hensyn til innholdet i, metodene for og presentasjonen av opplysninger i en hvitbok om kryptoeiendeler om de viktigste negative klimapåvirkningene og andre miljørelaterte negative påvirkninger fra den konsensusmekanismen som brukes for å utstede kryptoeiendelen; prosedyren for godkjenning av hvitbøker om kryptoeiendeler som kredittinstitusjoner framlegger når de utsteder eiendelsbaserte token, de opplysningene som en søknad om tillatelse som utsteder av eiendelsbaserte token bør inneholde; den metoden som skal brukes til å beregne det kvartalsvise gjennomsnittsantallet og den gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjoner per dag, som er knyttet til bruk av eiendelsbaserte token og e-pengetoken uttrykt i en valuta som ikke er en offisiell medlemsstatsvaluta, som byttemiddel i hvert felles valutaområde; kravene, malene og prosedyrene for behandling av klager fra innehavere av eiendelsbaserte token og fra kunder hos ytere av kryptoeiendelstjenester; kravene til retningslinjene og prosedyrene for å identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter hos utstedere av eiendelsbaserte token samt nærmere opplysninger om og metoder knyttet til innholdet i disse opplysningene; prosedyren og tidsrammen for en utsteder av eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken for å tilpasse seg til høyere krav til ansvarlig kapital, kriteriene for å kreve høyere ansvarlig kapital, minstekravene til utformingen av stresstestingsprogrammer; likviditetskravene for eiendelsreserven; de finansielle instrumentene som eiendelsreserven kan investeres i; detaljert innhold i de opplysningene som er nødvendige for å foreta vurderingen av det foreslåtte ervervet av den kvalifiserende eierandelen i en utsteder av eiendelsbaserte token; krav til ytterligere forpliktelser for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token; de opplysningene som kredittinstitusjoner, verdipapirsentraler, verdipapirforetak, markedsoperatører, e-pengeforetak, forvaltningsselskaper for UCITS-fond og forvaltere av alternative investeringsfond som har til hensikt å yte kryptoeiendelstjenester, gir til vedkommende myndigheter; de opplysningene som en søknad om tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester inneholder; innholdet i, metodene for og presentasjonen av opplysninger som yteren av kryptoeiendelstjenester offentliggjør om de viktigste negative klimapåvirkningene og andre negative miljøpåvirkninger fra den konsensusmekanismen som brukes for å utstede hver kryptoeiendel som de yter tjenester for; tiltak som sikrer kontinuitet og regelmessighet i ytingen av kryptoeiendelstjenestene, og de registrene som skal føres over alle kryptoeiendelstjenester, -ordrer og -transaksjoner som de utfører; kravene til retningslinjene for å identifisere, hindre, håndtere og opplyse om interessekonflikter hos ytere av kryptoeiendelstjenester, og nærmere opplysninger om og metoden knyttet til innholdet i disse opplysningene; på hvilken måte gjennomsiktighetsdata fra operatøren av en handelsplattform skal tilbys, og innholdet i og formatet for ordrebøkene som gjelder handelsplattformen; detaljert innhold i de opplysningene som er nødvendige for å foreta vurderingen av det foreslåtte ervervet av den kvalifiserende eierandelen i en yter av kryptoeiendelstjenester; de hensiktsmessige ordningene, systemene og prosedyrene for overvåking og avdekking av markedsmisbruk; meldingsmalen for rapportering av mistanke om markedsmisbruk og samordningsprosedyrer mellom de relevante vedkommende myndighetene med sikte på å avdekke markedsmisbruk; de opplysningene som skal utveksles mellom vedkommende myndigheter; en dokumentmal for samarbeidsordninger mellom medlemsstatenes vedkommende myndigheter og tilsynsmyndigheter i tredjeland; de dataene som er nødvendige for klassifiseringen av hvitbøker om kryptoeiendeler i ESMAs register, og de praktiske ordningene for å sikre at slike data er maskinlesbare; på hvilke vilkår visse medlemmer av tilsynskollegiet for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken skal anses å være de mest relevante i sin kategori, og på hvilke vilkår eiendelsbaserte token eller e-pengetoken anses å bli brukt i stort omfang, med sikte på å kvalifisere visse medlemmer av kollegiet, og nærmere opplysninger om de praktiske ordningene for kollegiets drift. Kommisjonen bør vedta disse tekniske reguleringsstandardene ved hjelp av delegerte rettsakter i henhold til artikkel 290 i TEUV og i samsvar med artikkel 10–14 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010.

111) Kommisjonen bør gis myndighet til å vedta tekniske reguleringsstandarder utarbeidet av EBA eller ESMA med hensyn til fastsettelse av standardskjemaer, -formater og -maler for hvitbøker om kryptoeiendeler; fastsettelse av standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for oversending av opplysninger med sikte på søknad om tillatelse som utsteder av eiendelsbaserte token; fastsettelse av standardskjemaer, -formater og -maler for rapportering om eiendelsbaserte token og e-pengetoken som er uttrykt i en valuta som ikke er en medlemsstats offisielle valuta, og som utstedes til en verdi som er høyere enn 100 000 000 euro; utarbeiding av standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for melding av opplysninger til vedkommende myndigheter fra kredittinstitusjoner, verdipapirsentraler, verdipapirforetak, markedsoperatører, e-pengeforetak, forvaltningsselskaper for UCITS-fond og forvaltere av alternative investeringsfond som har til hensikt å yte kryptoeiendelstjenester; fastsettelse av standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for søknaden om tillatelse som ytere av kryptoeiendelstjenester; fastsettelse av de tekniske metodene for offentliggjøring av innsideinformasjon og for å utsette offentliggjøringen av innsideinformasjon; og fastsettelse av standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for samarbeid og utveksling av opplysninger mellom vedkommende myndigheter og mellom vedkommende myndigheter, EBA og ESMA. Kommisjonen bør vedta disse tekniske gjennomføringsstandardene ved hjelp av delegerte rettsakter i henhold til artikkel 291 i TEUV og i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010 og artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

112) Ettersom målene for denne forordningen, som er å håndtere fragmenteringen av den rettslige rammen for tilbydere eller personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken, for utstedere av eiendelsbaserte token og e-pengetoken og for ytere av kryptoeiendelstjenester og å sikre et velfungerende indre marked for kryptoeiendeler, samtidig som det sikres vern av kryptoeiendelsinnehavere og kunder hos ytere av kryptoeiendelstjenester, særlig ikke-profesjonelle innehavere, samt beskyttelse av markedsintegritet og finansiell stabilitet, ikke kan nås i tilstrekkelig grad av medlemsstatene, men bedre kan nås på unionsplan ved å skape en ramme for utvikling av et større grensekryssende marked for kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester, kan Unionen treffe tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i artikkel 5 i traktaten om Den europeiske union. I samsvar med forholdsmessighetsprinsippet fastsatt i nevnte artikkel går denne forordningen ikke lenger enn det som er nødvendig for å nå disse målene.

113) For å unngå å forstyrre markedsdeltakere som yter tjenester og utøver virksomhet i forbindelse med andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken som er utstedt før denne forordningens anvendelsesdato, bør utstedere av slike kryptoeiendeler fritas fra forpliktelsen til å offentliggjøre en hvitbok om kryptoeiendeler og visse andre krav i denne forordningen. Visse forpliktelser bør imidlertid få anvendelse dersom slike kryptoeiendeler var opptatt til handel før denne forordningens anvendelsesdato. For å unngå forstyrrelser for eksisterende markedsdeltakere er det nødvendig med overgangsbestemmelser for utstedere av eiendelsbaserte token som var i drift på det tidspunktet da denne forordningen fikk anvendelse.

114) De nasjonale rammereglene som gjelder for ytere av kryptoeiendelstjenester før denne forordningen får anvendelse, varierer fra medlemsstat til medlemsstat, så det er viktig at de medlemsstatene som i dag ikke har strenge kapitalkrav til ytere av kryptoeiendelstjenester som for tiden utøver virksomhet i henhold til deres rammeregler, har mulighet til å kreve at slike ytere av kryptoeiendelstjenester underlegges strengere krav enn de kravene som gjelder i henhold til de nasjonale rammereglene. I slike tilfeller bør medlemsstatene kunne unnlate å anvende, eller redusere, den overgangsperioden på 18 måneder som ellers ville gjøre det mulig for ytere av kryptoeiendelstjenester å yte tjenester på grunnlag av deres gjeldende nasjonale rammeregler. En slik mulighet for medlemsstatene bør ikke danne presedens for andre EU-regelverksakter om finansielle tjenester.

115) Varslere bør kunne gjøre vedkommende myndigheter oppmerksomme på nye opplysninger som hjelper dem med å avdekke overtredelser av denne forordningen og ilegge sanksjoner. Denne forordningen bør derfor sikre at det er innført egnede ordninger som gir varslere mulighet til å varsle vedkommende myndigheter om aktuelle eller mulige overtredelser av denne forordningen, og som beskytter dem mot represalier. Dette bør gjøres ved å endre europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2019/1937[23] slik at det får anvendelse på overtredelser av denne forordningen.

116) Ettersom EBA bør ha mandat til å føre direkte tilsyn med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken, og ESMA bør ha mandat til å utøve sin myndighet i forbindelse med signifikante ytere av kryptoeiendelstjenester, er det nødvendig å sikre at EBA og ESMA kan utøve all sin myndighet og alle sine oppgaver med sikte på å oppfylle sine mål om å beskytte offentlige interesser ved å bidra til finanssystemets stabilitet og effektivitet på kort, mellomlang og lang sikt av hensyn til Unionens økonomi, dens borgere og dens foretak, og å sikre at utstedere av kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester er omfattet av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010. De nevnte forordningene bør derfor endres.

117) Utstedelse av, tilbud om eller søknad om opptak til handel av kryptoeiendeler og yting av kryptoeiendelstjenester kan innebære behandling av personopplysninger. Enhver behandling av personopplysninger i henhold til denne forordningen bør foretas i samsvar med gjeldende unionsrett om vern av personopplysninger. Denne forordningen berører ikke rettighetene og forpliktelsene i henhold til europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2016/679[24] og europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2018/1725[25] .

118) EUs datatilsyn er blitt rådspurt i samsvar med artikkel 42 nr. 1 i forordning (EU) 2018/1725 og avga uttalelse 24. juni 2021[26] .

119) Denne forordningens anvendelsesdato bør utsettes for å gjøre det mulig å vedta tekniske reguleringsstandarder, tekniske gjennomføringsstandarder og delegerte rettsakter som er nødvendige for ytterligere å presisere visse bestemmelser i denne forordningen.

VEDTATT DENNE FORORDNINGEN:

Avdeling I

Formål, virkeområde og definisjoner

Artikkel 1

Formål

1. Denne forordningen fastsetter ensartede krav til tilbud til offentligheten om og opptak til handel på en handelsplattform av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken, av eiendelsbaserte token og av e-pengetoken samt krav til ytere av kryptoeiendelstjenester.

2. Denne forordningen fastsetter særlig følgende:

a) Krav til gjennomsiktighet og opplysningkrav i forbindelse med utstedelse av, tilbud til offentligheten om og opptak til handel av kryptoeiendeler på en handelsplattform for kryptoeiendeler («opptak til handel»).

b) Krav til tillatelse til og tilsyn med ytere av kryptoeiendelstjenester, utstedere av eiendelsbaserte token og utstedere av e-pengetoken samt til deres drift, organisasjon og ledelse.

c) Krav til vern av kryptoeiendelsinnehavere i forbindelse med utstedelse av, tilbud til offentligheten om og opptak til handel av kryptoeiendeler.

d) Krav til vern av kunder hos ytere av kryptoeiendelstjenester.

e) Tiltak for å hindre innsidehandel, ulovlig spredning av innsideinformasjon og markedsmanipulasjon knyttet til kryptoeiendeler, for å sikre integriteten til kryptoeiendelsmarkedene.

Artikkel 2

Virkeområde

1. Denne forordningen får anvendelse på fysiske og juridiske personer og visse andre foretak som er involvert i utstedelse av, tilbud til offentligheten om og opptak til handel av kryptoeiendeler, eller som yter tjenester knyttet til kryptoeiendeler i Unionen.

2. Denne forordningen får ikke anvendelse på

a) personer som yter kryptoeiendelstjenester utelukkende til sine morselskaper, sine egne datterselskaper eller til et av sine morselskapers andre datterselskaper,

b) et avviklingsstyre eller en administrator som opptrer i forbindelse med en insolvensprosedyre, bortsett fra for formålene i artikkel 47,

c) ESB, medlemsstatenes sentralbanker når de opptrer i egenskap av monetære myndigheter, eller andre offentlige myndigheter i medlemsstatene,

d) Den europeiske investeringsbank og dens datterforetak,

e) Det europeiske finansielle stabiliseringsfond og Den europeiske stabiliseringsordning,

f) offentlige internasjonale organisasjoner.

3. Denne forordningen får ikke anvendelse på kryptoeiendeler som er unike og ikke-ombyttelige med andre kryptoeiendeler.

4. Denne forordningen får ikke anvendelse på kryptoeiendeler som anses som noe av følgende:

a) Finansielle instrumenter.

b) Innskudd, inkludert strukturerte innskudd.

c) Midler, unntatt dersom de anses som e-pengetoken.

d) Verdipapiriseringsposisjoner i forbindelse med en verdipapirisering som definert i artikkel 2 nr. 1 i forordning (EU) 2017/2402.

e) Skade- eller livsforsikringsprodukter som omfattes av de forsikringsklassene som er oppført i vedlegg I og II til europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/138/EF[27] , eller gjenforsikrings- og retrocesjonsavtaler omhandlet i nevnte direktiv.

f) Pensjonsprodukter som i henhold til nasjonal rett er anerkjent å ha som hovedformål å gi investoren en pensjonsinntekt, og som gir investoren rett til visse fordeler.

g) Offisielt anerkjente tjenestepensjonsordninger som omfattes av virkeområdet for europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2016/2341[28] eller direktiv 2009/138/EF.

h) Individuelle pensjonsprodukter der det i henhold til nasjonal rett kreves et økonomisk bidrag fra arbeidsgiveren, og der arbeidsgiveren eller arbeidstakeren ikke kan velge pensjonsprodukt eller tilbyder av pensjonsproduktet.

i) Et felleseuropeisk individuelt pensjonsprodukt som definert i artikkel 2 nr. 2 i europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2019/1238[29] .

j) Trygdeordninger som omfattes av europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 883/2004[30] og (EF) nr. 987/2009[31] .

5. ESMA skal innen 30. desember 2024, ved anvendelsen av nr. 4 bokstav a) i denne artikkelen, utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 om vilkårene og kriteriene for å klassifisere kryptoeiendeler som finansielle instrumenter.

6. Denne forordningen berører ikke forordning (EU) nr. 1024/2013.

Artikkel 3

Definisjoner

1. I denne forordningen menes med

1) «desentralisert registerteknologi» eller «DLT» en teknologi som muliggjør drift og bruk av desentraliserte registre,

2) «desentralisert register» et informasjonsregister over transaksjoner som deles og synkroniseres mellom et sett noder i DLT-nettverket ved hjelp av en konsensusmekanisme,

3) «konsensusmekanisme» de reglene og prosedyrene som DLT-nettverksnodene bruker for å oppnå enighet om validering av en transaksjon,

4) «DLT-nettverksnode» en innretning eller prosess som inngår i et nettverk, og som inneholder en fullstendig eller delvis kopi av registreringene av alle transaksjoner i et desentralisert register,

5) «kryptoeiendel» et digitalt uttrykk for en verdi eller for en rettighet som kan overføres og lagres elektronisk ved bruk av desentralisert registerteknologi eller lignende teknologi,

6) «eiendelsbasert token» en type kryptoeiendel som ikke er et e-pengetoken, og som skal opprettholde en stabil verdi ved å vise til en annen verdi eller rettighet eller en kombinasjon av disse, herunder en eller flere offisielle valutaer,

7) «e-pengetoken» en type kryptoeiendel som skal opprettholde en stabil verdi ved å vise til én offisiell valutas verdi,

8) «offisiell valuta» et lands offisielle valuta som utstedes av en sentralbank eller en annen monetær myndighet,

9) «nyttetoken» en type kryptoeiendel som bare er beregnet på å gi tilgang til en vare eller en tjeneste som leveres av utstederen,

10) «utsteder» en fysisk eller juridisk person eller et annet foretak som utsteder kryptoeiendeler,

11) «utsteder som inngir søknad» en utsteder av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken som søker om tillatelse til å tilby disse kryptoeiendelene til offentligheten eller søker om opptak til handel av disse kryptoeiendelene,

12) «tilbud til offentligheten» en henvendelse til personer, uansett form og middel, der det framlegges tilstrekkelige opplysninger om vilkårene for tilbudet og kryptoeiendelene som tilbys, for å sette potensielle innehavere i stand til å treffe beslutning om å kjøpe disse kryptoeiendelene,

13) «tilbyder» en fysisk eller juridisk person eller et annet foretak, eller utstederen, som tilbyr kryptoeiendeler til offentligheten,

14) «midler» midler som definert i artikkel 4 nr. 25 i direktiv (EU) 2015/2366,

15) «yter av kryptoeiendelstjenester» en juridisk person eller et annet foretak som til vanlig utøver et yrke eller en virksomhet som består i å yte en eller flere kryptoeiendelstjenester til kunder på forretningsmessig grunnlag, og som har tillatelse til å yte kryptoeiendelstjenester i samsvar med artikkel 59,

16) «kryptoeiendelstjeneste» en av følgende tjenester og virksomheter knyttet til en kryptoeiendel:

a) Oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder.

b) Drift av en handelsplattform for kryptoeiendeler.

c) Veksling av kryptoeiendeler mot midler.

d) Veksling av kryptoeiendeler mot andre kryptoeiendeler.

e) Utførelse av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder.

f) Plassering av kryptoeiendeler.

g) Mottak og formidling av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder.

h) Rådgivning om kryptoeiendeler.

i) Porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler.

j) Yting av tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder,

17) «oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder» sikker oppbevaring eller kontroll, på vegne av kunder, av kryptoeiendeler eller metodene for tilgang til slike kryptoeiendeler, eventuelt i form av private kryptonøkler,

18) «drift av en handelsplattform for kryptoeiendeler» forvaltning av et eller flere multilaterale systemer som i systemet og i samsvar med dets regler oppretter forbindelse eller gjør det mulig å opprette forbindelse mellom forskjellige tredjeparters kjøps- og salgsinteresser i kryptoeiendeler på en måte som fører til en kontrakt, enten ved å veksle kryptoeiendeler mot midler eller ved å veksle kryptoeiendeler mot andre kryptoeiendeler,

19) «veksling av kryptoeiendeler mot midler» inngåelse av kjøps- eller salgskontrakter knyttet til kryptoeiendeler med kunder mot midler ved å bruke egenbeholdning,

20) «veksling av kryptoeiendeler mot andre kryptoeiendeler» inngåelse av kjøps- eller salgskontrakter knyttet til kryptoeiendeler med kunder mot andre kryptoeiendeler ved å bruke egenbeholdning,

21) «utførelse av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder» inngåelse av avtaler om kjøp eller salg av en eller flere kryptoeiendeler på vegne av kunder, eller tegning av en eller flere kryptoeiendeler på vegne av kunder, herunder inngåelse av kontrakter om salg av kryptoeiendeler på det tidspunktet de tilbys til offentligheten eller opptas til handel,

22) «plassering av kryptoeiendeler» markedsføring av kryptoeiendeler til kjøpere på vegne av tilbyderen eller for dennes regning eller på vegne av en part med tilknytning til tilbyderen eller for dennes regning,

23) «mottak og formidling av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder» mottak fra en person av en ordre om kjøp eller salg av en eller flere kryptoeiendeler eller om tegning av en eller flere kryptoeiendeler, og formidlingen av denne ordren til en tredjepart med sikte på utførelse,

24) «rådgivning om kryptoeiendeler» å tilby, gi eller samtykke til å gi en kunde personlige anbefalinger, enten på kundens anmodning eller etter initiativ fra yteren av kryptoeiendelstjenester som gir råd, om en eller flere transaksjoner knyttet til kryptoeiendeler eller om bruken av kryptoeiendelstjenester,

25) «porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler» forvaltning av porteføljer på skjønnsmessig grunnlag i samsvar med fullmakter gitt av kunder dersom slike porteføljer omfatter en eller flere kryptoeiendeler,

26) «yting av tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder» yting av tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler fra én adresse eller konto i et desentralisert register til en annen på vegne av en fysisk eller juridisk person,

27) «ledelsesorgan» det eller de organene hos en utsteder, en tilbyder eller en person som søker om opptak til handel, eller en yter av kryptoeiendelstjenester, som er utpekt i samsvar med nasjonal rett, som har fullmakt til å fastsette enhetens strategi, mål og overordnede ledelsesprinsipper, og som fører tilsyn med og overvåker ledelsens beslutningstaking i enheten og omfatter de personene som i praksis leder enhetens virksomhet,

28) «kredittinstitusjon» en kredittinstitusjon som definert i artikkel 4 nr. 1 punkt 1 i forordning (EU) nr. 575/2013 og med tillatelse i henhold til direktiv 2013/36/EU,

29) «verdipapirforetak» et verdipapirforetak som definert i artikkel 4 nr. 1 punkt 2 i forordning (EU) nr. 575/2013 og med tillatelse i henhold til direktiv 2014/65/EU,

30) «profesjonelle investorer» personer eller enheter som er oppført i avsnitt I nr. 1–4 i vedlegg II til direktiv 2014/65/EU,

31) «nære forbindelser» nære forbindelser som definert i artikkel 4 nr. 1 punkt 35 i direktiv 2014/65/EU,

32) «eiendelsreserve» den kurven av reserveeiendeler som sikrer fordringen overfor utstederen,

33) «hjemstat»

a) dersom tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, har sitt forretningskontor i Unionen, den medlemsstaten der vedkommende tilbyder eller person har sitt forretningskontor,

b) dersom tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, ikke har et forretningskontor i Unionen, men har en eller flere filialer i Unionen, den medlemsstaten der vedkommende tilbyder eller person har valgt blant de medlemsstatene den har filialer i,

c) dersom tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, er etablert i et tredjeland og ikke har en filial i Unionen, enten den medlemsstaten der kryptoeiendelene skal tilbys til offentligheten første gang, eller den medlemsstaten der den første søknaden om opptak til handel av disse kryptoeiendelene inngis, etter valg foretatt av tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel,

d) for en utsteder av eiendelsbaserte token, den medlemsstaten der utstederen av eiendelsbaserte token har sitt forretningskontor,

e) for en utsteder av e-pengetoken, den medlemsstaten der utstederen av e-pengetoken har tillatelse som kredittinstitusjon i henhold til direktiv 2013/36/EU eller som e-pengeforetak i henhold til direktiv 2009/110/EF,

f) for ytere av kryptoeiendelstjenester, den medlemsstaten der yteren av kryptoeiendelstjenester har sitt forretningskontor,

34) «vertsstat» den medlemsstaten der en tilbyder eller en person som søker om opptak til handel, har framlagt et tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler eller søker om opptak til handel, eller der en yter av kryptoeiendelstjenester yter kryptoeiendelstjenester, dersom vedkommende medlemsstat ikke er hjemstaten,

35) «vedkommende myndighet» en eller flere myndigheter som

a) er utpekt av hver medlemsstat i samsvar med artikkel 93 med hensyn til tilbydere, personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken, utstedere av eiendelsbaserte token eller ytere av kryptoeiendelstjenester,

b) er utpekt av hver medlemsstat med sikte på anvendelsen av direktiv 2009/110/EF med hensyn til utstedere av e-pengetoken,

36) «kvalifiserende eierandel» enhver direkte eller indirekte eierandel i en utsteder av eiendelsbaserte token eller i en yter av kryptoeiendelstjenester som utgjør minst 10 % av kapitalen eller stemmerettene, som fastsatt i henholdsvis artikkel 9 og 10 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/109/EF[32] , idet det tas hensyn til vilkårene for sammenleggingen av disse som fastsatt i artikkel 12 nr. 4 og 5 i nevnte direktiv, eller som gjør det mulig å øve betydelig innflytelse på ledelsen hos utstederen av eiendelsbaserte token eller ledelsen hos yteren av kryptoeiendelstjenester som innehar eierandelen,

37) «ikke-profesjonell innehaver» enhver fysisk person som handler for formål som ikke er knyttet til vedkommendes nærings-, forretnings-, håndverks- eller yrkesvirksomhet,

38) «nettbasert grensesnitt» enhver programvare, herunder et nettsted, en del av et nettsted eller et program, som drives av eller på vegne av en tilbyder eller en yter av kryptoeiendelstjenester, og som gir kryptoeiendelsinnehavere tilgang til deres kryptoeiendeler og gir kunder tilgang til kryptoeiendelstjenester,

39) «kunde» en fysisk eller juridisk person som en yter av kryptoeiendelstjenester yter kryptoeiendelstjenester til,

40) «prinsipalmatchingshandel» en prinsipalmatchingshandel som definert i artikkel 4 nr. 1 punkt 38 i direktiv 2014/65/EU,

41) «betalingstjenester» betalingstjenester som definert i artikkel 4 nr. 3 i direktiv (EU) 2015/2366,

42) «betalingstjenesteyter» en betalingstjenesteyter som definert i artikkel 4 nr. 11 i direktiv (EU) 2015/2366,

43) «e-pengeforetak» et e-pengeforetak som definert i artikkel 2 nr. 1 i direktiv 2009/110/EF,

44) «elektroniske penger» elektroniske penger som definert i artikkel 2 nr. 2 i direktiv 2009/110/EF,

45) «personopplysninger» personopplysninger som definert i artikkel 4 nr. 1 i forordning (EU) 2016/679,

46) «betalingsinstitusjon» en betalingsinstitusjon som definert i artikkel 4 nr. 4 i direktiv (EU) 2015/2366,

47) «forvaltningsselskap for UCITS-fond» et forvaltningsselskap som definert i artikkel 2 nr. 1 bokstav b) i europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/65/EF[33] ,

48) «forvalter av et alternativt investeringsfond» en AIF-forvalter som definert i artikkel 4 nr. 1 bokstav b) i europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/61/EU[34] ,

49) «finansielt instrument» et finansielt instrument som definert i artikkel 4 nr. 1 punkt 15 i direktiv 2014/65/EU,

50) «innskudd» et innskudd som definert i artikkel 2 nr. 1 punkt 3 i direktiv 2014/49/EU,

51) «strukturert innskudd» et strukturert innskudd som definert i artikkel 4 nr. 1 punkt 43 i direktiv 2014/65/EU.

2. Kommisjonen skal vedta delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 139 for å utfylle denne forordningen ved ytterligere å spesifisere tekniske elementer i definisjonene fastsatt i nr. 1 i denne artikkelen, og for å tilpasse disse definisjonene til markedsutviklingen og den teknologiske utviklingen.

Avdeling II

Andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken

Artikkel 4

Tilbud til offentligheten om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken

1. En person skal ikke tilby en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken til offentligheten i Unionen, med mindre denne personen

a) er en juridisk person,

b) har utarbeidet en hvitbok om kryptoeiendeler for den aktuelle kryptoeiendelen i samsvar med artikkel 6,

c) har gitt melding om hvitboken om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 8,

d) har offentliggjort hvitboken om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 9,

e) har utarbeidet eventuelt markedsføringsmateriell for den aktuelle kryptoeiendelen i samsvar med artikkel 7,

f) har offentliggjort eventuelt markedsføringsmateriell for den aktuelle kryptoeiendelen i samsvar med artikkel 9,

g) oppfyller kravene for tilbydere fastsatt i artikkel 14.

2. Nr. 1 bokstav b), c), d) og f) får ikke anvendelse på følgende offentlige tilbud om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken:

a) Et tilbud til færre enn 150 fysiske eller juridiske personer per medlemsstat, der slike personer handler for egen regning.

b) Den samlede verdien av et tilbud til offentligheten om en kryptoeiendel i Unionen overstiger ikke 1 000 000 euro i en periode på tolv måneder regnet fra tilbudets startdato, eller det tilsvarende beløpet i en annen offisiell valuta eller i kryptoeiendeler.

c) Et tilbud om en kryptoeiendel som er rettet bare til profesjonelle investorer, der kryptoeiendelen bare kan innehas av slike profesjonelle investorer.

3. Denne avdelingen får ikke anvendelse på tilbud til offentligheten om andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken i følgende tilfeller:

a) Kryptoeiendelen tilbys gratis.

b) Kryptoeiendelen genereres automatisk som belønning for vedlikeholdet av et desentralisert register eller valideringen av transaksjoner.

c) Tilbudet gjelder et nyttetoken som gir tilgang til varer eller tjenester som finnes eller er i drift.

d) Innehaveren av kryptoeiendelen har bare rett til å bruke den i bytte mot varer og tjenester i et begrenset nettverk av forretningsdrivende som har avtalefestede ordninger med tilbyderen.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav a) skal en kryptoeiendel ikke anses å være tilbudt gratis dersom kjøperne skal gi eller forplikte seg til å gi personopplysninger til tilbyderen i bytte mot denne kryptoeiendelen, eller dersom tilbyderen av en kryptoeiendel fra potensielle innehavere av denne kryptoeiendelen mottar gebyrer, provisjoner, penge- eller naturalytelser i bytte mot denne kryptoeiendelen.

Dersom den samlede verdien av et tilbud til offentligheten om en kryptoeiendel under omstendighetene som er omhandlet i første ledd bokstav d), i Unionen overstiger 1 000 000 euro for hver tolvmånedersperiode regnet fra startdatoen for det opprinnelige tilbudet, skal tilbyderen sende en melding til vedkommende myndighet med en beskrivelse av tilbudet og en redegjørelse for hvorfor tilbudet er unntatt fra denne avdelingen i henhold til første ledd bokstav d).

På grunnlag av meldingen omhandlet i tredje ledd skal vedkommende myndighet treffe en behørig begrunnet beslutning dersom den anser at virksomheten ikke oppfyller vilkårene for et unntak som et begrenset nett i henhold til første ledd bokstav d), og skal underrette tilbyderen om dette.

4. Unntakene i nr. 2 og 3 får ikke anvendelse dersom tilbyderen eller en annen person som opptrer på tilbyderens vegne, i en meddelelse gjør det kjent at den har til hensikt å søke om opptak til handel av en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken.

5. Det kreves ikke tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester i henhold til artikkel 59 for oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder eller for yting av tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler i forbindelse med kryptoeiendeler, når deres tilbud til offentligheten er unntatt i henhold til nr. 3 i denne artikkelen, med mindre

a) det finnes et annet tilbud til offentligheten om den samme kryptoeiendelen, og dette tilbudet ikke er omfattet av unntaket, eller

b) den tilbudte kryptoeiendelen er opptatt til handel på en handelsplattform.

6. Dersom tilbudet til offentligheten om en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken gjelder et nyttetoken som gir tilgang til varer eller tjenester som ennå ikke finnes eller ennå ikke er i drift, skal varigheten av tilbudet til offentligheten som beskrevet i hvitboken om kryptoeiendeler ikke overstige tolv måneder regnet fra datoen for offentliggjøringen av hvitboken om kryptoeiendeler.

7. Ethvert etterfølgende tilbud til offentligheten om en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken skal anses som et separat tilbud til offentligheten som omfattes av kravene i nr. 1, uten at det berører en eventuell anvendelse av nr. 2 eller 3 på det etterfølgende tilbudet til offentligheten.

Det skal ikke kreves en ytterligere hvitbok om kryptoeiendeler i forbindelse med et etterfølgende tilbud til offentligheten om en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken når en hvitbok om kryptoeiendeler er offentliggjort i samsvar med artikkel 9 og 12, og den personen som har ansvar for utarbeidingen av en slik hvitbok, gir skriftlig samtykke til at den brukes.

8. Dersom et tilbud til offentligheten om en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken er unntatt fra forpliktelsen til å offentliggjøre en hvitbok om kryptoeiendeler i henhold til nr. 2 eller 3, men det likevel frivillig utarbeides en hvitbok, får denne avdelingen anvendelse.

Artikkel 5

Opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken

1. En person skal ikke søke om opptak til handel av en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken i Unionen med mindre denne personen

a) er en juridisk person,

b) har utarbeidet en hvitbok om kryptoeiendeler for den aktuelle kryptoeiendelen i samsvar med artikkel 6,

c) har gitt melding om hvitboken om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 8,

d) har offentliggjort hvitboken om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 9,

e) har utarbeidet eventuelt markedsføringsmateriell for den aktuelle kryptoeiendelen i samsvar med artikkel 7,

f) har offentliggjort eventuelt markedsføringsmateriell for den aktuelle kryptoeiendelen i samsvar med artikkel 9,

g) oppfyller kravene for personer som søker om opptak til handel, som er fastsatt i artikkel 14.

2. Når en kryptoeiendel opptas til handel på initiativ fra en operatør av en handelsplattform, og det ikke er offentliggjort en hvitbok om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 9 i de tilfellene som kreves i denne forordningen, skal operatøren av den handelsplattformen for kryptoeiendeler oppfylle kravene i nr. 1 i denne artikkelen.

3. Som unntak fra nr. 1 kan en person som søker om opptak til handel av en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken, og den respektive operatøren av handelsplattformen inngå skriftlig avtale om at det er operatøren av handelsplattformen som skal oppfylle alle eller en del av kravene omhandlet i nr. 1 bokstav b)–g).

Det skal klart framgå av den skriftlige avtalen omhandlet i første ledd i dette nummeret at den personen som søker om opptak til handel, skal gi operatøren av handelsplattformen alle opplysninger som er nødvendige for at denne operatøren kan oppfylle kravene omhandlet i nr. 1 bokstav b)–g), alt etter hva som er relevant.

4. Nr. 1 bokstav b), c) og d) får ikke anvendelse dersom

a) kryptoeiendelen allerede er opptatt til handel på en annen handelsplattform for kryptoeiendeler i Unionen, og

b) hvitboken om kryptoeiendeler er utarbeidet i samsvar med artikkel 6 og oppdatert i samsvar med artikkel 12, og den personen som har ansvar for utarbeidingen av en slik hvitbok, gir skriftlig samtykke til at den brukes.

Artikkel 6

Innholdet i og formen på hvitboken om kryptoeiendeler

1. En hvitbok om kryptoeiendeler skal inneholde alle følgende opplysninger som nærmere angitt i vedlegg I:

a) Opplysninger om tilbyderen eller personen som søker om opptak til handel.

b) Opplysninger om utstederen dersom den er en annen enn tilbyderen eller personen som søker om opptak til handel.

c) Opplysninger om operatøren av handelsplattformen i tilfeller der denne utarbeider hvitboken om kryptoeiendeler.

d) Opplysninger om kryptoeiendelsprosjektet.

e) Opplysninger om tilbudet til offentligheten om kryptoeiendelen eller opptaket til handel av den.

f) Opplysninger om kryptoeiendelen.

g) Opplysninger om de rettighetene og forpliktelsene som er knyttet til kryptoeiendelen.

h) Opplysninger om den underliggende teknologien.

i) Opplysninger om risikoene.

j) Opplysninger om de viktigste negative klimapåvirkningene og andre negative miljøpåvirkninger fra den konsensusmekanismen som brukes for å utstede kryptoeiendelen.

I tilfeller der hvitboken om kryptoeiendeler ikke utarbeides av personene omhandlet i første ledd bokstav a), b) og c), skal hvitboken om kryptoeiendeler også angi identiteten til den personen som har utarbeidet hvitboken om kryptoeiendeler, og grunnen til at vedkommende har utarbeidet den.

2. Alle opplysningene omhandlet i nr. 1 skal være balanserte, klare og ikke villedende. Hvitboken om kryptoeiendeler skal ikke inneholde vesentlige mangler og skal utformes i en kortfattet og lett forståelig form.

3. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde følgende klare og tydelige erklæring på første side:

«Denne hvitboken om kryptoeiendeler har ikke blitt godkjent av en vedkommende myndighet i en medlemsstat i Den europeiske union. Tilbyderen av kryptoeiendelen er eneansvarlig for innholdet i denne hvitboken om kryptoeiendeler.»

Dersom hvitboken om kryptoeiendeler utarbeides av den personen som søker om opptak til handel, eller av en operatør av en handelsplattform, skal det i erklæringen omhandlet i første ledd vises til «person som søker om opptak til handel» eller «operatør av handelsplattformen» i stedet for «tilbyder».

4. Hvitboken om kryptoeiendeler skal ikke inneholde noen påstander om kryptoeiendelens framtidige verdi, bortsett fra erklæringen omhandlet i nr. 5.

5. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde en klar og utvetydig erklæring om at

a) kryptoeiendelen helt eller delvis kan tape sin verdi,

b) kryptoeiendelen ikke nødvendigvis alltid kan overdras,

c) kryptoeiendelen ikke nødvendigvis er likvid,

d) dersom tilbudet til offentligheten gjelder et nyttetoken, kan dette nyttetokenet ikke nødvendigvis veksles mot den varen eller tjenesten som det er gitt løfte om i hvitboken om kryptoeiendeler, særlig dersom kryptoeiendelsprosjektet mislykkes eller avbrytes,

e) kryptoeiendelen ikke er omfattet av erstatningsordningene for investorer i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 97/9/EF[35] ,

f) kryptoeiendelen ikke er omfattet av innskuddsgarantiordningene i henhold til direktiv 2014/49/EU.

6. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde en erklæring fra ledelsesorganet for tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel, eller operatøren av handelsplattformen. Denne erklæringen skal settes inn etter erklæringen omhandlet i nr. 3 og skal bekrefte at hvitboken er i samsvar med kravene i denne avdelingen, at de opplysningene som gis i hvitboken, så langt ledelsesorganet kjenner til er balanserte, klare og ikke villedende, og at hvitboken ikke utelater noe som kan påvirke innholdet i den.

7. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde et sammendrag som settes inn etter erklæringen omhandlet i nr. 6, som i et kort og ikke-teknisk språk skal gi nøkkelinformasjon om tilbudet til offentligheten om kryptoeiendelen eller om det planlagte opptaket til handel. Sammendraget skal være lett forståelig og presenteres og utformes i et klart og fyllestgjørende format, med tilstrekkelig store, lesbare bokstaver. Sammendraget av hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde hensiktsmessige opplysninger om den aktuelle kryptoeiendelens egenskaper med sikte på å hjelpe potensielle innehavere av kryptoeiendelen med å ta en velbegrunnet beslutning.

Sammendraget skal inneholde en advarsel om at

a) det bør leses som en innledning til hvitboken om kryptoeiendeler,

b) den potensielle innehaveren bør basere enhver beslutning om å kjøpe kryptoeiendelen på innholdet i hele hvitboken om kryptoeiendeler, og ikke bare på sammendraget,

c) tilbudet til offentligheten om kryptoeiendelen ikke utgjør et tilbud om eller en oppfordring til å kjøpe finansielle instrumenter, og at et slikt tilbud eller en slik oppfordring bare kan gis et prospekt eller andre tilbudsdokumenter i henhold til gjeldende nasjonal rett,

d) hvitboken om kryptoeiendeler ikke utgjør et prospekt som omhandlet i europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/1129[36] eller et annet tilbudsdokument i henhold til unionsretten eller nasjonal rett.

8. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde datoen for meldingen om den og en innholdsfortegnelse.

9. Hvitboken om kryptoeiendeler skal utarbeides på et av hjemstatens offisielle språk eller på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser.

Dersom kryptoeiendelen også tilbys i en annen medlemsstat enn hjemstaten, skal hvitboken om kryptoeiendeler også utarbeides på et offisielt språk i vertsstaten eller på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser.

10. Hvitboken om kryptoeiendeler skal gjøres tilgjengelig i et maskinleselig format.

11. ESMA skal i samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -formater og -maler i henhold til nr. 10.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske gjennomføringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

12. ESMA skal i samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for innholdet, metodene og presentasjonen av de opplysningene som er omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav j), med hensyn til bærekraftsindikatorene i forbindelse med negative klimapåvirkninger og andre miljørelaterte negative påvirkninger.

Når ESMA utarbeider utkastene til tekniske reguleringsstandarder som er omhandlet i første ledd, skal den ta hensyn til de ulike typene konsensusmekanismer som brukes for å validere transaksjoner med kryptoeiendeler, deres insentivstrukturer og bruken av energi, fornybar energi og naturressurser, avfallsproduksjon og klimagassutslipp. ESMA skal ajourføre de tekniske reguleringsstandardene i lys av utviklingen av regelverk og teknologi.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 7

Markedsføringsmateriell

1. Markedsføringsmateriell som gjelder et tilbud til offentligheten om en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken, eller opptak til handel av en slik kryptoeiendel, skal oppfylle alle følgende krav:

a) Markedsføringsmateriellet kan klart identifiseres som dette.

b) Opplysningene i markedsføringsmateriellet er balanserte, klare og ikke villedende.

c) Opplysningene i markedsføringsmateriellet stemmer overens med opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler, dersom en slik hvitbok kreves i henhold til artikkel 4 eller 5.

d) Markedsføringsmateriellet angir klart at en hvitbok om kryptoeiendeler har blitt offentliggjort, og angir klart adressen til nettstedet til tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel, eller operatøren av handelsplattformen for den aktuelle kryptoeiendelen, sammen med et telefonnummer og en e-postadresse for å kontakte vedkommende person.

e) Markedsføringsmateriellet inneholder følgende klare og tydelige erklæring:

«Dette markedsføringsmateriellet om kryptoeiendeler har ikke blitt gjennomgått eller godkjent av en vedkommende myndighet i en medlemsstat i Den europeiske union. Tilbyderen av kryptoeiendelen er eneansvarlig for innholdet i dette markedsføringsmateriellet om kryptoeiendeler.»

Dersom markedsføringsmateriellet utarbeides av den personen som søker om opptak til handel, eller av en operatør av en handelsplattform, skal det i erklæringen omhandlet i første ledd bokstav e) vises til «person som søker om opptak til handel» eller «operatør av handelsplattformen» i stedet for «tilbyder».

2. Dersom det kreves en hvitbok om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 4 eller 5, skal markedsføringsmateriell ikke spres før hvitboken om kryptoeiendeler offentliggjøres. Muligheten for at tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel, eller operatøren av en handelsplattform kan foreta markedssonderinger, skal ikke berøres.

3. Vedkommende myndighet i den medlemsstaten der markedsføringsmateriellet spres, skal ha myndighet til å vurdere overholdelsen av nr. 1 med hensyn til dette markedsføringsmateriellet.

Når det er nødvendig, skal vedkommende myndighet i hjemstaten bistå vedkommende myndighet i den medlemsstaten der markedsføringsmateriellet spres, med å vurdere om markedsføringsmateriellet er i samsvar med opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler.

4. Dersom vedkommende myndighet i en vertsstat utøver sin tilsyns- og undersøkelsesmyndighet i henhold til artikkel 94 i forbindelse med håndhevingen av denne artikkelen, skal dette uten unødig opphold meddeles vedkommende myndighet i hjemstaten for tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel, eller operatøren av handelsplattformen for kryptoeiendelene.

Artikkel 8

Melding om hvitboken om kryptoeiendeler og om markedsføringsmateriellet

1. Tilbydere, personer som søker om opptak til handel, eller operatører av handelsplattformer for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken skal gi vedkommende myndighet i sin hjemstat melding om sin hvitbok om kryptoeiendeler.

2. Markedsføringsmateriellet skal på anmodning meddeles vedkommende myndighet i hjemstaten og vedkommende myndighet i vertsstaten når den er rettet mot potensielle innehavere av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken i disse medlemsstatene.

3. Vedkommende myndigheter skal ikke kreve forhåndsgodkjenning av hvitbøker om kryptoeiendeler eller av tilhørende markedsføringsmateriell før den respektive offentliggjøringen av dem/det.

4. Meldingen om hvitboken om kryptoeiendeler omhandlet i nr. 1 skal følges av en redegjørelse for grunnene til at den kryptoeiendelen som beskrives i hvitboken om kryptoeiendeler, ikke bør anses som

a) en kryptoeiendel som er utelukket fra denne forordningens virkeområde i samsvar med artikkel 2 nr. 4,

b) et e-pengetoken eller

c) et eiendelsbasert token.

5. Minst 20 virkedager før datoen for offentliggjøring av hvitboken om kryptoeiendeler skal det gis melding til vedkommende myndighet i hjemstaten om de elementene som er omhandlet i nr. 1 og 4.

6. Tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, skal sammen med meldingen omhandlet i nr. 1 gi vedkommende myndighet i sin hjemstat en liste over eventuelle vertsstater der de har til hensikt å tilby sine kryptoeiendeler til offentligheten eller til hensikt å søke om opptak til handel. De skal også underrette vedkommende myndighet i sin hjemstat om startdatoen for det planlagte tilbudet til offentligheten eller det planlagte opptaket til handel og om en eventuell endring av denne datoen.

Vedkommende myndighet i hjemstaten skal underrette det felles kontaktpunktet i vertsstatene om det planlagte tilbudet til offentligheten eller det planlagte opptaket til handel og gi dette felles kontaktpunktet melding om den tilsvarende hvitboken om kryptoeiendeler innen fem virkedager etter mottaket av listen omhandlet i første ledd.

7. Vedkommende myndighet i hjemstaten skal meddele ESMA de opplysningene som er omhandlet i nr. 1, 2 og 4, samt startdatoen for det planlagte tilbudet til offentligheten eller det planlagte opptaket til handel og eventuelle endringer av denne datoen. Den skal meddele disse opplysningene innen fem virkedager etter at de er mottatt fra tilbyderen eller fra den personen som søker om opptak til handel.

ESMA skal gjøre hvitboken om kryptoeiendeler tilgjengelig i registeret i henhold til artikkel 109 nr. 2 innen startdatoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

Artikkel 9

Offentliggjøring av hvitboken om kryptoeiendeler og av markedsføringsmateriellet

1. Tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, skal på sitt nettsted offentliggjøre sine hvitbøker om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, markedsføringsmateriellet, som skal være offentlig tilgjengelig i rimelig tid før, og under alle omstendigheter før startdatoen for, tilbudet til offentligheten om disse kryptoeiendelene eller opptaket til handel av disse kryptoeiendelene. Hvitbøkene om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, markedsføringsmateriellet skal forbli tilgjengelig på nettstedet til tilbyderne eller de personene som søker om opptak til handel, så lenge kryptoeiendelene innehas av offentligheten.

2. De offentliggjorte hvitbøkene om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, markedsføringsmateriellet skal være identisk med den versjonen som er meddelt vedkommende myndighet i samsvar med artikkel 8 eller eventuelt med den versjonen som er endret i samsvar med artikkel 12.

Artikkel 10

Resultatet av tilbudet til offentligheten og beskyttelsestiltak

1. Tilbydere av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken som fastsetter en frist for sitt tilbud til offentligheten om disse kryptoeiendelene, skal på sitt nettsted offentliggjøre resultatet av tilbudet til offentligheten innen 20 virkedager etter tegningsperiodens utløp.

2. Tilbydere av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken som fastsetter en frist for sitt tilbud til offentligheten om disse kryptoeiendelene, skal på sitt nettsted løpende og minst en gang per måned offentliggjøre antallet kryptoeiendelsenheter som er i omløp.

3. Tilbydere av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken som fastsetter en frist for sitt tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler, skal ha innført effektive ordninger for å overvåke og beskytte de midlene eller andre kryptoeiendelene som er frambrakt i forbindelse med tilbudet til offentligheten. For dette formålet skal disse tilbyderne sikre at de midlene eller kryptoeiendelene som samles inn i forbindelse med tilbudet til offentligheten, oppbevares i depot av en av eller begge følgende:

a) En kredittinstitusjon, dersom midlene er frambrakt i forbindelse med tilbudet til offentligheten.

b) En yter av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder.

4. Når tilbudet til offentligheten ikke har noen frist, skal tilbyderen overholde nr. 3 i denne artikkelen til den ikke-profesjonelle innehaverens angrerett i henhold til artikkel 13 har utløpt.

Artikkel 11

Rettigheter for tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken

1. Etter offentliggjøring av hvitboken om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 9 og, dersom det er relevant, den endrede hvitboken om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 12, kan tilbydere tilby andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken i hele Unionen, og disse kryptoeiendelene kan opptas til handel på en handelsplattform for kryptoeiendeler i Unionen.

2. Tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, og som har offentliggjort en hvitbok om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 9 og, dersom det er relevant, en endret hvitbok om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 12, skal ikke være omfattet av ytterligere opplysningskrav med hensyn til tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel av denne kryptoeiendelen.

Artikkel 12

Endring av offentliggjorte hvitbøker om kryptoeiendeler og av offentliggjort markedsføringsmateriell

1. Tilbydere, personer som søker om opptak til handel, eller operatører av en handelsplattform for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken skal endre sine offentliggjorte hvitbøker om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, sitt offentliggjorte markedsføringsmateriell, når det foreligger en vesentlig ny omstendighet, vesentlig feil eller vesentlig unøyaktighet som kan påvirke vurderingen av kryptoeiendelene. Dette kravet gjelder så lenge tilbudet til offentligheten varer, eller så lenge kryptoeiendelen er opptatt til handel.

2. Tilbydere, personer som søker om opptak til handel, eller operatører av en handelsplattform for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, skal minst sju virkedager før offentliggjøringen gi vedkommende myndighet i sin hjemstat melding om de endrede hvitbøkene om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, endret markedsføringsmateriell og den planlagte offentliggjøringsdatoen, herunder grunnen til endringene.

3. På offentliggjøringsdatoen eller tidligere dersom vedkommende myndighet krever det, skal tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel, eller operatøren av handelsplattformen omgående informere offentligheten på sitt nettsted om at det er gitt melding om en endret hvitbok om kryptoeiendeler til vedkommende myndighet i hjemstaten, og gi et kort sammendrag av grunnene til at det er gitt melding om at hvitboken om kryptoeiendeler er endret.

4. Opplysningenes rekkefølge i en endret hvitbok om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, i endret markedsføringsmateriell skal være i samsvar med den hvitboken om kryptoeiendeler eller det markedsføringsmateriellet som er offentliggjort i samsvar med artikkel 9.

5. Innen fem virkedager etter mottaket av den endrede hvitboken om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, av det endrede markedsføringsmateriellet skal vedkommende myndighet i hjemstaten informere vedkommende myndighet i de vertsstatene som er omhandlet i artikkel 8 nr. 6, om den endrede hvitboken om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, det endrede markedsføringsmateriellet og underrette ESMA om meldingen og offentliggjøringsdatoen.

ESMA skal etter offentliggjøringen gjøre den endrede hvitboken om kryptoeiendeler tilgjengelig i registeret i henhold til artikkel 109 nr. 2.

6. Tilbydere, personer som søker om opptak til handel, eller operatører av handelsplattformer for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, skal offentliggjøre den endrede hvitboken om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, det endrede markedsføringsmateriellet, herunder grunnene til en slik endring, på sitt nettsted i samsvar med artikkel 9.

7. Den endrede hvitboken om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, det endrede markedsføringsmateriellet skal være tidsstemplet. Den sist endrede hvitboken om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, det endrede markedsføringsmateriellet skal være merket som den gjeldende versjonen. Alle endrede hvitbøker om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, alt endret markedsføringsmateriell skal forbli tilgjengelig på utstederens nettsted så lenge kryptoeiendelene innehas av offentligheten.

8. Dersom tilbudet til offentligheten gjelder et nyttetoken som gir tilgang til varer eller tjenester som ennå ikke finnes eller ennå ikke er i drift, skal fristen på tolv måneder omhandlet i artikkel 4 nr. 6 ikke forlenges dersom det foretas endringer i den endrede hvitboken om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, i det endrede markedsføringsmateriellet.

9. Eldre versjoner av hvitboken om kryptoeiendeler og markedsføringsmateriellet skal forbli offentlig tilgjengelig på nettstedet for tilbydere, personer som søker om opptak til handel, eller operatører av handelsplattformer i minst ti år etter datoen for offentliggjøringen av de eldre versjonene med en tydelig advarsel om at de ikke lenger er gyldige, og med en hyperlenke til den bestemte delen av nettstedet der den seneste versjonen av disse dokumentene er offentliggjort.

Artikkel 13

Angrerett

1. Ikke-profesjonelle innehavere som kjøper andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, enten direkte fra en tilbyder eller fra en yter av kryptoeiendelstjenester som plasserer kryptoeiendeler på vegne av vedkommende tilbyder, skal ha angrerett.

Ikke-profesjonelle innehavere skal ha en frist på 14 kalenderdager til å trekke seg fra avtalen om kjøp av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken uten å pådra seg gebyrer eller kostnader og uten at de må gi en begrunnelse. Den perioden da denne angreretten kan utøves, skal løpe fra den datoen da den ikke-profesjonelle innehaveren inngikk avtalen om å kjøpe disse kryptoeiendelene.

2. Alle betalinger som mottas fra en ikke-profesjonell innehaver, herunder eventuelle avgifter, skal tilbakebetales uten unødig forsinkelse og under ingen omstendigheter senere enn 14 dager fra den datoen da tilbyderen eller yteren av kryptoeiendelstjenester som plasserer kryptoeiendeler på vegne av vedkommende tilbyder, underrettes om den ikke-profesjonelle innehaverens beslutning om å trekke seg fra avtalen om å kjøpe disse kryptoeiendelene.

Slik tilbakebetaling skal foretas ved bruk av det samme betalingsmiddelet som den ikke-profesjonelle innehaveren brukte til den opprinnelige handelen, med mindre den ikke-profesjonelle innehaveren uttrykkelig har godtatt noe annet, og forutsatt at den ikke-profesjonelle innehaveren ikke ilegges noen gebyrer eller kostnader som følge av tilbakebetalingen.

3. Tilbydere av kryptoeiendeler skal gi opplysninger om angreretten omhandlet i nr. 1 i sin hvitbok om kryptoeiendeler.

4. Angreretten omhandlet i nr. 1 får ikke anvendelse dersom kryptoeiendelene har blitt opptatt til handel før den ikke-profesjonelle innehaveren kjøpte dem.

5. Dersom tilbydere har fastsatt en frist for sitt tilbud til offentligheten om slike kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 10, kan angreretten ikke utøves etter tegningsperiodens utløp.

Artikkel 14

Forpliktelser for tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken

1. Tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, skal

a) opptre ærlig, redelig og profesjonelt,

b) kommunisere med innehavere og potensielle kryptoeiendelsinnehavere på en måte som er balansert, klar og ikke villedende,

c) identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om eventuelle interessekonflikter som kan oppstå,

d) vedlikeholde alle sine systemer og sikkerhetsprotokoller for tilgang i samsvar med egnede EU-standarder.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav d) skal ESMA i samarbeid med EBA innen 30. desember 2024 utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 for å spesifisere EU-standardene.

2. Tilbydere og personer som søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, skal opptre i slike kryptoeiendelsinnehaveres interesse og behandle dem likt, med mindre det gis opplysninger om fortrinnsbehandling av spesifikke innehavere og grunnene til denne fortrinnsbehandlingen i hvitboken om kryptoeiendeler og, når det er relevant, i markedsføringsmateriellet.

3. Dersom et tilbud til offentligheten om en annen kryptoeiendel enn et eiendelsbasert token eller e-pengetoken annulleres, skal tilbydere av en slik kryptoeiendel sikre at eventuelle midler som er samlet inn fra innehavere eller potensielle innehavere, behørig tilbakebetales til dem senest 25 kalenderdager etter annulleringsdatoen.

Artikkel 15

Ansvar for opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler

1. Dersom en tilbyder, en person som søker om opptak til handel, eller operatøren av en handelsplattform har overtrådt artikkel 6 ved å ha gitt opplysninger som ikke er fullstendige, balanserte eller klare eller er villedende, i sin hvitbok om kryptoeiendeler eller i en endret hvitbok om kryptoeiendeler, skal denne tilbyderen, personen som søker om opptak til handel, eller operatøren av en handelsplattform og medlemmene av dens administrasjons-, ledelses- eller kontrollorgan være ansvarlig overfor en innehaver av en kryptoeiendel for ethvert tap som følger av denne overtredelsen.

2. Enhver avtalefestet utelukkelse eller begrensning av erstatningsansvar som omhandlet i nr. 1 skal være uten rettsvirkning.

3. Når hvitboken om kryptoeiendeler og markedsføringsmateriellet utarbeides av operatøren av handelsplattformen i samsvar med artikkel 5 nr. 3, skal den personen som søker om opptak til handel, også holdes ansvarlig dersom vedkommende gir opplysninger som ikke er fullstendige, balanserte eller klare eller er villedende, til operatøren av handelsplattformen.

4. Innehaveren av en kryptoeiendel skal ha ansvar for å framlegge bevis for at tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel, eller operatøren av en handelsplattform for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, har overtrådt artikkel 6 ved å gi opplysninger som ikke er fullstendige, balanserte eller klare eller er villedende, og at tillit til slike opplysninger har påvirket innehaverens beslutning om å kjøpe, selge eller veksle den aktuelle kryptoeiendelen.

5. Tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel, eller operatøren av handelsplattformen og medlemmene av dennes administrasjons-, ledelses- eller kontrollorgan skal ikke være ansvarlige overfor en innehaver av en kryptoeiendel for tap som følge av tillit til opplysningene i et sammendrag som omhandlet i artikkel 6 nr. 7, herunder eventuelle oversettelser av det, med mindre sammendraget

a) er villedende, unøyaktig eller ikke i samsvar, lest sammen med de andre delene av hvitboken om kryptoeiendeler, eller

b) ikke, når det leses sammen med de øvrige delene av hvitboken om kryptoeiendeler, inneholder nøkkelinformasjon som gjør at potensielle innehavere av kryptoeiendelen lettere kan vurdere om de vil kjøpe en slik kryptoeiendel.

6. Denne artikkelen berører ikke noe annet erstatningsansvar som gjelder i henhold til nasjonal rett.

Avdeling III

Eiendelsbaserte token

Kapittel 1

Tillatelse til å tilby eiendelsbaserte token til offentligheten og til å søke om opptak til handel av slike

Artikkel 16

Tillatelse

1. En person skal ikke tilby et eiendelsbasert token til offentligheten eller søke om at det opptas til handel i Unionen, med mindre denne personen er utstederen av dette eiendelsbaserte tokenet og er

a) en juridisk person eller et annet foretak som er etablert i Unionen og har fått tillatelse av vedkommende myndighet i sin hjemstat i samsvar med artikkel 21, eller

b) en kredittinstitusjon som oppfyller kravene i artikkel 17.

Uten hensyn til første ledd kan andre personer etter skriftlig samtykke fra utstederen av et eiendelsbasert token tilby dette eiendelsbaserte tokenet til offentligheten eller søke om at det opptas til handel. Disse personene skal overholde artikkel 27, 29 og 40.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav a) kan andre foretak utstede eiendelsbaserte token bare dersom deres juridiske form sikrer et vernenivå for tredjeparters interesser som tilsvarer det som ytes av juridiske personer, og dersom de er underlagt et tilsvarende tilsyn som er hensiktsmessig for deres juridiske form.

2. Nr. 1 får ikke anvendelse dersom

a) den gjennomsnittlige utestående verdien av det eiendelsbaserte tokenet, beregnet ved utgangen av hver kalenderdag i en periode på tolv måneder, aldri har oversteget 5 000 000 euro eller det tilsvarende beløpet i en annen valuta, og utstederen ikke er tilknyttet et nettverk av andre fritatte utstedere, eller

b) tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet er rettet bare til profesjonelle investorer, og det eiendelsbaserte tokenet bare kan innehas av slike profesjonelle investorer.

Når dette nummeret får anvendelse, skal utstedere av eiendelsbaserte token utarbeide en hvitbok om kryptoeiendeler som omhandlet i artikkel 19 og gi vedkommende myndighet i sin hjemstat melding om denne hvitboken om kryptoeiendeler og, på anmodning, melding om eventuelt markedsføringsmateriell .

3. Den tillatelsen som vedkommende myndighet gir en person som omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav a), skal være gyldig for hele Unionen og gjøre det mulig for en utsteder av et eiendelsbasert token å tilby det eiendelsbaserte tokenet som den har fått tillatelse for, til offentligheten i hele Unionen eller å søke om opptak til handel av et slikt eiendelsbasert token.

4. Vedkommende myndighets godkjenning av utstederens hvitbok om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17 nr. 1 eller artikkel 21 nr. 1, eller av en endret hvitbok om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 25 skal være gyldig i hele Unionen.

Artikkel 17

Krav for kredittinstitusjoner

1. Et eiendelsbasert token utstedt av en kredittinstitusjon kan tilbys eller opptas til handel dersom kredittinstitusjonen

a) utarbeider en hvitbok om kryptoeiendeler som omhandlet i artikkel 19 for det eiendelsbaserte tokenet, framlegger hvitboken om kryptoeiendeler for vedkommende myndighet i hjemstaten med sikte på godkjenning i samsvar med prosedyren i de tekniske reguleringsstandardene som er vedtatt i henhold til nr. 8 i denne artikkelen, og hvitboken om kryptoeiendeler godkjennes av vedkommende myndighet,

b) minst 90 virkedager før utstedelsen av det første eiendelsbaserte tokenet gir den respektive vedkommende myndigheten melding med følgende opplysninger:

i) En virksomhetsplan som angir den forretningsmodellen som kredittinstitusjonen har til hensikt å følge.

ii) En juridisk uttalelse om at det eiendelsbaserte tokenet ikke anses som verken

– en kryptoeiendel som er utelukket fra denne forordningens virkeområde i samsvar med artikkel 2 nr. 4,

– et e-pengetoken.

iii) En detaljert beskrivelse av styringsordningene omhandlet i artikkel 34 nr. 1.

iv) Retningslinjene og prosedyrene oppført i artikkel 34 nr. 5 første ledd.

v) En beskrivelse av de avtalefestede ordningene med tredjepartsenheter som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 andre ledd.

vi) En beskrivelse av retningslinjene for kontinuitet i virksomheten omhandlet i artikkel 34 nr. 9.

vii) En beskrivelse av internkontrollordningene og risikostyringsprosedyrene omhandlet i artikkel 34 nr. 10.

viii) En beskrivelse av de systemene og prosedyrene som er innført for å sikre tilgjengeligheten, autentisiteten, integriteten og fortroligheten til data omhandlet i artikkel 34 nr. 11.

2. En kredittinstitusjon som tidligere har underrettet vedkommende myndighet om utstedelse av et annet eiendelsbasert token i samsvar med nr. 1 bokstav b), skal ikke være forpliktet til å inngi de opplysningene som den tidligere har inngitt til vedkommende myndighet, dersom slike opplysninger er identiske. Når kredittinstitusjonen inngir de opplysningene som er oppført i nr. 1 bokstav b), skal den uttrykkelig bekrefte at opplysninger som ikke inngis på nytt, fortsatt er à jour.

3. Vedkommende myndighet som mottar en melding omhandlet i nr. 1 bokstav b), skal innen 20 virkedager etter mottaket av opplysningene i den, vurdere om opplysningene som kreves i nevnte bokstav, er gitt. Dersom vedkommende myndighet fastslår at en melding ikke er fullstendig fordi det mangler opplysninger, skal den umiddelbart underretter den kredittinstitusjonen som har sendt meldingen, om dette, og fastsette en frist for når kredittinstitusjonen skal gi de opplysningene som mangler.

Fristen for å gi opplysninger som mangler, skal ikke overstige 20 virkedager regnet fra datoen for anmodningen. Fram til utløpet av denne fristen skal den perioden som er fastsatt i nr. 1 bokstav b), avbrytes. Vedkommende myndighet kan etter eget skjønn be om utfyllende eller klargjørende opplysninger, men dette skal ikke føre til at perioden fastsatt i nr. 1 bokstav b) avbrytes.

Kredittinstitusjonen skal ikke tilby det eiendelsbaserte tokenet til offentligheten eller søke om opptak til handel av det så lenge meldingen er ufullstendig.

4. En kredittinstitusjon som utsteder eiendelsbaserte token, herunder signifikante eiendelsbaserte token, skal ikke være omfattet av artikkel 16, 18, 20, 21, 24, 35, 41 eller 42.

5. Vedkommende myndighet skal uten opphold formidle til ESB de fullstendige opplysningene som er mottatt i henhold til nr. 1, og dersom kredittinstitusjonen er etablert i en medlemsstat som har en annen offisiell valuta enn euro, eller dersom det eiendelsbaserte tokenet viser til en annen offisiell medlemsstatsvaluta enn euro, også til sentralbanken i vedkommende medlemsstat.

ESB og, dersom det er relevant, medlemsstatens sentralbank som omhandlet i første ledd skal innen 20 virkedager etter mottaket av de fullstendige opplysningene avgi en uttalelse om disse opplysningene og oversende denne uttalelse til vedkommende myndighet.

Vedkommende myndighet skal kreve at kredittinstitusjonen ikke tilbyr det eiendelsbaserte tokenet til offentligheten eller søker om opptak til handel av det dersom ESB eller, dersom det er relevant, medlemsstatens sentralbank som omhandlet i første ledd avgir en negativ uttalelse med begrunnelse i en risiko for velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten.

6. Vedkommende myndighet skal formidle til ESMA de opplysningene som er angitt i artikkel 109 nr. 3, etter å ha kontrollert at de opplysningene som er mottatt i henhold til nr. 1 i denne artikkelen, er fullstendige.

ESMA skal gjøre disse opplysningene tilgjengelige i registeret i henhold til artikkel 109 nr. 3 innen startdatoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

7. Den relevante vedkommende myndigheten skal innen to virkedager etter tilbakekallingen av tillatelsen underrette ESMA om tilbakekallingen av tillatelsen til en kredittinstitusjon som utsteder eiendelsbaserte token. EMSA skal uten unødig opphold gjøre opplysningene om slik tilbakekalling tilgjengelige i registeret i henhold til artikkel 109 nr. 3.

8. EBA skal i nært samarbeid med ESMA og ESB utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder som nærmere angir prosedyren for godkjenning av en hvitbok om kryptoeiendeler som omhandlet i nr. 1 bokstav a).

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 18

Søknad om tillatelse

1. Juridiske personer og andre foretak som har til hensikt å tilby eiendelsbaserte token til offentligheten eller søke om opptak til handel av eiendelsbaserte token, skal inngi sin søknad om tillatelse som omhandlet i artikkel 16 til vedkommende myndighet i sin hjemstat.

2. Søknaden nevnt i nr. 1 skal inneholde alle følgende opplysninger:

a) Adressen til utstederen som inngir søknad.

b) Identifikator for juridisk person for utstederen som inngir søknad.

c) Vedtektene til utstederen som inngir søknad, dersom det er relevant.

d) En virksomhetsplan som angir den forretningsmodellen som utstederen som inngir søknad, har til hensikt å følge.

e) En juridisk uttalelse om at det eiendelsbaserte tokenet ikke anses som verken

i) en kryptoeiendel som er utelukket fra denne forordningens virkeområde i samsvar med artikkel 2 nr. 4, eller

ii) et e-pengetoken.

f) En detaljert beskrivelse av styringsordningene til utstederen som inngir søknad, som omhandlet i artikkel 34 nr. 1.

g) Dersom det finnes samarbeidsordninger med spesifikke ytere av kryptoeiendelstjenester, en beskrivelse av deres internkontrollordninger og -prosedyrer som skal sikre oppfyllelse av forpliktelsene knyttet til hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme i henhold til direktiv (EU) 2015/849.

h) Identiteten til medlemmene av ledelsesorganet for utstederen som inngir søknad.

i) Dokumentasjon på at personene nevnt i bokstav h) har tilstrekkelig god vandel og tilstrekkelige kunnskaper, ferdigheter og erfaringer til å lede utstederen som inngir søknad.

j) Dokumentasjon på at alle aksjeeiere eller deltakere som direkte eller indirekte innehar en kvalifiserende eierandel i utstederen som inngir søknad, har tilstrekkelig god vandel.

k) En hvitbok om kryptoeiendeler som omhandlet i artikkel 19.

l) Retningslinjene og framgangsmåtene nevnt i artikkel 34 nr. 5 første ledd.

m) En beskrivelse av de avtalefestede ordningene med tredjepartsenheter som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 andre ledd.

n) En beskrivelse av retningslinjene for kontinuitet i virksomheten som omhandlet i artikkel 34 nr. 9, for utstederen som inngir søknad.

o) En beskrivelse av internkontrollordningene og risikostyringsprosedyrene omhandlet i artikkel 34 nr. 10.

p) En beskrivelse av de systemene og prosedyrene som er innført for å sikre tilgjengeligheten, autentisiteten, integriteten og fortroligheten til data omhandlet i artikkel 34 nr. 11.

q) En beskrivelse av prosedyrene for klagebehandling som omhandlet i artikkel 31, for utstederen som inngir søknad.

r) Dersom det er relevant, en liste over vertsstater der utstederen som inngir søknad, har til hensikt å tilby det eiendelsbaserte tokenet til offentligheten eller har til hensikt å søke om opptak til handel av det eiendelsbaserte tokenet.

3. Utstedere som allerede har fått tillatelse når det gjelder ett eiendelsbasert token, skal ikke være forpliktet til, med sikte på tillatelse for et annet eiendelsbasert token, å inngi opplysninger som de tidligere har inngitt til vedkommende myndighet, dersom slike opplysninger ville være identiske. Når utstederen skal inngir de opplysningene som er oppført i nr. 2, skal den uttrykkelig bekrefte at opplysninger som ikke inngis på nytt, fortsatt er à jour.

4. Vedkommende myndighet skal umiddelbart, og under alle omstendigheter innen to virkedager etter at de har mottatt en søknad i henhold til nr. 1, gi utstederen som inngir søknad, skriftlig bekreftelse på at søknaden er mottatt.

5. Ved anvendelsen av nr. 2 bokstav i) og j) skal utstederen av det eiendelsbaserte tokenet som inngir søknad, framlegge dokumentasjon på alt følgende:

a) At ingen medlemmer av ledelsesorganet står oppført i et strafferegister i forbindelse med domfellelser eller sanksjoner ilagt i henhold til gjeldende handelsrett, insolvenslovgivning og lovgivning om finansielle tjenester, eller i forbindelse med bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, bedrageri eller yrkesansvar.

b) At medlemmene av ledelsesorganet for utstederen av det eiendelsbaserte tokenet som inngir søknad, samlet har tilstrekkelige kunnskaper, ferdigheter og erfaringer til å lede utstederen av det eiendelsbaserte tokenet, og at disse personene er forpliktet til å sette av tilstrekkelig tid til å utføre sine oppgaver.

c) At ingen aksjeeiere eller deltakere som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i utstederen som inngir søknad, står oppført i et strafferegister i forbindelse med domfellelser eller sanksjoner ilagt i henhold til gjeldende handelsrett, insolvenslovgivning og lovgivning om finansielle tjenester, eller i forbindelse med bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, bedrageri eller yrkesansvar.

6. EBA skal i nært samarbeid med ESMA og ESB utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder som ytterligere spesifiserer opplysningene omhandlet i nr. 2.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

7. EBA skal i nært samarbeid med ESMA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for opplysningene som skal inngå i søknaden, for å sikre ensartethet i Unionen.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 19

Innholdet i og formen på hvitboken om kryptoeiendeler for eiendelsbaserte token

1. En hvitbok om kryptoeiendeler for et eiendelsbasert token skal inneholde alle følgende opplysninger som nærmere angitt i vedlegg II:

a) Opplysninger om utstederen av det eiendelsbaserte tokenet.

b) Opplysninger om det eiendelsbaserte tokenet.

c) Opplysninger om tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet eller opptaket til handel av det.

d) Opplysninger om de rettighetene og forpliktelsene som er knyttet til det eiendelsbaserte tokenet.

e) Opplysninger om den underliggende teknologien.

f) Opplysninger om risikoene.

g) Opplysninger om eiendelsreserven.

h) Opplysninger om de viktigste negative klimapåvirkninger og andre negative miljøpåvirkninger fra den konsensusmekanismen som brukes for å utstede det eiendelsbaserte tokenet.

Hvitboken om kryptoeiendeler skal også angi identiteten til den personen, bortsett fra utstederen, som tilbyr det eiendelsbaserte tokenet til offentligheten eller søker om at det opptas til handel i henhold til artikkel 16 nr. 1 andre ledd, og grunnen til at denne personen tilbyr dette eiendelsbaserte tokenet eller søker om at det opptas til handel. I tilfeller der hvitboken om kryptoeiendeler ikke utarbeides av utstederen, skal hvitboken om kryptoeiendeler også angi identiteten til den personen som har utarbeidet hvitboken om kryptoeiendeler, og grunnen til at vedkommende har utarbeidet den.

2. Alle opplysningene omhandlet i nr. 1 skal være balanserte, klare og ikke villedende. Hvitboken om kryptoeiendeler skal ikke inneholde vesentlige mangler og skal utformes i en kortfattet og lett forståelig form.

3. Hvitboken om kryptoeiendeler skal ikke inneholde noen påstander om kryptoeiendelenes framtidige verdi, bortsett fra erklæringen omhandlet i nr. 4.

4. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde en klar og utvetydig erklæring om at

a) det eiendelsbaserte tokenet helt eller delvis kan tape sin verdi,

b) det eiendelsbaserte tokenet ikke nødvendigvis alltid kan overdras,

c) det eiendelsbaserte tokenet ikke nødvendigvis er likvid,

d) det eiendelsbaserte tokenet ikke er omfattet av erstatningsordningene for investorer i henhold til direktiv 97/9/EF,

e) det eiendelsbaserte tokenet ikke er omfattet av innskuddsgarantiordningene i henhold til direktiv 2014/49/EU.

5. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde en erklæring fra ledelsesorganet for utstederen av det eiendelsbaserte tokenet. Denne erklæringen skal bekrefte at hvitboken er i samsvar med kravene i denne avdelingen, at de opplysningene som gis i hvitboken, så langt ledelsesorganet kjenner til er balanserte, klare og ikke villedende, og at hvitboken ikke utelater noe som kan påvirke innholdet i den.

6. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde et sammendrag som settes inn etter erklæringen omhandlet i nr. 5, som i et kort og ikke-teknisk språk skal gi nøkkelinformasjon om tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet eller om det planlagte opptaket til handel av det eiendelsbaserte tokenet. Sammendraget skal være lett forståelig og presenteres og utformes i et klart og fyllestgjørende format, med tilstrekkelig store, lesbare bokstaver. Sammendraget av hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde hensiktsmessige opplysninger om det aktuelle eiendelsbaserte tokenets egenskaper med sikte på å hjelpe potensielle innehavere av dette eiendelsbaserte tokenet med å ta en velbegrunnet beslutning.

Sammendraget skal inneholde en advarsel om at

a) det bør leses som en innledning til hvitboken om kryptoeiendeler,

b) den potensielle innehaveren bør basere enhver beslutning om å kjøpe det eiendelsbaserte tokenet på innholdet i hele hvitboken om kryptoeiendeler, og ikke bare på sammendraget,

c) tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet ikke utgjør et tilbud om eller en oppfordring til å kjøpe finansielle instrumenter, og at et slikt tilbud eller en slik oppfordring bare kan gis i et prospekt eller andre tilbudsdokumenter i henhold til gjeldende nasjonal rett,

d) hvitboken om kryptoeiendeler ikke utgjør et prospekt som omhandlet i forordning (EU) 2017/1129 eller et annet tilbudsdokument i henhold til unionsretten eller nasjonal rett.

Sammendraget skal angi at innehavere av eiendelsbaserte token til enhver tid har rett til innløsning, og vilkårene for en slik innløsning.

7. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde datoen for meldingen om den og en innholdsfortegnelse.

8. Hvitboken om kryptoeiendeler skal utarbeides på et av hjemstatens offisielle språk eller på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser.

Dersom det eiendelsbaserte tokenet også tilbys i en annen medlemsstat enn utstederens hjemstat, skal hvitboken om kryptoeiendeler også utarbeides på et offisielt språk i vertsstaten eller på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser.

9. Hvitboken om kryptoeiendeler skal gjøres tilgjengelig i et maskinleselig format.

10. ESMA skal i samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -formater og .hmaler i henhold til nr. 9.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske gjennomføringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

11. ESMA skal i samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for innholdet, metodene og presentasjonen av de opplysningene som er omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav h), med hensyn til bærekraftsindikatorene i forbindelse med negative klimapåvirkninger og andre miljørelaterte negative påvirkninger.

Når ESMA utarbeider utkastene til tekniske reguleringsstandarder som er omhandlet i første ledd, skal den ta hensyn til de ulike typene konsensusmekanismer som brukes for å validere transaksjoner med kryptoeiendeler, deres insentivstrukturer og bruken av energi, fornybar energi og naturressurser, avfallsproduksjon og klimagassutslipp. ESMA skal ajourføre de tekniske reguleringsstandardene i lys av utviklingen av regelverk og teknologi.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 20

Vurdering av søknaden om tillatelse

1. Vedkommende myndigheter som mottar en søknad om tillatelse som omhandlet i artikkel 18, skal innen 25 virkedager etter at søknaden er mottatt, vurdere om den, herunder hvitboken om kryptoeiendeler omhandlet i artikkel 19, omfatter alle påkrevde opplysninger. De skal umiddelbart underrette utstederen som inngir søknad, om hvorvidt søknaden, herunder hvitboken om kryptoeiendeler, mangler påkrevde opplysninger. Dersom søknaden, herunder hvitboken om kryptoeiendeler, ikke er fullstendig, skal vedkommende myndigheter fastsette en frist for når utstederen som inngir søknad, skal legge fram eventuelle opplysninger som mangler.

2. Vedkommende myndigheter skal innen 60 virkedager etter at de har mottatt en fullstendig søknad, vurdere om utstederen som inngir søknad, oppfyller kravene i denne avdelingen, og utarbeide utkast til en fullstendig begrunnet beslutning om å gi eller nekte å gi tillatelse. I løpet av disse 60 virkedagene kan vedkommende myndigheter anmode utstederen som inngir søknad, om opplysninger til søknaden, herunder om hvitboken om kryptoeiendeler omhandlet i artikkel 19.

Vedkommende myndigheter kan i vurderingsprosessen samarbeide med vedkommende myndigheter for bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, med finansielle etterretningsenheter eller med andre offentlige organer.

3. Vurderingsperioden i henhold til nr. 1 og 2 skal avbrytes i perioden mellom datoen for vedkommende myndigheters anmodning om å få manglende opplysninger og datoen da de mottar et svar fra utstederen som inngir søknad. Avbruddet skal ikke overstige 20 virkedager. Vedkommende myndigheter kan etter eget skjønn be om utfyllende eller klargjørende opplysninger, men dette kan ikke føre til at vurderingsperioden i henhold til nr. 1 og 2 avbrytes.

4. Vedkommende myndigheter skal etter perioden på 60 virkedager som er omhandlet i nr. 2, oversende sitt utkast til beslutning og søknaden til EBA, ESMA og ESB. Dersom utstederen som inngir søknad, er etablert i en medlemsstat som ikke har euro som sin offisielle valuta, eller dersom det eiendelsbaserte tokenet viser til en offisiell medlemsstatsvaluta som ikke er euro, skal vedkommende myndigheter oversende sitt utkast til beslutning og søknaden også til sentralbanken i vedkommende medlemsstat.

5. EBA og ESMA skal på anmodning fra vedkommende myndighet og innen 20 virkedager etter at de har mottatt utkastet til beslutning og søknaden, avgi en uttalelse om sin vurdering av den juridiske uttalelsen som er omhandlet i artikkel 18 nr. 2 bokstav e), og oversende sine respektive uttalelser til den berørte vedkommende myndigheten.

ESB eller, dersom det er relevant, en sentralbank som omhandlet i nr. 4, skal innen 20 virkedager etter at den har mottatt utkastet til beslutning og søknaden, avgi en ikke-bindende uttalelse om sin vurdering av de risikoene som utstedelse av dette eiendelsbaserte tokenet kan utgjøre for den finansielle stabiliteten, velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, og den monetære suvereniteten, og skal oversende sin uttalelse til den berørte vedkommende myndigheten.

Uttalelsene omhandlet i første og andre ledd i dette nummeret skal ikke være bindende, uten at det berører artikkel 21 nr. 4.

Vedkommende myndighet skal imidlertid ta behørig hensyn til uttalelsene omhandlet i første og andre ledd i dette nummeret.

Artikkel 21

Tildeling av eller avslag på tillatelse

1. Vedkommende myndigheter skal innen 25 virkedager etter at de har mottatt uttalelsene omhandlet i artikkel 20 nr. 5, treffe en fullt begrunnet beslutning om å gi eller nekte å gi tillatelse til utstederen som inngir søknad, og innen 5 virkedager etter denne beslutningen underrette utstederen som inngir søknad. Dersom en utsteder som inngir søknad, har fått tillatelse, skal vedkommendes hvitbok om kryptoeiendeler anses som godkjent.

2. Vedkommende myndigheter skal nekte å gi tillatelse dersom det er objektive og påviselige grunner til å anse at

a) ledelsesorganet for utstederen som inngir søknad, kan være til skade for en effektiv, sunn og forsvarlig ledelse og kontinuitet i virksomheten, og hindre at det tas tilstrekkelig hensyn til kundenes interesser og markedets integritet,

b) medlemmene av ledelsesorganet ikke oppfyller kriteriene i artikkel 34 nr. 2,

c) aksjeeiere og deltakere som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler, ikke oppfyller kriteriene for tilstrekkelig god vandel i artikkel 34 nr. 4,

d) utstederen som inngir søknad, ikke oppfyller eller sannsynligvis ikke vil oppfylle noen av kravene i denne avdelingen,

e) forretningsmodellen til utstederen som inngir søknad, kan utgjøre en alvorlig trussel mot markedets integritet, den finansielle stabiliteten, velfungerende betalingssystemer eller utsetter utstederen eller sektoren for alvorlige risikoer for hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme.

3. EBA og ESMA skal innen 30. juni 2024 i fellesskap utstede retningslinjer i samsvar med henholdsvis artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010 og artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 for vurderingen av egnetheten til medlemmene av ledelsesorganet for utstedere av eiendelsbaserte token og til de aksjeeierne og deltakerne som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i utstedere av eiendelsbaserte token.

4. Vedkommende myndigheter skal også nekte å gi tillatelse dersom ESB eller, når det er relevant, sentralbanken avgir en negativ uttalelse i henhold til artikkel 20 nr. 5 på grunn av en risiko knyttet til velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten.

5. Vedkommende myndigheter skal innen to virkedager etter at tillatelsen er gitt, sende de opplysningene som er angitt i artikkel 109 nr. 3, til det felles kontaktpunktet i vertsstatene, ESMA, EBA, ESB og, når det er relevant, sentralbanken omhandlet i artikkel 20 nr. 4.

ESMA skal gjøre disse opplysningene tilgjengelige i registeret i henhold til artikkel 109 nr. 3 innen startdatoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

6. Vedkommende myndigheter skal underrette EBA, ESMA og ESB og, når det er relevant, sentralbanken omhandlet i artikkel 20 nr. 4, om alle avslag på søknader om tillatelse med en begrunnelse for beslutningen og, når det er relevant, en redegjørelse for eventuelle avvik fra uttalelsene omhandlet i artikkel 20 nr. 5.

Artikkel 22

Rapportering om eiendelsbaserte token

1. For hvert eiendelsbasert token med en utstedelsesverdi som overstiger 100 000 000 euro, skal utstederen hvert kvartal rapportere følgende opplysninger til vedkommende myndighet:

a) Antallet innehavere.

b) Verdien av det utstedte eiendelsbaserte tokenet og eiendelsreservens størrelse.

c) Transaksjonenes gjennomsnittlige antall og gjennomsnittlige samlede verdi per dag i det relevante kvartalet.

d) Et anslag over transaksjonenes gjennomsnittlige antall og gjennomsnittlige samlede verdi per dag i det relevante kvartalet som er knyttet til bruk av tokenet som byttemiddel innenfor et felles valutaområde.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav c) og d) menes med «transaksjon» enhver endring av den fysiske eller juridiske personen som har rett til det eiendelsbaserte tokenet som følge av at det eiendelsbaserte tokenet blir overført fra én adresse eller konto i et desentralisert register til en annen.

Transaksjoner som er knyttet til veksling mot midler eller andre kryptoeiendeler med utstederen eller med en yter av kryptoeiendelstjenester, bør ikke anses å være knyttet til bruk av det eiendelsbaserte tokenet som byttemiddel, med mindre det kan bevises at det eiendelsbaserte tokenet brukes til oppgjør av transaksjoner i andre kryptoeiendeler.

2. Vedkommende myndighet kan kreve at utstedere av eiendelsbaserte token overholder rapporteringsplikten som er omhandlet i nr. 1, når det gjelder eiendelsbaserte token som utstedes til en verdi under 100 000 000 euro.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester som yter tjenester knyttet til eiendelsbaserte token, skal gi utstederen av det eiendelsbaserte tokenet de opplysningene som er nødvendige for å utarbeide rapporten omhandlet i nr. 1, herunder ved å rapportere transaksjoner utenfor det desentraliserte registeret.

4. Vedkommende myndighet skal formidle de mottatte opplysningene til ESB og, når det er relevant, sentralbanken omhandlet i artikkel 20 nr. 4, og vedkommende myndigheter i vertsstatene.

5. ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken omhandlet i artikkel 20 nr. 4 kan framlegge for vedkommende myndighet sine egne anslag over det kvartalsvise gjennomsnittsantallet og den gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjoner per dag, som er knyttet til bruk av det eiendelsbaserte tokenet som byttemiddel innenfor et felles valutaområde.

6. EBA skal i nært samarbeid med ESB utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for å angi den metoden som skal brukes for å utarbeide anslag over det kvartalsvise gjennomsnittlige antallet og den kvartalsvise gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjoner per dag, som er knyttet til bruk av det eiendelsbaserte tokenet som byttemiddel innenfor et felles valutaområde.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

7. EBA skal utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -formater og -maler for rapporteringen omhandlet i nr. 1 og for framleggingen av opplysninger omhandlet i nr. 3.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 23

Begrensninger på utstedelsen av eiendelsbaserte token som er i utstrakt bruk som byttemiddel

1. Når anslaget for et eiendelsbasert token over det kvartalsvise gjennomsnittlige antallet og den gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjoner per dag, som er knyttet til bruk som byttemiddel i et felles valutaområde, overstiger henholdsvis 1 million transaksjoner og 200 000 000 euro, skal utstederen

a) slutte å utstede det eiendelsbaserte tokenet, og

b) innen 40 virkedager etter at denne terskelen ble nådd, framlegge for vedkommende myndighet en plan for å sikre at det anslåtte kvartalsvise gjennomsnittsantallet og den anslåtte gjennomsnittlige samlede verdien av disse transaksjonene per dag holdes under henholdsvis 1 million transaksjoner og 200 000 000 euro.

2. Vedkommende myndighet skal bruke opplysningene fra utstederen, sine egne anslag eller de anslagene som er framlagt av ESB eller, dersom det er relevant, sentralbanken som omhandlet i artikkel 20 nr. 4, avhengig av hva som er høyest, for å vurdere om terskelen nevnt i nr. 1 er nådd.

3. Dersom flere utstedere utsteder det samme eiendelsbaserte tokenet, skal kriteriene som er omhandlet i nr. 1, vurderes av vedkommende myndighet etter at dataene fra alle utstedere er aggregert.

4. Utstederen skal framlegge planen omhandlet i nr. 1 bokstav b) for vedkommende myndighet med sikte på godkjenning. Når det det er nødvendig, skal vedkommende myndighet kreve endringer, for eksempel fastsette et minstebeløp, for å sikre at bruken av det eiendelsbaserte tokenet som byttemiddel reduseres innen rimelig tid.

5. Vedkommende myndighet skal gi utstederen tillatelse til å utstede det eiendelsbaserte tokenet bare når det er dokumentert at det anslåtte kvartalsvise gjennomsnittsantallet og den anslåtte gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjoner per dag, som er knyttet til bruk som byttemiddel i et felles valutaområde, er lavere enn henholdsvis 1 million transaksjoner og 200 000 000 euro.

Artikkel 24

Tilbakekalling av tillatelse

1. Vedkommende myndigheter skal tilbakekalle tillatelsen til en utsteder av et eiendelsbasert token i følgende situasjoner:

a) Utstederen har innstilt sin virksomhet i seks måneder på rad, eller har ikke brukt sin tillatelse i tolv måneder på rad.

b) Utstederen har fått sin tillatelse urettmessig, for eksempel ved å gi uriktige opplysninger i søknaden om tillatelse omhandlet i artikkel 18 eller i en hvitbok om kryptoeiendeler som er endret i samsvar med artikkel 25.

c) Utstederen oppfyller ikke lenger vilkårene som gjaldt for tillatelsen.

d) Utstederen har gjort seg skyldig i alvorlig overtredelse av bestemmelsene i denne avdelingen.

e) Utstederen har vært gjenstand for en innløsningsplan.

f) Utstederen har uttrykkelig gitt avkall på sin tillatelse eller har besluttet å opphøre med sin virksomhet.

g) Utstederens virksomhet utgjør en alvorlig trussel mot markedets integritet, den finansielle stabiliteten, velfungerende betalingssystemer eller utsetter utstederen eller sektoren for alvorlige risikoer for hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme.

Utstederen av det eiendelsbaserte tokenet skal underrette sin vedkommende myndighet om enhver av de situasjonene som er omhandlet i første ledd bokstav e) og f).

2. Vedkommende myndigheter skal også tilbakekalle tillatelsen til en utsteder av et eiendelsbasert token dersom ESB eller, dersom det er relevant, en sentralbank som omhandlet i artikkel 20 nr. 4 avgir uttalelse om at det eiendelsbaserte tokenet utgjør en alvorlig trussel mot velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten.

3. Vedkommende myndigheter skal begrense mengden av et eiendelsbasert token som skal utstedes, eller fastsette et minstebeløp for det eiendelsbaserte tokenet når ESB eller, dersom det er relevant, en sentralbank som omhandlet i artikkel 20 nr. 4 avgir uttalelse om at det eiendelsbaserte tokenet utgjør en trussel mot velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten, og skal fastsette en gjeldende grense eller et minstebeløp.

4. De relevante vedkommende myndighetene skal omgående underrette vedkommende myndighet for en utsteder av et eiendelsbasert token i følgende situasjoner:

a) En tredjepartsenhet som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h) har mistet sin tillatelse som kredittinstitusjon som omhandlet i artikkel 8 i direktiv 2013/36/EU, som yter av kryptoeiendelstjenester som omhandlet i artikkel 59 i denne forordningen, som betalingsinstitusjon eller som e-pengeforetak.

b) Medlemmene av utstederens ledelsesorgan eller aksjeeiere eller deltakere som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i utstederen, har overtrådt bestemmelser i nasjonal rett som innarbeider direktiv (EU) 2015/849.

5. Vedkommende myndigheter skal tilbakekalle tillatelsen som utsteder av et eiendelsbasert token dersom de mener at situasjonene omhandlet i nr. 4 i denne artikkelen påvirker den gode vandelen til medlemmene av vedkommende tilbyders ledelsesorgan eller den gode vandelen til aksjeeiere eller deltakere som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i utstederen, eller dersom det finnes indikasjoner på at styringsordningene eller internkontrollordningene som er omhandlet i artikkel 34, ikke fungerer.

Når tillatelsen er tilbakekalt, skal utstederen av det eiendelsbaserte tokenet gjennomføre prosedyren i henhold til artikkel 47.

6. Vedkommende myndigheter skal innen to virkedager etter tilbakekallingen av tillatelsen underrette ESMA om tilbakekallingen av tillatelsen til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet. ESMA skal uten unødig opphold gjøre opplysningene om slik tilbakekalling tilgjengelig i registeret omhandlet i artikkel 109.

Artikkel 25

Endring av offentliggjorte hvitbøker om kryptoeiendeler for eiendelsbaserte token

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal gi vedkommende myndighet i sin hjemstat melding om enhver planlagt endring av sin forretningsmodell som kan få vesentlig innflytelse på en faktisk eller potensiell innehavers kjøpsbeslutning med hensyn til eiendelsbaserte token, og som inntreffer etter tillatelsen i henhold til artikkel 21 eller etter godkjenningen av hvitboken i henhold til artikkel 17 samt i forbindelse med artikkel 23. Slike endringer omfatter blant annet alle vesentlige endringer av

a) styringsordningene, herunder rapporteringslinjene til ledelsesorganet og risikostyringsrammen,

b) reserveeiendeler og oppbevaringen av reserveeiendelene,

c) de rettighetene som gis innehaverne av eiendelsbaserte token,

d) ordningen for utstedelse og innløsning av det eiendelsbaserte tokenet,

e) protokollene for validering av transaksjonene i eiendelsbaserte token,

f) hvordan utstederes desentraliserte registerteknologi fungerer, dersom de eiendelsbaserte tokenene utstedes, overføres og lagres ved hjelp av en slik desentralisert registerteknologi,

g) ordningene for å sikre eiendelsbaserte tokens likviditet, herunder retningslinjene og prosedyrene for likviditetsstyring for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token som omhandlet i artikkel 45,

h) ordningene med tredjepartsenheter, herunder for forvaltning av reserveeiendelene og investering av reserven, oppbevaring av reserveeiendeler og, dersom det er relevant, distribusjonen av de eiendelsbaserte tokenene til offentligheten,

i) prosedyren for klagebehandling,

j) risikovurderingen knyttet til hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme og de generelle retningslinjene og prosedyrene i den forbindelse.

Utstedere av eiendelsbaserte token skal underrette vedkommende myndighet i sin hjemstat minst 30 virkedager før de planlagte endringene får virkning.

2. Dersom en planlagt endring som omhandlet i nr. 1 er meldt til vedkommende myndighet, skal utstederen av et eiendelsbasert token utarbeide et utkast til en endret hvitbok om kryptoeiendeler og sikre at opplysningene i det angis i en rekkefølge er i samsvar med den opprinnelige hvitboken om kryptoeiendeler.

Utstederen av det eiendelsbaserte tokenet skal underrette vedkommende myndighet i hjemstaten om utkastet til den endrede hvitboken om kryptoeiendeler.

Vedkommende myndighet skal elektronisk bekrefte at den har mottatt utkastet til den endrede hvitboken om kryptoeiendeler så snart som mulig og senest fem virkedager etter mottaket.

Vedkommende myndighet skal godkjenne eller nekte å godkjenne utkastet til den endrede hvitboken om kryptoeiendeler innen 30 virkedager etter bekreftelsen på at det er mottatt. I forbindelse med gjennomgåelsen av utkastet til den endrede hvitboken om kryptoeiendeler kan vedkommende myndighet også anmode om ytterligere opplysninger, forklaringer eller begrunnelser som gjelder utkastet til den endrede hvitboken om kryptoeiendeler. Når vedkommende myndighet anmoder om slike utfyllende opplysninger, skal fristen på 30 virkedager begynne først når vedkommende myndighet har mottatt de utfyllende opplysningene den anmodet om.

3. Dersom vedkommende myndighet anser at endringene av en hvitbok om kryptoeiendeler potensielt er relevante for velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, og den monetære suvereniteten, skal den rådføre seg med ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken omhandlet i artikkel 20 nr. 4. Vedkommende myndighet kan i slike tilfeller også rådføre seg med EBA og ESMA.

ESB eller den relevante sentralbanken og, dersom det er relevant, EBA og ESMA skal avgi uttalelse innen 20 virkedager etter at de har mottatt anmodningen om samråd omhandlet i første ledd.

4. Dersom vedkommende myndighet godkjenner den endrede hvitboken om kryptoeiendeler, kan den kreve at utstederen av det eiendelsbaserte tokenet

a) innfører ordninger som sikrer vernet av innehavere av det eiendelsbaserte tokenet, når en potensiell endring av utstederens transaksjoner kan ha en vesentlig innvirkning på det eiendelsbaserte tokenets eller reserveeiendelenes verdi, stabilitet eller risikoer,

b) treffer hensiktsmessige korrigerende tiltak for å løse problemer som gjelder markedets integritet, den finansielle stabiliteten eller velfungerende betalingssystemer.

Vedkommende myndighet skal kreve at utstederen av det eiendelsbaserte tokenet treffer hensiktsmessige tiltak for å løse problemer som gjelder velfungerende betalingssystemer, overføringen av penge- og valutapolitikk, eller den monetære suvereniteten, dersom ESB eller, dersom det er relevant, en sentralbank som omhandlet i artikkel 20 nr. 4, foreslår slike korrigerende tiltak i forbindelse med samråd omhandlet i nr. 3 i denne artikkelen.

Når ESB og sentralbanken omhandlet i artikkel 20 nr. 4 har foreslått tiltak som skiller seg fra dem som vedkommende myndighet har krevd, skal de foreslåtte tiltakene kombineres eller, dersom det ikke er mulig, skal det strengeste tiltaket kreves.

5. Vedkommende myndighet skal oversende den endrede hvitboken om kryptoeiendeler til ESMA, de felles kontaktpunktene i vertsstatene, EBA, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i vedkommende medlemsstat innen to virkedager etter godkjenningen.

ESMA skal uten unødig opphold gjøre den endrede hvitboken om kryptoeiendeler tilgjengelig i registeret omhandlet i artikkel 109.

Artikkel 26

Ansvar for utstedere av eiendelsbaserte token med hensyn til opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler

1. Dersom en utsteder har overtrådt artikkel 19 ved å ha gitt opplysninger som ikke er fullstendige, balanserte eller klare eller er villedende, i sin hvitbok om kryptoeiendeler eller i en endret hvitbok om kryptoeiendeler, skal denne utstederen og medlemmene av dens administrasjons-, ledelses- eller kontrollorgan være ansvarlig overfor en innehaver av et slikt eiendelsbasert token for ethvert tap som følger av denne overtredelsen.

2. Enhver avtalefestet utelukkelse eller begrensning av erstatningsansvar som omhandlet i nr. 1 skal være uten rettsvirkning.

3. Innehaveren av det eiendelsbaserte tokenet skal ha ansvar for å legge fram dokumentasjon på at tilbyderen av dette eiendelsbaserte tokenet har overtrådt artikkel 19 ved å ha gitt opplysninger som ikke er fullstendige, balanserte eller klare eller er villedende, i sin hvitbok om kryptoeiendeler eller i en endret hvitbok om kryptoeiendeler, og at det å ha handlet i tillit til slike opplysninger har innvirket på innehaverens beslutning om kjøp, salg eller veksling av dette eiendelsbaserte tokenet.

4. Utstederen og medlemmene av dennes administrasjons-, ledelses- eller kontrollorganer skal ikke være ansvarlige for tap som følge av tillit til opplysningene i et sammendrag i henhold til artikkel 19, herunder eventuelle oversettelser av det, med mindre sammendraget

a) er villedende, unøyaktig eller ikke i samsvar, lest sammen med de andre delene av hvitboken om kryptoeiendeler, eller

b) ikke, når det leses sammen med de andre delene av hvitboken om kryptoeiendeler, inneholder nøkkelinformasjon som gjør at potensielle innehavere lettere kan vurdere om de vil kjøpe det eiendelsbaserte tokenet.

5. Denne artikkelen berører ikke noe annet erstatningsansvar som gjelder i henhold til nasjonal rett.

Kapittel 2

Forpliktelser for utstedere av eiendelsbaserte token

Artikkel 27

Forpliktelse til å opptre ærlig, redelig og profesjonelt og i den beste interessen for innehavere av eiendelsbaserte token

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal opptre ærlig, redelig og profesjonelt og kommunisere med innehavere og potensielle innehavere av eiendelsbaserte token på en balansert, klar og ikke villedende måte.

2. Utstedere av eiendelsbaserte token skal handle i den beste interessen for innehaverne av slike token og behandle dem likt, med mindre det foreligger opplysninger om fortrinnsbehandling i hvitboken om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, markedsføringsmateriellet.

Artikkel 28

Offentliggjøring av hvitboken om kryptoeiendeler

En utsteder av eiendelsbaserte token skal på sitt nettsted offentliggjøre den godkjente hvitboken om kryptoeiendeler omhandlet i artikkel 17 nr. 1 eller artikkel 21 nr. 1 og, dersom det er relevant, den endrede hvitboken om kryptoeiendeler omhandlet i artikkel 25. Den godkjente hvitboken om kryptoeiendeler skal gjøres offentlig tilgjengelig innen startdatoen for tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet eller opptaket til handel av dette tokenet. Den godkjente hvitboken om kryptoeiendeler og, dersom det er relevant, den endrede hvitboken om kryptoeiendeler skal forbli tilgjengelig på utstederens nettsted så lenge det eiendelsbaserte tokenet innehas av offentligheten.

Artikkel 29

Markedsføringsmateriell

1. Markedsføringsmateriell som gjelder et tilbud til offentligheten om et eiendelsbasert token eller opptak til handel av et slikt eiendelsbasert token, skal oppfylle alle følgende vilkår:

a) Markedsføringsmateriellet kan klart identifiseres som dette.

b) Opplysningene i markedsføringsmateriellet er balanserte, klare og ikke villedende.

c) Opplysningene i markedsføringsmateriellet stemmer overens med opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler.

d) Markedsføringsmateriellet angir klart at en hvitbok om kryptoeiendeler har blitt offentliggjort, og angir klart adressen til nettstedet til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet, sammen med et telefonnummer og en e-postadresse for å kontakte utstederen.

2. Markedsføringsmateriellet skal inneholde en klar og utvetydig erklæring om at innehaverne av det eiendelsbaserte tokenet til enhver tid har rett til innløsning overfor utstederen.

3. Markedsføringsmateriellet og enhver endring av det skal offentliggjøres på utstederens nettsted.

4. Vedkommende myndigheter skal ikke kreve forhåndsgodkjenning av markedsføringsmateriell før det offentliggjøres.

5. På anmodning skal det gis melding til vedkommende myndigheter om markedsføringsmateriellet.

6. Det skal ikke formidles noe markedsføringsmateriell før hvitboken om kryptoeiendeler offentliggjøres. En slik begrensning berører ikke den muligheten utstederen av det eiendelsbaserte tokenet har til å foreta markedssonderinger.

Artikkel 30

Løpende opplysninger til innehavere av eiendelsbaserte token

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal på en klar, nøyaktig og gjennomsiktig måte og på et offentlig og lett tilgjengelig sted på sitt nettsted offentliggjøre mengden av eiendelsbaserte token som er i omløp, samt verdien og sammensetningen av eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36. Disse opplysningene skal oppdateres minst hver måned.

2. Utstedere av eiendelsbaserte token skal på et offentlig og lett tilgjengelig sted på sitt nettsted så snart som mulig offentliggjøre et kort, klart, nøyaktig og gjennomsiktig sammendrag av revisjonsrapporten samt den fullstendige, uredigerte revisjonsrapporten som gjelder eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36.

3. Med forbehold for artikkel 88 skal utstedere av eiendelsbaserte token så snart som mulig og på en klar, nøyaktig og gjennomsiktig måte på et offentlig og lett tilgjengelig sted på sitt nettsted opplyse om enhver hendelse som har eller kan ha en vesentlig innvirkning på verdien av de eiendelsbaserte tokenene eller på eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36.

Artikkel 31

Prosedyrer for klagebehandling

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal fastsette og opprettholde effektive og gjennomsiktige prosedyrer for rask, balansert og ensartet behandling av klager fra innehavere av eiendelsbaserte token og andre berørte parter, herunder forbrukersammenslutninger som representerer innehavere av eiendelsbaserte token, og skal offentliggjøre beskrivelser av disse prosedyrene. Dersom eiendelsbaserte token fordeles helt eller delvis av tredjepartsenheter som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h), skal utstedere av de eiendelsbaserte tokenene fastsette prosedyrer for å lette behandlingen av slike klager mellom innehavere av de eiendelsbaserte tokenene og slike tredjepartsenheter.

2. Innehavere av eiendelsbaserte token skal kunne inngi klager vederlagsfritt til utstedere av eiendelsbaserte token eller, dersom det er relevant, til de tredjepartsenhetene som er omhandlet i nr. 1.

3. Utstedere av eiendelsbaserte token og, dersom det er relevant, de tredjepartsenhetene som er omhandlet i nr. 1, skal utarbeide en modell for inngivelse av klager, som de skal gjøre tilgjengelig for innehavere av eiendelsbaserte token, og registrere alle mottatte klager og eventuelle tiltak som er truffet.

4. Utstedere av eiendelsbaserte token skal undersøke alle klager på en rettidig og rettferdig måte og informere innehaverne av sine eiendelsbaserte token om utfallet innen en rimelig frist.

5. EBA skal i nært samarbeid med ESMA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere kravene, malene og prosedyrene for klagebehandlingen.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 32

Identifisering, forebygging, håndtering og opplysning i forbindelse med interessekonflikter

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal innføre og opprettholde effektive retningslinjer og prosedyrer for å identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter mellom seg selv og

a) deres aksjeeiere eller deltakere,

b) alle aksjeeiere eller deltakere som direkte eller indirekte innehar en kvalifiserende eierandel i utstederen,

c) medlemmene av deres ledelsesorgan,

d) deres ansatte,

e) innehaverne av eiendelsbaserte token, eller

f) enhver tredjepart som utøver en av funksjonene omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h).

2. Utstedere av eiendelsbaserte token skal særlig treffe alle hensiktsmessige tiltak for å identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter som oppstår i forbindelse med forvaltning og investering av eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36.

3. Utstedere av eiendelsbaserte token skal på et framtredende sted på sitt nettsted gi innehaverne av sine eiendelsbaserte token opplysninger av allmenn art om kilder til interessekonflikter som omhandlet i nr. 1 og om de tiltakene som er truffet for å redusere dem.

4. Opplysningene omhandlet i nr. 3 skal være tilstrekkelig nøyaktige til at potensielle innehavere av deres eiendelsbaserte token kan treffe en velbegrunnet beslutning om de eiendelsbaserte tokenene.

5. EBA skal utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere

a) kravene til retningslinjene og prosedyrene omhandlet i nr. 1,

b) nærmere opplysninger og metode i forbindelse med innholdet i opplysningene omhandlet i nr. 3.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 33

Melding om endringer til ledelsesorganet

Ytere av kryptoeiendelstjenester skal umiddelbart gi sin vedkommende myndighet melding om enhver endring i ledelsesorganet og gi sin vedkommende myndighet alle de opplysningene som er nødvendige for å vurdere samsvar med artikkel 34 nr. 2.

Artikkel 34

Styringsordninger

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal ha solide styringsordninger, herunder en klar organisasjonsstruktur med veldefinert, gjennomsiktig og konsekvent ansvarsfordeling, effektive metoder for å identifisere, styre, overvåke og rapportere de risikoene som de er eller kan bli utsatt for, samt hensiktsmessige internkontrollordninger, herunder god administrasjons- og regnskapspraksis.

2. Medlemmene av ledelsesorganet for utstedere av eiendelsbaserte token skal ha tilstrekkelig god vandel og tilstrekkelige kunnskaper, ferdigheter og erfaringer, både individuelt og kollektivt, til å utføre sine oppgaver. De skal særlig ikke være dømt for overtredelser i tilknytning til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, eller for andre overtredelser som vil påvirke deres gode vandel. De skal også vise at de klarer å sette av tilstrekkelig tid til å utføre sine oppgaver på en effektiv måte.

3. Ledelsesorganet for utstedere av eiendelsbaserte token skal vurdere og regelmessig kontrollere om retningslinjene og prosedyrene som er innført for å overholde kapittel 2, 3, 5 og 6 i denne avdelingen, er effektive, og treffe hensiktsmessige tiltak for å rette opp eventuelle mangler i den forbindelse.

4. Aksjeeiere eller deltakere som innehar en kvalifiserende eierandel i utstedere av eiendelsbaserte token, skal ha tilstrekkelig god vandel og skal særlig ikke være dømt for overtredelser i tilknytning til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, eller andre overtredelser som vil påvirke deres gode vandel.

5. Utstedere av eiendelsbaserte token skal vedta retningslinjer og prosedyrer som er tilstrekkelig effektive til å sikre at denne forordningen overholdes. Utstedere av eiendelsbaserte token skal særlig fastsette, opprettholde og gjennomføre retningslinjer og prosedyrer som gjelder

a) eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36,

b) oppbevaring av reserveeiendelene, herunder atskillelse av eiendeler, som angitt i artikkel 37,

c) de rettighetene som gis innehaverne av eiendelsbaserte token, som angitt i artikkel 39,

d) ordningen for utstedelse og innløsning av eiendelsbaserte token,

e) protokollene for validering av transaksjoner i eiendelsbaserte token,

f) hvordan utstederes desentraliserte registerteknologi fungerer, dersom de eiendelsbaserte tokenene utstedes, overføres og lagres ved hjelp av en slik desentralisert registerteknologi eller en lignende teknologi som drives av utstederne eller en tredjepart som opptrer på deres vegne,

g) ordningene for å sikre eiendelsbaserte tokens likviditet, herunder retningslinjene og prosedyrene for likviditetsstyring for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token som omhandlet i artikkel 45,

h) ordningene med tredjepartsenheter med hensyn til forvaltning av eiendelsreserven og investering av reserveeiendelene, oppbevaring av reserveeiendelene og, dersom det er relevant, distribusjonen av de eiendelsbaserte tokenene til offentligheten,

i) skriftlig samtykke fra utstederne av eiendelsbaserte token til andre personer som kan tilby eller søke om opptak til handel av de eiendelsbaserte tokenene,

j) klagebehandling i samsvar med artikkel 31,

k) interessekonflikter i samsvar med artikkel 32.

Dersom utstedere av eiendelsbaserte token deltar i ordninger som omhandlet i første ledd bokstav h), skal disse ordningene angis i en kontrakt med tredjepartsenhetene. Disse avtalefestede ordningene skal angi roller, ansvarsområder, rettigheter og forpliktelser både for utstederne av eiendelsbaserte token og for tredjepartsenhetene. Enhver avtalefestet ordning som berører flere jurisdiksjoner, skal omfatte et utvetydig lovvalg.

6. Med mindre de har iverksatt en innløsningsplan som omhandlet i artikkel 47, skal utstedere av eiendelsbaserte token anvende hensiktsmessige og forholdsmessige systemer, ressurser og prosedyrer for å sikre at deres tjenester ytes og deres virksomhet utøves kontinuerlig og regelmessig. For dette formålet skal utstedere av eiendelsbaserte token vedlikeholde alle sine systemer og sikkerhetsprotokoller for tilgang i samsvar med egnede EU-standarder.

7. Dersom utstederen av et eiendelsbasert token beslutter å slutte å yte sine tjenester og utøve sin virksomhet, herunder ved å slutte å utstede dette eiendelsbaserte tokenet, skal den framlegge en plan for vedkommende myndighet med sikte på godkjenning av slikt opphør.

8. Utstedere av eiendelsbaserte token skal kartlegge kildene til operasjonell risiko og redusere dem ved å utvikle egnede systemer, kontroller og prosedyrer.

9. Utstedere av eiendelsbaserte token skal innføre retningslinjer for kontinuitet i virksomheten og planer for å sikre, i tilfelle avbrudd i deres IKT-systemer og prosedyrer, at viktige data og funksjoner beholdes, og at deres virksomhet opprettholdes, eller der dette ikke er mulig, at slike data og funksjoner raskt gjenopprettes, og at deres virksomhet raskt gjenopptas.

10. Utstedere av eiendelsbaserte token skal innføre internkontrollordninger og effektive risikostyringsprosedyrer, herunder effektive kontroll- og sikkerhetsordninger for forvaltning av IKT-systemer som kreves i henhold til europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2022/2554[37] . Prosedyrene skal sikre en omfattende vurdering av avhengigheten av tredjepartsenheter som omhandlet i nr. 5 første ledd bokstav h) i denne artikkelen. Utstedere av eiendelsbaserte token skal regelmessig overvåke og evaluere om internkontrollordningene og risikovurderingsprosedyrene er tilstrekkelige og effektive, og treffe hensiktsmessige tiltak for å rette opp eventuelle mangler i den forbindelse.

11. Utstedere av eiendelsbaserte token skal innføre systemer og prosedyrer som er tilstrekkelige for å sikre tilgjengeligheten, autentisiteten, integriteten og fortroligheten til data som kreves i henhold til forordning (EU) 2022/2554 og i samsvar med forordning (EU) 2016/679. Disse systemene skal registrere og verne relevante data og opplysninger som samles inn og produseres i forbindelse med utstedernes virksomhet.

12. Utstedere av eiendelsbaserte token skal sikre at de regelmessig revideres av uavhengige revisorer. Resultatene av disse revisjonene skal framlegges for den berørte utstederens ledelsesorgan og stilles til rådighet for vedkommende myndighet.

13. Innen 30. juni 2024 skal EBA i nært samarbeid med ESMA og ESB utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010 som spesifiserer minsteinnholdet i styringsordningene som gjelder

a) verktøyene for å overvåke risikoene omhandlet i nr. 8,

b) planen for kontinuitet i virksomheten som omhandlet i nr. 9,

c) internkontrollordningen omhandlet i nr. 10,

d) revisjonene omhandlet i nr. 12, herunder minstekravet til dokumentasjon som skal brukes i revisjonen.

Når EBA utsteder retningslinjene omhandlet i første ledd, skal den ta hensyn til bestemmelsene om styringskrav i andre EU-regelverksakter om finansielle tjenester, herunder direktiv 2014/65/EU.

Artikkel 35

Krav til ansvarlig kapital

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal til enhver tid ha ansvarlig kapital som utgjør et beløp som minst tilsvarer det høyeste av følgende:

a) 350 000 euro.

b) 2 % av det gjennomsnittlige beløpet for eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36.

c) En firedel av det foregående årets faste kostnader.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav b) menes med det gjennomsnittlige beløpet for eiendelsreserven det gjennomsnittlige beløpet for reserveeiendelene ved utgangen av hver kalenderdag, beregnet for de siste seks månedene.

Når en utsteder tilbyr mer enn ett eiendelsbasert token, skal beløpet omhandlet i første ledd bokstav b) være lik summen av det gjennomsnittlige beløpet for de reserveeiendelene som ligger til grunn for hvert eiendelsbasert token.

Beløpet omhandlet i første ledd bokstav c) skal vurderes årlig og beregnes i samsvar med artikkel 67 nr. 3.

2. Den ansvarlige kapitalen omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen skal bestå av ren kjernekapital-poster og -instrumenter omhandlet i artikkel 26–30 i forordning (EU) nr. 575/2013, etter at fradragene er anvendt fullt ut i henhold til artikkel 36 i nevnte forordning, uten anvendelse av terskelverdiene for unntak omhandlet i artikkel 46 nr. 4 og artikkel 48 i nevnte forordning.

3. Vedkommende myndighet i hjemstaten kan kreve at en utsteder av et eiendelsbasert token skal ha en ansvarlig kapital som er opp til 20 % høyere enn det beløpet som følger av anvendelsen av nr. 1 første ledd bokstav b), dersom en vurdering av følgende tyder på en høyere grad av risiko:

a) Evalueringen av risikostyringsprosessene og internkontrollordningene til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet som omhandlet i artikkel 34 nr. 1, 8 og 10.

b) Kvaliteten på og volatiliteten til eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36.

c) De typene av rettigheter som utstederen av det eiendelsbaserte tokenet har gitt innehavere av det eiendelsbaserte tokenet i samsvar med artikkel 39.

d) Dersom eiendelsreserven omfatter investeringer, de risikoene som investeringspolitikken for eiendelsreserven utgjør.

e) Den samlede verdien av og antallet transaksjoner som er gjort opp i det eiendelsbaserte tokenet.

f) Betydningen av de markedene som det eiendelsbaserte tokenet tilbys og markedsføres på.

g) Dersom det er relevant, det eiendelsbaserte tokenets markedsverdi.

4. Vedkommende myndighet i hjemstaten kan kreve at en utsteder av et eiendelsbasert token som ikke er signifikant, skal oppfylle et eller flere av kravene i artikkel 45, dersom det er nødvendig for å håndtere den høyere graden av risikoer som er fastslått i henhold til nr. 3 i denne artikkelen, eller enhver annen risiko som artikkel 45 har som formål å håndtere, for eksempel likviditetsrisikoer.

5. Uten at det berører nr. 3, skal utstedere av eiendelsbaserte token regelmessig foreta stresstesting som tar hensyn til alvorlige, men mulige finansielle stresscenarioer, for eksempel rentesjokk, og ikke-finansielle stresscenarioer, for eksempel operasjonell risiko. På grunnlag av resultatet av stresstestingen skal vedkommende myndighet i hjemstaten, under visse omstendigheter med hensyn til risikoutsiktene og resultatet av stresstestingen, kreve at utstederen av det eiendelsbaserte tokenet skal ha en ansvarlig kapital som er mellom 20 % og 40 % høyere enn det beløpet som følger av anvendelsen av nr. 1 første ledd bokstav b).

6. EBA skal i nært samarbeid med ESMA og ESB utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere

a) prosedyren og fristen for en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token for å tilpasse seg til høyere krav til ansvarlig kapital som fastsatt i nr. 3,

b) kriteriene for å kreve en høyere ansvarlig kapital som fastsatt i nr. 3,

c) minstekravene til utforming av stresstestingsprogrammer, idet det tas hensyn til det eiendelsbaserte tokenets størrelse, kompleksitet og art, herunder, men ikke begrenset til

i) typene av stresstesting og deres viktigste formål og anvendelser,

ii) hyppigheten av de ulike stresstestingene,

iii) de interne styringsordningene,

iv) den relevante datainfrastrukturen,

v) metoden for antakelser og deres sannsynlighet,

vi) anvendelse av forholdsmessighetsprinsippet på alle minstekrav, uavhengig av om de er kvantitative eller kvalitative, og

vii) stresstestenes minstehyppighet og de felles referanseparametrene for stresstestscenarioene.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Kapittel 3

Eiendelsreserve

Artikkel 36

Forpliktelse til å ha en eiendelsreserve og sammensetningen og forvaltningen av denne reserven

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal etablere og til enhver tid opprettholde en eiendelsreserve.

Eiendelsreserven skal være sammensatt og forvaltes på en slik måte at

a) de risikoene som er knyttet til de eiendelene som de eiendelsbaserte tokenene viser til, er dekket, og

b) de likviditetsrisikoene som er knyttet til innehavernes permanente innløsningsrett, håndteres.

2. Eiendelsreserven skal av hensyn til interessen til innehaverne av eiendelsbaserte token i samsvar med gjeldende rett, være rettslig atskilt fra utstederens formue og fra eiendelsreserven som består av andre eiendelsbaserte token, slik at utstedernes kreditorer ikke har tilgang til eiendelsreserven, særlig i tilfelle av insolvens.

3. Utstedere av eiendelsbaserte token skal sikre at eiendelsreserven er operasjonelt atskilt fra deres formue og fra eiendelsreserven for andre token.

4. EBA skal i nært samarbeid med ESMA og ESB utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere likviditetskravene, idet det tas hensyn til størrelsen på, kompleksiteten av og arten av eiendelsreserven og det eiendelsbaserte tokenet.

De tekniske reguleringsstandardene skal særlig fastsette

a) den relevante prosentdelen av eiendelsreserven som forfaller på daglig basis, herunder den prosentdelen av omvendte gjenkjøpsavtaler som kan sies opp med én virkedags varsel, eller den prosentdelen av kontanter som kan tas ut med én virkedags varsel,

b) den relevante prosentdelen av eiendelsreserven som forfaller på ukentlig basis, herunder den prosentdelen av omvendte gjenkjøpsavtaler som kan sies opp med fem virkedagers varsel, eller den prosentdelen av kontanter som kan tas ut med fem virkedagers varsel,

c) andre relevante løpetider og generelle teknikker for likviditetsstyring,

d) minstebeløpene for innskudd i kredittinstitusjoner i hver offisiell valuta som det vises til, som ikke skal være lavere enn 30 % av det beløpet som det vises til i hver offisiell valuta.

Ved anvendelsen av andre ledd bokstav a), b) og c) skal EBA ta hensyn til blant annet de relevante terskelverdiene som er fastsatt i artikkel 52 i direktiv 2009/65/EF.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

5. Utstedere som tilbyr to eller flere eiendelsbaserte token til offentligheten, skal drive og opprettholde atskilte grupper av eiendelsreserver for hvert eiendelsbasert token. Hver av disse gruppene av eiendelsreserver skal forvaltes separat.

Dersom ulike utstedere av eiendelsbaserte token tilbyr det samme eiendelsbaserte tokenet til offentligheten, skal disse utstederne drive og opprettholde bare én enkelt eiendelsreserve for dette eiendelsbaserte tokenet.

6. Ledelsesorganene for utstedere av eiendelsbaserte token skal sikre en effektiv og forsvarlig forvaltning av eiendelsreserven. Utstederne skal sikre at utstedelse og innløsning av eiendelsbaserte token alltid motsvares av en tilsvarende økning eller reduksjon av eiendelsreserven.

7. Utstederen av et eiendelsbasert token skal fastsette eiendelsreservens samlede verdi ut fra markedspriser. Den samlede verdien skal minst svare til den samlede verdien av de kravene som innehaverne av det eiendelsbaserte tokenet i omløp har overfor utstederen.

8. Utstedere av eiendelsbaserte token skal ha klare og detaljerte retningslinjer som beskriver stabiliseringsmekanismen for slike token. Disse retningslinjene skal særlig

a) inneholde en liste over de eiendelene som de eiendelsbaserte tokenene viser til, og disse eiendelenes sammensetning,

b) beskrive typen av eiendeler og den nøyaktige fordelingen av eiendeler som inngår i eiendelsreserven,

c) inneholde en detaljert vurdering av risikoene, herunder kredittrisiko, markedsrisiko, konsentrasjonsrisiko og likviditetsrisiko som følger av eiendelsreserven,

d) beskrive den prosedyren som ligger til grunn for utstedelse og innløsning av de eiendelsbaserte tokenene, og den prosedyren som fører til at denne utstedelsen og innløsningen vil medføre en tilsvarende økning og reduksjon av eiendelsreserven,

e) angi om en del av eiendelsreserven investeres som fastsatt i artikkel 38,

f) dersom utstedere av eiendelsbaserte token investerer en del av eiendelsreserven som fastsatt i artikkel 38, inneholde en detaljert beskrivelse av investeringspolitikken og en vurdering av hvordan investeringspolitikken kan påvirke eiendelsreservens verdi,

g) beskrive prosedyren for kjøp av eiendelsbaserte token og for innløsning av slike token mot eiendelsreserven, og inneholde en liste over de personene eller personkategoriene som har rett til å gjøre dette.

9. Uten at det berører artikkel 34 nr. 12, skal utstedere av eiendelsbaserte token la det bli foretatt en uavhengig revisjon av eiendelsreserven, som omfatter en vurdering av overholdelsen av reglene i dette kapittelet, hver sjette måned fra datoen for deres tillatelse i henhold til artikkel 21 eller fra datoen for godkjenningen av hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17.

10. Utstederen skal underrette vedkommende myndighet om resultatene av revisjonen omhandlet i nr. 9 uten opphold og senest innen seks uker etter referansedatoen for verdsettingen. Utstederen skal offentliggjøre resultatet av revisjonen innen to uker etter datoen for meldingen til vedkommende myndighet. Vedkommende myndighet kan pålegge tilbyderen å utsette offentliggjøringen av revisjonsresultatet i tilfeller der

a) tilbyderen har blitt pålagt å gjennomføre en ordning eller tiltak for gjenoppretting i samsvar med artikkel 46 nr. 3,

b) tilbyderen har blitt pålagt å gjennomføre en innløsningsplan i samsvar med artikkel 47,

c) det anses nødvendig å beskytte de økonomiske interessene til innehavere av eiendelsbaserte token,

d) det anses nødvendig å unngå en betydelig negativ innvirkning på finanssystemet i hjemstaten eller i en annen medlemsstat.

11. Verdsettingen til markedspris som omhandlet i nr. 7 i denne artikkelen skal, når det er mulig, foretas på grunnlag av verdsetting til markedsverdi som definert i artikkel 2 nr. 8 i europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/1131[38] .

Ved en verdsetting til markedsverdi skal den mest forsvarlige delen av kjøps- og salgskursene anvendes på reserveeiendelen, med mindre reserveeiendelen kan sluttavregnes til middelkurs. Bare markedsdata av god kvalitet skal brukes, og slike data skal vurderes på grunnlag av alle følgende faktorer:

a) Antall motparter og deres kvalitet.

b) Reserveeiendelens markedsvolum og markedsomsetning.

c) Eiendelsreservens størrelse.

12. Dersom verdsetting til markedsverdi som omhandlet i nr. 11 i denne artikkelen ikke er mulig, eller dersom markedsdataene ikke er av tilstrekkelig god kvalitet, skal reserveeiendelen verdsettes konservativt ved verdsetting til modellverdi som definert i artikkel 2 nr. 9 i forordning (EU) 2017/1131.

Modellen skal gi et nøyaktig estimat for reserveeiendelens egenverdi, på grunnlag av alle følgende oppdaterte nøkkelfaktorer:

a) Den aktuelle reserveeiendelens markedsvolum og markedsomsetning.

b) Eiendelsreservens størrelse.

c) Markedsrisikoen, renterisikoen og kredittrisikoen som er knyttet til reserveeiendelen.

Ved en verdsetting til modellverdi skal metoden med verdsetting til amortisert kost, som definert i artikkel 2 nr. 10 i forordning (EU) 2017/1131, ikke anvendes.

Artikkel 37

Oppbevaring av eiendelsreserven

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal fastsette, opprettholde og gjennomføre praksiser, prosedyrer og avtalefestede ordninger for oppbevaring som til enhver tid sikrer at

a) eiendelsreserven ikke er beheftet eller pantsatt som en avtale om finansiell sikkerhetsstillelse som definert i artikkel 2 nr. 1 bokstav a) i europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/47/EF[39] ,

b) eiendelsreserven oppbevares i depot i samsvar med nr. 6 i denne artikkelen,

c) utstederne av eiendelsbaserte token har rask tilgang til eiendelsreserven med sikte på å oppfylle eventuelle krav om innløsning fra innehaverne av eiendelsbaserte token,

d) konsentrasjon av depositarer for eiendelsreserve unngås,

e) risiko for konsentrasjon av eiendelsreserven unngås.

2. Utstedere av eiendelsbaserte token som utsteder to eller flere eiendelsbaserte token i Unionen, skal ha innført retningslinjer for oppbevaring for hver gruppe av eiendelsreserve. Ulike utstedere av eiendelsbaserte token som har utstedt det samme eiendelsbaserte tokenet, skal ha og opprettholde felles retningslinjer for oppbevaring.

3. Eiendelsreserven skal senest fem virkedager etter datoen da det eiendelsbaserte tokenet ble utstedt, oppbevares i depot av en eller flere av følgende:

a) En yter av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, dersom eiendelsreserven består av kryptoeiendeler.

b) En kredittinstitusjon, for alle typer eiendelsreserven.

c) Et verdipapirforetak som yter tilknyttede tjenester i form av oppbevaring og administrasjon av finansielle instrumenter på vegne av kunder som omhandlet i avsnitt B nr. 1 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU, dersom eiendelsreserven består av finansielle instrumenter.

4. Utstedere av eiendelsbaserte token skal utvise all behørig dyktighet, omhu og aktsomhet når de velger ut, utpeker og kontrollerer ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner og verdipapirforetak som er utpekt som depositarer for eiendelsreserven som omhandlet i nr. 3. Depositaren skal være en annen juridisk person enn utstederen.

Utstedere av eiendelsbaserte token skal sikre at kredittinstitusjoner, ytere av kryptoeiendelstjenester og verdipapirforetak som er utpekt som depositarer for eiendelsreserven som omhandlet i nr. 3, har den sakkunnskapen og det omdømmet i markedet som er nødvendig for å opptre som depositarer for slike reserveeiendeler, idet det tas hensyn til regnskapspraksisen, oppbevaringsprosedyrene og internkontrollordningene til disse yterne av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonene og verdipapirforetakene. De avtalefestede ordningene mellom utstederne av eiendelsbaserte token og depositarene skal sikre at de eiendelsreserven som oppbevares i depot, beskyttes mot krav fra depositarenes kreditorer.

5. Retningslinjene og prosedyrene for oppbevaring omhandlet i nr. 1 skal fastsette utvelgingskriterier for utpeking av ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak til depositarer for eiendelsreserven, og prosedyren for å foreta en ny vurdering av slik utpeking.

Utstedere av eiendelsbaserte token skal regelmessig foreta en ny vurdering av utpekingen av ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak som depositarer for eiendelsreserven. Utstedere av eiendelsbaserte token skal med sikte på den nye vurderingen evaluere sine eksponeringer mot slike depositarer, idet det tas hensyn til hele omfanget av deres forbindelser med disse, og løpende overvåke slike depositarers finansielle situasjon.

6. Depositarer for eiendelsreserven som er omhandlet i nr. 4, skal sikre at disse reserveeiendelene oppbevares i depot på følgende måte:

a) Kredittinstitusjoner skal oppbevare midler i depot på en konto som er åpnet i kredittinstitusjonenes regnskaper.

b) For finansielle instrumenter som kan oppbevares i depot, skal kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak oppbevare i depot alle de finansielle instrumentene som kan registreres på en konto for finansielle instrumenter som er åpnet i kredittinstitusjonenes eller verdipapirforetakenes regnskaper, og alle de finansielle instrumentene som fysisk kan leveres til slike kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak.

c) For kryptoeiendeler som kan oppbevares i depot, skal ytere av kryptoeiendelstjenester oppbevare i depot de kryptoeiendelene som inngår i eiendelsreserven, eller metodene for tilgang til slike kryptoeiendeler, dersom det er relevant, i form av private kryptonøkler.

d) For andre eiendeler skal kredittinstitusjonene kontrollere at utstederne av de eiendelsbaserte tokenene er eiere av de eiendelsbaserte tokenene, og de skal føre et register over de eiendelsreserver som de er overbevist om at utstederne av de eiendelsbaserte tokenene eier.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav a) skal kredittinstitusjonene sikre at midlene er registrert i kredittinstitusjonenes regnskaper på separate kontoer i samsvar med de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider artikkel 16 i kommisjonsdirektiv 2006/73/EF[40] . Kontoen skal åpnes i navnet til utstederen av de eiendelsbaserte tokenene med sikte på å forvalte eiendelsreserver for hvert eiendelsbasert token slik at midlene som oppbevares i depot, klart kan identifiseres som tilhørende hver eiendelsreserve.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav b) skal kredittinstitusjoner og verdipapirforetak sikre at alle finansielle instrumenter som kan registreres på en konto for finansielle instrumenter som er åpnet i kredittinstitusjonenes og verdipapirforetakenes regnskaper, er registrert i kredittinstitusjonenes og verdipapirforetakenes regnskaper på separate kontoer i samsvar med de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider artikkel 16 i direktiv 2006/73/EF. Kontoen for de finansielle instrumentene skal åpnes i navnet til utstederne av de eiendelsbaserte tokenene med sikte på å forvalte eiendelsreserven for hvert eiendelsbasert token slik at de finansielle instrumentene som oppbevares i depot, klart kan identifiseres som tilhørende hver eiendelsreserve.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav c) skal ytere av kryptoeiendelstjenester utarbeide et register over posisjoner i navnet til utstederne av de eiendelsbaserte tokenene med sikte på å forvalte eiendelsreserven for hvert eiendelsbasert token slik at kryptoeiendelene som oppbevares i depot, klart kan identifiseres som tilhørende hver eiendelsreserve.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav d) skal vurderingen av hvorvidt utstederne av eiendelsbaserte token eier eiendelsreserven, baseres på opplysninger eller dokumenter som utstederne av de eiendelsbaserte tokenene framlegger, og på eventuell ekstern dokumentasjon.

7. Utpekingen av en yter av kryptoeiendelstjenester, en kredittinstitusjon eller et verdipapirforetak som depositar for eiendelsreserven i samsvar med nr. 4 i denne artikkelen skal dokumenteres gjennom en avtalefestet ordning som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 andre ledd. Disse avtalefestede ordningene skal regulere blant annet den informasjonsutvekslingen som er nødvendig for at utstederne av de eiendelsbaserte tokenene og yterne av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonene og verdipapirforetakene skal kunne utføre sine oppgaver som depositarer.

8. Yterne av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonene og verdipapirforetakene som er utpekt som depositarer i samsvar med nr. 4, skal opptre ærlig, redelig, profesjonelt, uavhengig og i samsvar med interessene til utstederne av de eiendelsbaserte tokenene og til innehaverne av slike token.

9. Yterne av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonene og verdipapirforetakene som har blitt utpekt som depositarer i samsvar med nr. 4, skal ikke utøve virksomhet knyttet til utstederne av de eiendelsbaserte tokenene, som kan skape interessekonflikter mellom disse utstederne, innehaverne av de eiendelsbaserte tokenene og dem selv, med mindre alle følgende vilkår er oppfylt:

a) Yterne av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonene eller verdipapirforetakene har funksjonelt og hierarkisk skilt utøvelsen av sine oppbevaringsoppgaver fra sine oppgaver som potensielt kunne komme i konflikt med disse.

b) De potensielle interessekonfliktene har blitt behørig identifisert, overvåket og håndtert av utstederne av de eiendelsbaserte tokenene, som har opplyst innehaverne av de eiendelsbaserte tokenene om dem i samsvar med artikkel 32.

10. I tilfelle av tap av et finansielt instrument eller en kryptoeiendel som oppbevares i depot som omhandlet i nr. 6, skal yteren av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonen eller verdipapirforetaket som mistet det finansielle instrumentet eller kryptoeiendelen, uten unødig opphold kompensere eller godtgjøre utstederen av det eiendelsbaserte tokenet med et finansielt instrument eller en kryptoeiendel av samme type eller av tilsvarende verdi. Den berørte yteren av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonen eller verdipapirforetaket skal ikke være ansvarlig for kompensasjon eller godtgjøring dersom det kan bevises at tapet skyldes en ekstern hendelse utenfor deres rimelige kontroll, og konsekvensene ikke kunne ha vært unngått tross alle rimelige anstrengelser for å unngå dem.

Artikkel 38

Investering av eiendelsreserven

1. Utstedere av eiendelsbaserte token som investerer en del av eiendelsreserven, skal investere disse eiendelene bare i svært likvide finansielle instrumenter med ubetydelig markedsrisiko, kredittrisiko og konsentrasjonsrisiko. Investeringene skal kunne realiseres raskt og med ubetydelig negativ innvirkning på prisen.

2. Enheter i en innretning for kollektiv investering i omsettelige verdipapirer (UCITS) skal anses som eiendeler med ubetydelig markedsrisiko, kredittrisiko og konsentrasjonsrisiko ved anvendelsen av nr. 1 dersom denne UCITS-en utelukkende investerer i eiendeler som nærmere angitt av EBA i samsvar med nr. 5, og dersom utstederen av eiendelsbaserte token sikrer at eiendelsreserven investeres på en slik måte at konsentrasjonsrisikoen minimeres.

3. De finansielle instrumentene som eiendelsreserven investeres i, skal oppbevares i depot i samsvar med artikkel 37.

4. All fortjeneste eller alt tap, herunder verdisvingninger for de finansielle instrumentene omhandlet i nr. 1, og eventuelle motpartsrisikoer eller operasjonelle risikoer som følger av investeringen av eiendelsreserven, skal bæres av utstederen av det eiendelsbaserte tokenet.

5. EBA skal i samarbeid med ESMA og ESB utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder som spesifiserer hvilke finansielle instrumenter som kan anses å være svært likvide med ubetydelig markeds-, kreditt- og konsentrasjonsrisiko som omhandlet i nr. 1. Når EBA spesifiserer disse finansielle instrumentene, skal den ta hensyn til

a) de ulike typene av eiendeler som et eiendelsbasert token kan vise til,

b) korrelasjonen mellom de eiendelene som det eiendelsbaserte tokenet viser til, og de svært likvide finansielle instrumentene som utstederne kan investere i,

c) kravet til likviditetsreserve som omhandlet i artikkel 412 i forordning (EU) nr. 575/2013, og som nærmere angitt i delegert kommisjonsforordning (EU) 2015/61[41] ,

d) konsentrasjonsbegrensninger som hindrer utstederen i å

i) investere mer enn en viss prosentdel av reserveeiendeler i svært likvide finansielle instrumenter med ubetydelig markedsrisiko, kredittrisiko og konsentrasjonsrisiko som utstedes av en enkelt enhet,

ii) oppbevare i depot mer enn en viss prosentdel av kryptoeiendeler eller eiendeler hos ytere av kryptoeiendelstjenester eller kredittinstitusjoner som tilhører samme konsern, som definert i artikkel 2 nr. 11 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2013/34/EU[42] , eller verdipapirforetak.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav d) i) skal EBA utarbeide passende grenser for å fastsette konsentrasjonskrav. Disse grensene skal blant annet ta hensyn til de relevante terskelverdiene fastsatt i artikkel 52 i direktiv 2009/65/EF.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 39

Rett til innløsning

1. Innehavere av eiendelsbaserte token skal til enhver tid ha rett til innløsning overfor utstederne av de eiendelsbaserte tokenene og med hensyn til reserveeiendelene, når utstedere ikke klarer å oppfylle sine forpliktelser som omhandlet i kapittel 6 i denne avdelingen. Utstederne skal fastsette, opprettholde og gjennomføre klare og detaljerte retningslinjer og prosedyrer for slik permanent innløsningsrett.

2. På anmodning fra en innehaver av et eiendelsbasert token skal en utsteder av et slikt token innløse det enten ved å betale et beløp i andre midler enn elektroniske penger som tilsvarer markedsverdien av de eiendelene som de eiendelsbaserte tokenene som innehas, viser til, eller ved å levere de eiendelene som dette tokenet viser til. Utstedere skal fastsette retningslinjer for en slik permanent rett til innløsning, som angir

a) vilkårene, herunder terskelverdier, perioder og frister, som gjelder for utøvelsen av en slik rett til innløsning for innehavere av eiendelsbaserte token,

b) de ordningene og prosedyrene som skal sikre innløsning av de eiendelsbaserte tokenene, herunder under stressede markedsforhold og i forbindelse med gjennomføringen av gjenopprettingsplanen som angitt i artikkel 46, eller i tilfelle av en velordnet innløsning av eiendelsbaserte token, i henhold til artikkel 47,

c) verdsettingen eller prinsippene for verdsetting av de eiendelsbaserte tokenene og av reserveeiendelene når retten til innløsning utøves av innehaveren av eiendelsbaserte token, herunder ved å anvende verdsettingsmetoden angitt i artikkel 36 nr. 11,

d) vilkårene for avvikling av innløsningen og

e) tiltak som utstederne treffer for på en hensiktsmessig måte å håndtere økning eller reduksjon av eiendelsreserven for å unngå eventuelle negative innvirkninger på markedet for reserveeiendelene.

Dersom utstederne når de selger eiendelsbaserte token, aksepterer betaling i andre midler enn elektroniske penger, uttrykt i en offisiell valuta, skal de alltid tilby en mulighet for å innløse tokenet i andre midler enn elektroniske penger, i den samme offisielle valutaen.

3. Uten at det berører artikkel 46, skal innløsning av eiendelsbaserte token ikke være gebyrbelagt.

Artikkel 40

Forbud mot å gi renter

1. Utstedere av eiendelsbaserte token skal ikke gi renter i forbindelse med eiendelsbaserte token.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal ikke gi renter når de yter kryptoeiendelstjenester knyttet til eiendelsbaserte token.

3. Ved anvendelsen av nr. 1 og 2 skal ethvert vederlag eller andre ytelser knyttet til det tidsrommet en innehaver av eiendelsbaserte token innehar slike eiendelsbaserte token, behandles som renter. Dette omfatter nettokompensasjon eller rabatter med en virkning som tilsvarer virkningen av renter som innehaveren av eiendelsbaserte token mottar direkte fra utstederen eller fra tredjeparter, og som er direkte knyttet til eiendelsbaserte token, eller fra godtgjøring eller fastsettelse av pris for andre produkter.

Kapittel 4

Erverv av utstedere av eiendelsbaserte token

Artikkel 41

Vurdering av foreslåtte erverv av utstedere av eiendelsbaserte token

1. Enhver fysisk eller juridisk person eller slike personer som opptrer samlet, som har til hensikt direkte eller indirekte å erverve (heretter kalt «den aktuelle erververen») en kvalifiserende eierandel i en utsteder av et eiendelsbasert token, eller direkte eller indirekte å øke en slik kvalifiserende eierandel slik at andelen av stemmerettene eller kapitalen vil nå eller overstige 20 %, 30 % eller 50 %, eller slik at utstederen av det eiendelsbaserte tokenet blir denne personens datterforetak, skal gi skriftlig melding om dette til vedkommende myndighet for denne utstederen og angi den planlagte andelens størrelse og de opplysningene som kreves i henhold til de tekniske reguleringsstandardene som Kommisjonen har vedtatt i samsvar med artikkel 42 nr. 4.

2. Enhver fysisk eller juridisk person som har besluttet direkte eller indirekte å avhende en kvalifiserende eierandel i en utsteder av et eiendelsbasert token, skal før avhendingen av denne eierandelen gi vedkommende myndighet skriftlig melding om sin beslutning og angi denne eierandelens størrelse. Denne personen skal også underrette vedkommende myndighet dersom vedkommende har truffet en beslutning om å redusere en kvalifiserende eierandel slik at andelen av stemmeretter eller kapital vil falle under 10 %, 20 %, 30 % eller 50 %, eller slik at utstederen av det eiendelsbaserte tokenet vil opphøre å være denne personens datterforetak.

3. Vedkommende myndighet skal umiddelbart, og under alle omstendigheter innen to virkedager etter at de har mottatt en melding som omhandlet i nr. 1, skriftlig bekrefte at meldingen er mottatt.

4. Vedkommende myndighet skal vurdere det planlagte ervervet omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen og de opplysningene som kreves i henhold til de tekniske reguleringsstandardene som Kommisjonen har vedtatt i samsvar med artikkel 42 nr. 4, innen 60 virkedager etter datoen for den skriftlige bekreftelsen på mottak omhandlet i nr. 3 i denne artikkelen. Når vedkommende myndighet bekrefter at meldingen er mottatt, skal den underrette den aktuelle erververen om datoen da vurderingsperioden utløper.

5. I forbindelse med vurderingen omhandlet i nr. 4 kan vedkommende myndighet anmode den aktuelle erververen om eventuelle tilleggsopplysninger som er nødvendige for å fullføre vurderingen. En slik anmodning skal framsettes før vurderingen avsluttes, og under alle omstendigheter senest den 50. virkedagen regnet fra datoen for den skriftlige bekreftelsen på mottak omhandlet i nr. 3. Slike anmodninger skal framsettes skriftlig og angi hvilke tilleggsopplysninger som er nødvendige.

Vedkommende myndighet skal avbryte vurderingsperioden omhandlet i nr. 4 til den har mottatt tilleggsopplysningene omhandlet i første ledd i dette nummeret. Avbruddet skal ikke overstige 20 virkedager. Eventuelle ytterligere anmodninger fra vedkommende myndighet om tilleggsopplysninger eller avklaring av de mottatte opplysningene skal ikke medføre ytterligere avbrudd i vurderingsperioden.

Vedkommende myndighet kan forlenge avbruddet omhandlet i andre ledd i dette nummeret i inntil 30 virkedager dersom den aktuelle erververen er etablert utenfor Unionen eller er omfattet av et tredjelands lovgivning.

6. En vedkommende myndighet som ved avslutningen av vurderingen omhandlet i nr. 4 beslutter å motsette seg det planlagte ervervet omhandlet i nr. 1, skal underrette den aktuelle erververen om dette innen to virkedager, og under alle omstendigheter før datoen omhandlet i nr. 4, eventuelt forlenget i samsvar med nr. 5 andre og tredje ledd. I meldingen skal denne beslutningen begrunnes.

7. Dersom vedkommende myndighet ikke motsetter seg det planlagte ervervet omhandlet i nr. 1 før datoen omhandlet i nr. 4, eventuelt forlenget i samsvar med nr. 5 andre og tredje ledd, skal det planlagte ervervet anses som godkjent.

8. Vedkommende myndighet kan fastsette en frist for avslutning av det planlagte ervervet omhandlet i nr. 1 og ved behov forlenge denne fristen.

Artikkel 42

Innholdet i vurderingen av foreslåtte erverv av utstedere av eiendelsbaserte token

1. Når den foretar vurderingen omhandlet i artikkel 41 nr. 4, skal vedkommende myndighet vurdere egnetheten til den aktuelle erververen og det planlagte ervervets økonomiske soliditet som omhandlet i artikkel 41 nr. 1, på grunnlag av alle følgende kriterier:

a) Den aktuelle erververens omdømme.

b) Omdømmet, kunnskapene, ferdighetene og erfaringen til enhver person som vil lede virksomheten til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet som følge av det planlagte ervervet.

c) Den aktuelle erververens økonomiske soliditet, særlig i tilknytning til den typen virksomhet som planlegges og utøves av utstederen av det eiendelsbaserte tokenet som det planlagte ervervet gjelder.

d) Hvorvidt utstederen av det eiendelsbaserte tokenet vil kunne overholde og fortsette å overholde bestemmelsene i denne avdelingen.

e) Om det i forbindelse med det planlagte ervervet er rimelige grunner til å mistenke at hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme i henhold til henholdsvis artikkel 1 nr. 3 og 5 i direktiv (EU) 2015/849, eller forsøk på dette, pågår eller har funnet sted, eller at det planlagte ervervet vil kunne øke risikoen for dette.

2. Vedkommende myndighet kan motsette seg det planlagte ervervet bare dersom det er rimelige grunner til dette på grunnlag av kriteriene i nr. 1 i denne artikkelen, eller dersom de opplysningene som gis i samsvar med artikkel 41 nr. 4, er ufullstendige eller uriktige.

3. Medlemsstatene skal verken innføre forhåndsvilkår med hensyn til størrelsen på den kvalifiserende eierandelen som skal erverves i henhold til denne forordningen, eller tillate at deres vedkommende myndigheter undersøker det planlagte ervervet ut fra markedets økonomiske behov.

4. EBA skal i nært samarbeid med ESMA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder som spesifiserer det detaljerte innholdet i de opplysningene som er nødvendige for å foreta vurderingen omhandlet i artikkel 41 nr. 4 første ledd. De nødvendige opplysningene skal være relevante for en tilsynsmessig vurdering, stå i forhold til og være tilpasset arten av den aktuelle erververen og det planlagte ervervet omhandlet i artikkel 41 nr. 1.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Kapittel 5

Signifikante eiendelsbaserte token

Artikkel 43

Klassifisering av eiendelsbaserte token som signifikante eiendelsbaserte token

1. Kriteriene for klassifisering av eiendelsbaserte token som signifikante eiendelsbaserte token skal være følgende, som nærmere spesifisert i de delegerte rettsaktene som vedtas i henhold til nr. 11:

a) Antallet innehavere av det eiendelsbaserte tokenet er større enn 10 millioner.

b) Verdien av det utstedte eiendelsbaserte tokenet, dets markedsverdi eller omfanget av eiendelsreserven til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet overstiger 5 000 000 000 euro.

c) Gjennomsnittsantallet og den gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjoner i dette eiendelsbaserte tokenet per dag i den relevante perioden overstiger henholdsvis 2,5 millioner transaksjoner og 500 000 000 euro.

d) Utstederen av det eiendelsbaserte tokenet er en yter av sentrale plattformtjenester og utpekt som portvokter i henhold til europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2022/1925[43] .

e) Betydningen av den virksomheten som utstederen av det eiendelsbaserte tokenet utøver på internasjonalt plan, herunder bruken av det eiendelsbaserte tokenet til betalinger og pengeoverføringer.

f) Forbindelsen mellom det eiendelsbaserte tokenet eller dets utstedere og finanssystemet.

g) Det faktum at den samme utstederen utsteder minst ett ytterligere eiendelsbasert token eller e-pengetoken og yter minst én kryptoeiendelstjeneste.

2. EBA skal klassifisere eiendelsbaserte token som signifikante eiendelsbaserte token dersom minst tre av kriteriene angitt i nr. 1 i denne artikkelen er oppfylt

a) i den perioden som dekkes av den første informasjonsrapporten som omhandlet i nr. 4 i denne artikkelen, etter tillatelse i henhold til artikkel 21 eller etter godkjenning av hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17, eller

b) i den perioden som dekkes av minst to påfølgende informasjonsrapporter som omhandlet i nr. 4 i denne artikkelen.

3. Når flere utstedere utsteder det samme eiendelsbaserte tokenet, skal oppfyllelsen av kriteriene som er omhandlet i nr. 1, vurderes etter at dataene fra disse utstederne er aggregert.

4. Vedkommende myndigheter i utstederens hjemstat skal minst to ganger i året gi EBA og ESB opplysninger som er relevante for vurderingen av oppfyllelsen av kriteriene som er omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen, herunder eventuelt de opplysningene som er mottatt i henhold til artikkel 22.

Dersom utstederen er etablert i en medlemsstat som ikke har euro som sin offisielle valuta, eller dersom det eiendelsbaserte tokenet viser til en offisiell medlemsstatsvaluta som ikke er euro, skal vedkommende myndigheter oversende opplysningene omhandlet i først ledd også til sentralbanken i vedkommende medlemsstat.

5. Dersom EBA fastslår at et eiendelsbasert token oppfyller kriteriene i nr. 1 i samsvar med nr. 2, skal EBA utarbeide et utkast til beslutning om å klassifisere det eiendelsbaserte tokenet som et signifikant eiendelsbasert token og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet, vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, ESB og, i tilfellene omhandlet i nr. 4 andre ledd, sentralbanken i den berørte medlemsstaten.

Utstedere av slike eiendelsbaserte token, deres vedkommende myndigheter, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte medlemsstaten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene og kommentarene før den vedtar en endelig beslutning.

6. EBA skal treffe sin endelige beslutning om hvorvidt et eiendelsbasert token skal klassifiseres som et signifikant eiendelsbasert token, innen 60 virkedager etter datoen for meldingen omhandlet i nr. 5, og skal umiddelbart gi utstederen av et slikt eiendelsbasert token og dennes vedkommende myndighet melding om denne beslutningen.

7. Dersom et eiendelsbasert token har blitt klassifisert som signifikant i henhold til en beslutning truffet av EBA i samsvar med nr. 6, skal tilsynsansvaret overfor utstederen av dette signifikante eiendelsbaserte tokenet overføres fra vedkommende myndighet i utstederens hjemstat til EBA innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om denne beslutningen.

EBA og vedkommende myndighet skal samarbeide for å sikre en smidig overføring av tilsynsmyndighet.

8. EBA skal hvert år vurdere klassifiseringen av signifikante eiendelsbaserte token på nytt, på grunnlag av de tilgjengelige opplysningene, herunder fra de rapportene som er omhandlet i nr. 4, eller de opplysningene som er mottatt i henhold til artikkel 22.

Dersom EBA fastslår at visse eiendelsbaserte token ikke lenger oppfyller kriteriene i nr. 1 i samsvar med nr. 2, skal EBA utarbeide et utkast til beslutning om ikke lenger å klassifisere de eiendelsbaserte tokenene som signifikante, og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederne av disse eiendelsbaserte tokenene, vedkommende myndighet i deres hjemstater, ESB og, i tilfellene omhandlet i nr. 4 andre ledd, sentralbanken i den berørte medlemsstaten.

Utstedere av slike eiendelsbaserte token, deres vedkommende myndigheter, ESB og sentralbanken omhandlet i nr. 4 skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene og kommentarene før den vedtar en endelig beslutning.

9. EBA skal treffe sin endelige beslutning om hvorvidt et eiendelsbasert token ikke lenger skal klassifiseres som signifikant, innen 60 virkedager etter datoen for meldingen omhandlet i nr. 8, og skal umiddelbart gi utstederen av slike eiendelsbaserte token og dennes vedkommende myndighet melding om denne beslutningen.

10. Dersom et eiendelsbasert token ikke lenger klassifiseres som signifikant i henhold til en beslutning truffet av EBA i samsvar med nr. 9, skal tilsynsansvaret overfor utstederen av dette eiendelsbaserte tokenet overføres fra EBA til vedkommende myndighet i utstederens hjemstat innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om denne beslutningen.

EBA og vedkommende myndighet skal samarbeide for å sikre en smidig overføring av tilsynsmyndighet.

11. Kommisjonen skal vedta delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 139 for å utfylle denne forordningen ved ytterligere å spesifisere kriteriene angitt i nr. 1 for å kunne klassifisere eiendelsbaserte token som signifikante og fastsette

a) under hvilke omstendigheter aktivitetene til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet anses som signifikante på internasjonalt plan utenfor Unionen,

b) under hvilke omstendigheter de eiendelsbaserte tokenene og deres utstedere anses å være forbundet med finanssystemet,

c) innholdet i og formatet på opplysninger som vedkommende myndigheter gir til EBA og ESB i henhold til nr. 4 i denne artikkelen og artikkel 56 nr. 3.

Artikkel 44

Frivillig klassifisering av eiendelsbaserte token som signifikante eiendelsbaserte token

1. Utstedere av eiendelsbaserte token som inngir søknad, kan i sin søknad om tillatelse i henhold til artikkel 18 eller i sin melding i henhold til artikkel 17 angi at de ønsker at deres eiendelsbaserte token klassifiseres som signifikante eiendelsbaserte token. I så fall skal vedkommende myndighet umiddelbart underrette EBA, ESB og, i tilfellene omhandlet i artikkel 43 nr. 4, den berørte medlemsstatens sentralbank om anmodningen fra utstederen som inngir søknad.

For at et eiendelsbasert token skal kunne klassifiseres som signifikant i henhold til denne artikkelen, skal utstederen av det eiendelsbaserte tokenet som inngir søknad, ved hjelp av en detaljert virksomhetsplan som omhandlet i artikkel 17 nr. 1 bokstav b) i) og artikkel 18 nr. 2 bokstav d), vise at utstederen sannsynligvis oppfyller minst tre av kriteriene i artikkel 43 nr. 1.

2. EBA skal innen 20 virkedager etter meldingen omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen utarbeide et utkast til beslutning med sin uttalelse basert på virksomhetsplanen, om hvorvidt det eiendelsbaserte tokenet oppfyller eller sannsynligvis oppfyller minst tre av kriteriene i artikkel 43 nr. 1, og skal gi melding om dette utkastet til beslutning til vedkommende myndighet i hjemstaten til utstederen som inngir søknad, ESB og, i tilfellene omhandlet i artikkel 43 nr. 4 andre ledd, sentralbanken i den berørte medlemsstaten.

Vedkommende myndigheter for utstedere av slike eiendelsbaserte token, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte medlemsstaten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene og kommentarene før den vedtar en endelig beslutning.

3. EBA skal treffe sin endelige beslutning om hvorvidt et eiendelsbasert token skal klassifiseres som et signifikant eiendelsbasert token, innen 60 virkedager etter datoen for meldingen omhandlet i nr. 1, og skal umiddelbart gi utstederen av et slikt eiendelsbasert token som inngir søknad, og dennes vedkommende myndighet melding om denne beslutningen.

4. Dersom eiendelsbaserte token har blitt klassifisert som signifikante i henhold til en beslutning truffet av EBA i samsvar med nr. 3 i denne artikkelen, skal tilsynsansvaret overfor utstedere av disse eiendelsbaserte tokenene overføres fra vedkommende myndighet til EBA på datoen for vedkommende myndighets beslutning om å gi tillatelsen omhandlet i artikkel 21 nr. 1, eller på datoen for godkjenning av hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17.

Artikkel 45

Særskilte ytterligere forpliktelser for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token

1. Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token skal vedta, gjennomføre og opprettholde en lønnspolitikk som fremmer en sunn og effektiv risikostyring av slike utstedere, og som ikke oppmuntrer til å lempe på risikostandardene.

2. Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token skal sikre at slike token kan oppbevares i depot av ulike ytere av kryptoeiendelstjenester som har fått tillatelse til å oppbevare og administrere kryptoeiendeler på vegne av kunder, herunder ytere av kryptoeiendelstjenester som ikke tilhører samme konsern, som definert i artikkel 2 nr. 11 i direktiv 2013/34/EU, på rettferdige, rimelige og ikke-diskriminerende vilkår.

3. Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token skal vurdere og overvåke likviditetsbehovet for å oppfylle eventuelle krav om innløsning av eiendelsbaserte token framsatt av deres innehavere. For dette formålet skal utstedere av signifikante eiendelsbaserte token fastsette, opprettholde og gjennomføre retningslinjer og prosedyrer for likviditetsstyring. Disse retningslinjene og prosedyrene skal sikre at reserveeiendelene har en robust likviditetsprofil som gjør det mulig for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token å fortsette normal drift, også i scenarioer med likviditetsstress.

4. Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token skal regelmessig foreta likviditetsstresstesting. Avhengig av resultatet av slike tester kan EBA beslutte å skjerpe de likviditetskravene som er omhandlet i nr. 7 første ledd bokstav b) i denne artikkelen og i artikkel 36 nr. 6.

Dersom en utsteder av signifikante eiendelsbaserte token tilbyr to eller flere eiendelsbaserte token eller yter kryptoeiendelstjenester, skal disse stresstestene omfatte alle disse aktivitetene på en uttømmende og helhetlig måte.

5. Den prosentdelen som er omhandlet i artikkel 35 nr. 1 første ledd bokstav b), skal fastsettes til 3 % av det gjennomsnittlige beløpet for reserveeiendelene for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token.

6. Dersom flere utstedere tilbyr det samme signifikante eiendelsbaserte tokenet, får nr. 1–5 anvendelse på hver utsteder.

Dersom en utsteder tilbyr to eller flere eiendelsbaserte token i Unionen, og minst ett av disse eiendelsbaserte tokenene klassifiseres som signifikante, får nr. 1–5 anvendelse på vedkommende utsteder.

7. EBA skal i nært samarbeid med ESMA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder som spesifiserer

a) minsteinnholdet i styringsordningene for lønnspolitikken omhandlet i nr. 1,

b) minsteinnholdet i retningslinjene og prosedyrene for likviditetsstyring som angitt i nr. 3, herunder ved å spesifisere minstebeløpet for innskudd i hver offisiell valuta som det vises til, og som ikke kan være lavere enn 60 % av det beløpet som det vises til i hver offisiell valuta,

c) prosedyren og fristen for en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token for å tilpasse sin ansvarlige kapital som kreves i henhold til nr. 5.

Når det gjelder kredittinstitusjoner, skal EBA kalibrere de tekniske standardene idet det tas hensyn til eventuell interaksjon mellom de reguleringskravene som er fastsatt ved denne forordningen, og de reguleringskravene som er fastsatt i andre EU-regelverksakter.

EBA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

8. EBA skal i nært samarbeid med ESMA og ESB utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010 med sikte på å fastsette felles referanseparametrer for de stresstestscenarioene som skal inngå i stresstestene omhandlet i nr. 4 i denne artikkelen. Disse retningslinjene skal oppdateres regelmessig og ta hensyn til den seneste utviklingen i markedet.

Kapittel 6

Gjenopprettings- og innløsningsplaner

Artikkel 46

Gjenopprettingsplan

1. En utsteder av et eiendelsbasert token skal utarbeide og opprettholde en gjenopprettingsplan som inneholder tiltak som utstederen skal treffe for igjen å oppfylle de kravene som gjelder for eiendelsreserven, i tilfeller der utstederen ikke oppfyller disse kravene.

Gjenopprettingsplanen skal også omfatte opprettholdelse av utstederens tjenester knyttet til det eiendelsbaserte tokenet, rettidig gjenoppretting av driften og oppfyllelse av utstederens forpliktelser i tilfelle av hendelser som medfører betydelig risiko for avbrudd i virksomheten.

Gjenopprettingsplanen skal omfatte egnede vilkår og prosedyrer for å sikre rettidig gjennomføring av gjenopprettingstiltakene samt et bredt spekter av gjenopprettingsalternativer, blant annet

a) likviditetsgebyrer ved innløsning,

b) begrensninger av beløpet for det eiendelsbaserte tokenet som kan innløses på én virkedag,

c) suspensjon av innløsning.

2. Utstederen av det eiendelsbaserte tokenet skal underrette vedkommende myndighet om gjenopprettingsplanen innen seks måneder etter datoen for tillatelsen i henhold til artikkel 21 eller innen seks måneder etter datoen for godkjenning av hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17. Vedkommende myndighet skal kreve endringer av gjenopprettingsplanen dersom det er nødvendig for å sikre at den gjennomføres korrekt, og skal underrette utstederen om sin beslutning om å anmode om disse endringene innen 40 virkedager etter datoen for meldingen om planen. Denne beslutningen skal gjennomføres av utstederen innen 40 virkedager etter datoen for meldingen om denne beslutningen. Utstederen skal regelmessig gjennomgå og oppdatere gjenopprettingsplanen.

Dersom det er relevant, skal utstederen også gi melding om gjenopprettingsplanen til sine krisehåndterings- og tilsynsmyndigheter samtidig som den gir melding til vedkommende myndighet.

3. Dersom utstederen ikke oppfyller de kravene som gjelder for eiendelsreserven som omhandlet i kapittel 3 i denne avdelingen, eller på grunn av en finansiell situasjon som raskt forverres, i nær framtid sannsynligvis ikke vil kunne oppfylle disse kravene, skal vedkommende myndighet for å sikre oppfyllelse av de gjeldende kravene ha myndighet til å kreve at utstederen gjennomfører en eller flere av de ordningene eller tiltakene som er fastsatt i gjenopprettingsplanen, eller oppdaterer gjenopprettingsplanen når omstendighetene avviker fra antakelsene i den opprinnelige gjenopprettingsplanen, og gjennomfører en/et eller flere av de ordningene eller tiltakene som er fastsatt i den oppdaterte planen, innen en bestemt frist.

4. Under omstendighetene omhandlet i nr. 3 skal vedkommende myndighet ha myndighet til midlertidig å suspendere innløsningen av eiendelsbaserte token, forutsatt at suspensjon er berettiget med hensyn til interessene til innehaverne av eiendelsbaserte token og den finansielle stabiliteten.

5. Vedkommende myndighet skal, dersom det er relevant, gi utstederens krisehåndterings- og tilsynsmyndigheter melding om ethvert tiltak som er truffet i henhold til nr. 3 og 4.

6. EBA skal etter samråd med ESMA utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010 for å spesifisere gjenopprettingsplanens format og de opplysningene som skal gis i gjenopprettingsplanen.

Artikkel 47

Innløsningsplan

1. En utsteder av et eiendelsbasert token skal utarbeide og opprettholde en operativ plan for å støtte en velordnet innløsning av hvert eiendelsbasert token, som skal gjennomføres etter en beslutning truffet av vedkommende myndighet om at utstederen ikke klarer eller sannsynligvis ikke klarer å oppfylle sine forpliktelser, herunder i tilfelle av insolvens eller, dersom det er relevant, krisehåndtering eller i tilfelle av tilbakekalling av utstederens tillatelse, uten at dette berører innledningen av et kriseforebyggende tiltak eller kriseløsningstiltak som definert i artikkel 2 nr. 1 henholdsvis punkt 101 og punkt 102 i direktiv 2014/59/EU eller et krisehåndteringstiltak som definert i artikkel 2 nr. 11 i europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2021/23[44] .

2. Innløsningsplanen skal vise at utstederen av det eiendelsbaserte tokenet klarer å foreta innløsningen av det utestående eiendelsbaserte tokenet som er utstedt, uten unødig økonomisk skade for innehaverne av det eller for stabiliteten på markedene for reserveeiendelene.

Innløsningsplanen skal omfatte avtalefestede ordninger, prosedyrer og systemer, herunder utpeking av en midlertidig administrator i samsvar med gjeldende lovgivning, for å sikre en ensartet behandling av alle innehavere av eiendelsbaserte token og for å sikre at innehaverne av eiendelsbaserte token betales i rett tid med inntekten fra salget av de gjenværende reserveeiendelene.

Innløsningsplanen skal sikre kontinuitet i all kritisk virksomhet som er nødvendig for en velordnet innløsning, og som utøves av utstedere eller av eventuelle tredjepartsenheter.

3. Utstederen av det eiendelsbaserte tokenet skal underrette vedkommende myndighet om innløsningsplanen innen seks måneder etter datoen for tillatelsen i henhold til artikkel 21 eller innen seks måneder etter datoen for godkjenning av hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17. Vedkommende myndighet skal kreve endringer av innløsningsplanen dersom det er nødvendig for å sikre at den gjennomføres korrekt, og skal underrette utstederen om sin beslutning om å anmode om disse endringene innen 40 virkedager etter datoen for meldingen om planen. Denne beslutningen skal gjennomføres av utstederen innen 40 virkedager etter datoen for meldingen om denne beslutningen. Utstederen skal regelmessig gjennomgå og oppdatere innløsningsplanen.

4. Vedkommende myndighet skal, dersom det er relevant, gi utstederens krisehåndterings- og tilsynsmyndighet melding om innløsningsplanen.

Krisehåndteringsmyndigheten kan gjennomgå innløsningsplanen med sikte på å identifisere eventuelle tiltak i innløsningsplanen som kan få negativ innvirkning på muligheten til å krisehåndtere utstederen, og kan gi vedkommende myndighet anbefalinger i den forbindelse.

5. EBA skal utarbeide retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010 for å spesifisere

a) innholdet i innløsningsplanen og hyppigheten for gjennomgåelse, idet det tas hensyn til størrelsen på, kompleksiteten av og arten av det eiendelsbaserte tokenet og utstederens forretningsmodell, og

b) de utløsende faktorene for gjennomføringen av innløsningsplanen.

Avdeling IV

E-pengetoken

Kapittel 1

Krav som skal oppfylles av alle utstedere av e-pengetoken

Artikkel 48

Krav til tilbud til offentligheten om eller opptak til handel av e-pengetoken

1. En person skal ikke tilby et e-pengetoken til offentligheten eller søke om at det opptas til handel i Unionen, med mindre denne personen er utstederen av dette e-pengetokenet og

a) har fått tillatelse som kredittinstitusjon eller e-pengeforetak,

b) har gitt melding om en hvitbok om kryptoeiendeler til vedkommende myndighet og har offentliggjort denne hvitboken om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 51.

Uten hensyn til første ledd kan andre personer etter skriftlig samtykke fra utstederen tilby dette e-pengetokenet til offentligheten eller søke om at det opptas til handel. Disse personene skal overholde artikkel 50 og 53.

2. E-pengetoken skal anses som elektroniske penger.

Et e-pengetoken som viser til en offisiell valuta i en medlemsstat, skal anses å være tilbudt til offentligheten i Unionen.

3. Avdeling II og III i direktiv 2009/110/EF får anvendelse på e-pengetoken, med mindre noe annet er angitt i denne avdelingen.

4. Nummer 1 i denne artikkelen får ikke anvendelse på utstedere av e-pengetoken som er unntatt i samsvar med artikkel 9 nr. 1 i direktiv 2009/110/EF.

5. Med unntak av nr. 7 i denne artikkelen og artikkel 51 får denne avdelingen ikke anvendelse på e-pengetoken som er unntatt i henhold til artikkel 1 nr. 4 og 5 i direktiv 2009/110/EF.

6. Utstedere av e-pengetoken skal minst 40 virkedager før den datoen da de har til hensikt å tilby disse e-pengetokenene til offentligheten eller søke om at de opptas til handel, gi sin vedkommende myndighet melding om dette.

7. Når nr. 4 eller 5 får anvendelse, skal utstedere av e-pengetoken utarbeide en hvitbok om kryptoeiendeler og gi vedkommende myndighet melding om denne hvitboken om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 51.

Artikkel 49

Utstedelse og innløsning av e-pengetoken

1. Som unntak fra artikkel 11 i direktiv 2009/110/EF får bare kravene til utstedelse og innløsning av e-pengetoken i denne artikkelen anvendelse på utstedere av e-pengetoken.

2. Innehavere av e-pengetoken skal ha en fordring overfor utstederne av disse e-pengetokenene.

3. Utstedere av e-pengetoken skal utstede e-pengetoken til pariverdi og når midler mottas.

4. På anmodning fra en innehaver av et e-pengetoken skal utstederen av dette e-pengetokenet innløse det, til enhver tid og til pariverdi, ved at den i andre midler enn elektroniske penger betaler pengeverdien av det e-pengetokenet som oppbevares, til innehaveren av e-pengetokenet.

5. Utstedere av e-pengetoken skal på et framtredende sted opplyse om vilkårene for innløsning i hvitboken om kryptoeiendeler som omhandlet i artikkel 51 nr. 1 første ledd bokstav d).

6. Uten at det berører artikkel 46, skal innløsning av e-pengetoken ikke være gebyrbelagt.

Artikkel 50

Forbud mot å gi renter

1. Som unntak fra artikkel 12 i direktiv 2009/110/EF skal utstedere av e-pengetoken ikke gi renter i forbindelse med e-pengetoken.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal ikke gi renter når de yter kryptoeiendelstjenester knyttet til e-pengetoken.

3. Ved anvendelsen av nr. 1 og 2 skal ethvert vederlag eller andre ytelser knyttet til det tidsrommet en innehaver av e-pengetoken innehar et slikt e-pengetoken, behandles som renter. Dette omfatter nettokompensasjon eller rabatter med en virkning som tilsvarer virkningen av renter som innehaveren av e-pengetokenet mottar direkte fra utstederen eller fra tredjeparter, og som er direkte knyttet til e-pengetokenet, eller fra godtgjøring eller fastsettelse av pris for andre produkter.

Artikkel 51

Innholdet i og formen på hvitboken om kryptoeiendeler for e-pengetoken

1. En hvitbok om kryptoeiendeler for et e-pengetoken skal inneholde alle følgende opplysninger som nærmere angitt i vedlegg III:

a) Opplysninger om utstederen av e-pengetokenet.

b) Opplysninger om e-pengetokenet.

c) Opplysninger om tilbudet til offentligheten om e-pengetokenet eller opptaket til handel av det.

d) Opplysninger om de rettighetene og forpliktelsene som er knyttet til e-pengetokenet.

e) Opplysninger om den underliggende teknologien.

f) Opplysninger om risikoene.

g) Opplysninger om de viktigste negative klimapåvirkningene og andre negative miljøpåvirkninger fra den konsensusmekanismen som brukes for å utstede e-pengetokenet.

Hvitboken om kryptoeiendeler skal også angi identiteten til den personen, bortsett fra utstederen, som tilbyr e-pengetokenet til offentligheten eller søker om at det opptas til handel i henhold til artikkel 48 nr. 1 andre ledd, og grunnen til at denne personen tilbyr dette e-pengetokenet eller søker om at det opptas til handel.

2. Alle opplysningene omhandlet i nr. 1 skal være balanserte, klare og ikke villedende. Hvitboken om kryptoeiendeler skal ikke inneholde vesentlige mangler og skal utformes i en kortfattet og lett forståelig form.

3. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde følgende klare og tydelige erklæring på første side:

«Denne hvitboken om kryptoeiendeler har ikke blitt godkjent av en vedkommende myndighet i en medlemsstat i Den europeiske union. Utstederen av kryptoeiendelen er eneansvarlig for innholdet i denne hvitboken om kryptoeiendeler.»

4. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde en klar advarsel om at

a) e-pengetokenet ikke er omfattet av erstatningsordningene for investorer i henhold til direktiv 97/9/EF,

b) e-pengetokenet ikke er omfattet av innskuddsgarantiordningene i henhold til direktiv 2014/49/EU.

5. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde en erklæring fra ledelsesorganet for utstederen av e-pengetokenet. Denne erklæringen skal settes inn etter erklæringen omhandlet i nr. 3 og skal bekrefte at hvitboken er i samsvar med kravene i denne avdelingen, at de opplysningene som gis i hvitboken, så langt ledelsesorganet kjenner til er fullstendige, balanserte, klare og ikke villedende, og at hvitboken om kryptoeiendeler ikke utelater noe som kan påvirke innholdet i den.

6. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde et sammendrag som settes inn etter erklæringen omhandlet i nr. 5, som i et kort og ikke-teknisk språk skal gi nøkkelinformasjon om tilbudet til offentligheten om e-pengetokenet eller om det planlagte opptaket til handel av e-pengetokenet. Sammendraget skal være lett forståelig og presenteres og utformes i et klart og fyllestgjørende format, med tilstrekkelig store, lesbare bokstaver. Sammendraget av hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde hensiktsmessige opplysninger om de aktuelle kryptoeiendelenes egenskaper med sikte på å hjelpe potensielle kryptoeiendelsinnehavere med å ta en velbegrunnet beslutning.

Sammendraget skal inneholde en advarsel om at

a) det bør leses som en innledning til hvitboken om kryptoeiendeler,

b) den potensielle innehaveren bør basere enhver beslutning om å kjøpe e-pengetokenet på innholdet i hele hvitboken om kryptoeiendeler, og ikke bare på sammendraget,

c) tilbudet til offentligheten om e-pengetokenet ikke utgjør et tilbud om eller en oppfordring til å kjøpe finansielle instrumenter, og at et slikt tilbud eller en slik oppfordring bare kan gis i et prospekt eller andre tilbudsdokumenter i henhold til gjeldende nasjonal rett,

d) hvitboken om kryptoeiendeler ikke utgjør et prospekt som omhandlet i forordning (EU) 2017/1129 eller et annet tilbudsdokument i henhold til unionsretten eller nasjonal rett.

I sammendraget skal det opplyses om at innehavere av e-pengetokenet til enhver tid har rett til innløsning til pariverdi, og vilkårene for innløsning.

7. Hvitboken om kryptoeiendeler skal inneholde datoen for meldingen om den og en innholdsfortegnelse.

8. Hvitboken om kryptoeiendeler skal utarbeides på et av hjemstatens offisielle språk eller på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser.

Dersom e-pengetokenet også tilbys i en annen medlemsstat enn hjemstaten, skal hvitboken om kryptoeiendeler også utarbeides på et offisielt språk i vertsstaten eller på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser.

9. Hvitboken om kryptoeiendeler skal gjøres tilgjengelig i et maskinleselig format.

10. ESMA skal i samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -formater og -maler i henhold til nr. 9.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske gjennomføringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

11. Utstedere av e-pengetoken skal gi sin vedkommende myndighet melding om sin hvitbok om kryptoeiendeler minst 20 virkedager før de offentliggjør den.

Vedkommende myndigheter skal ikke kreve forhåndsgodkjenning av hvitbøker om kryptoeiendeler før de offentliggjøres.

12. Enhver betydelig ny faktor, enhver vesentlig feil eller vesentlig unøyaktighet som kan påvirke vurderingen av e-pengetokenet, skal beskrives i en endret hvitbok om kryptoeiendeler som er utarbeidet av utstederne, meldt til vedkommende myndigheter og offentliggjort på utstedernes nettsteder.

13. Før e-pengetokenet tilbys til offentligheten i Unionen, eller før det søkes om opptak til handel av e-pengetokenet, skal utstederen av et slikt e-pengetoken offentliggjøre en hvitbok om kryptoeiendeler på sitt nettsted.

14. Utstederen av e-pengetokenet skal sammen med meldingen om hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til nr. 11 i denne artikkelen gi vedkommende myndighet opplysningene omhandlet i artikkel 109 nr. 4. Vedkommende myndighet skal innen fem virkedager etter at opplysningene er mottatt fra utstederen, formidle til ESMA de opplysningene som er spesifisert i artikkel 109 nr. 4.

Vedkommende myndighet skal også gi ESMA melding om enhver endret hvitbok om kryptoeiendeler og om enhver tilbakekalling av tillatelsen til utstederen av e-pengetokenet.

ESMA skal gjøre slike opplysninger tilgjengelige i registeret i henhold til artikkel 109 nr. 4 på startdatoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel eller, når det gjelder en endret hvitbok om kryptoeiendeler eller tilbakekalling av tillatelsen, uten unødig opphold.

15. ESMA skal i samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for innholdet, metodene og presentasjonen av de opplysningene som er omhandlet i nr. 1 bokstav g), med hensyn til bærekraftsindikatorene i forbindelse med negative klimapåvirkninger og andre miljørelaterte negative påvirkninger.

Når ESMA utarbeider utkastene til tekniske reguleringsstandarder som er omhandlet i første ledd, skal den ta hensyn til de ulike typene konsensusmekanismer som brukes for å validere transaksjoner med kryptoeiendeler, deres insentivstrukturer og bruken av energi, fornybar energi og naturressurser, avfallsproduksjon og klimagassutslipp. ESMA skal ajourføre de tekniske reguleringsstandardene i lys av utviklingen av regelverk og teknologi.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 52

Ansvar for utstedere av e-pengetoken med hensyn til opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler

1. Dersom en utsteder av et e-pengetoken har overtrådt artikkel 51 ved å ha gitt opplysninger som ikke er fullstendige, balanserte eller klare eller er villedende, i sin hvitbok om kryptoeiendeler eller i en endret hvitbok om kryptoeiendeler, skal denne utstederen og medlemmene av dens administrasjons-, ledelses- eller kontrollorgan være ansvarlig overfor en innehaver av et slikt e-pengetoken for ethvert tap som følger av denne overtredelsen.

2. Enhver avtalefestet utelukkelse eller begrensning av erstatningsansvar som omhandlet i nr. 1 skal være uten rettsvirkning.

3. Innehaveren av e-pengetokenet skal ha ansvar for å legge fram dokumentasjon på at tilbyderen av dette e-pengetokenet har overtrådt artikkel 51 ved å ha gitt opplysninger som ikke er fullstendige, balanserte eller klare eller er villedende, i sin hvitbok om kryptoeiendeler eller i en endret hvitbok om kryptoeiendeler, og at det å ha handlet i tillit til slike opplysninger har innvirket på innehaverens beslutning om kjøp, salg eller veksling av dette e-pengetokenet.

4. Utstederen og medlemmene av dennes administrasjons-, ledelses- eller kontrollorganer skal ikke være ansvarlige for tap som følge av tillit til opplysningene i et sammendrag i henhold til artikkel 51 nr. 6, herunder eventuelle oversettelser av det, med mindre sammendraget

a) er villedende, unøyaktig eller ikke i samsvar, lest sammen med de andre delene av hvitboken om kryptoeiendeler, eller

b) ikke, når det leses sammen med de andre delene av hvitboken om kryptoeiendeler, inneholder nøkkelinformasjon som gjør at potensielle innehavere lettere kan vurdere om de vil kjøpe slike e-pengetoken.

5. Denne artikkelen berører ikke noe annet erstatningsansvar som gjelder i henhold til nasjonal rett.

Artikkel 53

Markedsføringsmateriell

1. Markedsføringsmateriell knyttet til et tilbud til offentligheten om et e-pengetoken eller opptak til handel av et slikt e-pengetoken skal oppfylle alle følgende krav:

a) Markedsføringsmateriellet kan klart identifiseres som dette.

b) Opplysningene i markedsføringsmateriellet er balanserte, klare og ikke villedende.

c) Opplysningene i markedsføringsmateriellet stemmer overens med opplysningene i hvitboken om kryptoeiendeler.

d) Markedsføringsmateriellet angir klart at en hvitbok om kryptoeiendeler har blitt offentliggjort, og angir klart adressen til nettstedet til utstederen av e-pengetokenet, sammen med et telefonnummer og en e-postadresse for å kontakte utstederen.

2. Markedsføringsmateriellet skal inneholde en klar og utvetydig erklæring om at innehaverne av e-pengetokenet til enhver tid har rett til innløsning overfor utstederen og til pariverdi.

3. Markedsføringsmateriellet og enhver endring av det skal offentliggjøres på utstederens nettsted.

4. Vedkommende myndigheter skal ikke kreve forhåndsgodkjenning av markedsføringsmateriell før det offentliggjøres.

5. På anmodning skal det gis melding til vedkommende myndigheter om markedsføringsmateriellet.

6. Det skal ikke formidles noe markedsføringsmateriell før hvitboken om kryptoeiendeler offentliggjøres. En slik begrensning berører ikke den muligheten utstederen av e-pengetoken har til å foreta markedssonderinger.

Artikkel 54

Investering av midler mottatt i bytte mot e-pengetoken

Midler som utstedere av e-pengetoken har mottatt i bytte mot e-pengetoken og beskyttet i samsvar med artikkel 7 nr. 1 i direktiv 2009/110/EF, skal oppfylle følgende krav:

a) Minst 30 % av de mottatte midlene er alltid satt inn på separate kontoer i kredittinstitusjoner.

b) Resten av de mottatte midlene er investert i sikre eiendeler med lav risiko som anses som svært likvide finansielle instrumenter med ubetydelig markedsrisiko, kredittrisiko og konsentrasjonsrisiko, i samsvar med artikkel 38 nr. 1 i denne forordningen, og er angitt i den samme offisielle valutaen som e-pengetokenet viser til.

Artikkel 55

Gjenopprettings- og innløsningsplaner

Avdeling III kapittel 6 gjelder tilsvarende med nødvendige endringer for utstedere av e-pengetoken.

Som unntak fra artikkel 46 nr. 2 skal fristen for å gi vedkommende myndighet melding om gjenopprettingsplanen, når det gjelder utstedere av e-pengetoken, være innen seks måneder etter datoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

Som unntak fra artikkel 47 nr. 3 skal fristen for å gi vedkommende myndighet melding om innløsningsplanen, når det gjelder utstedere av e-pengetoken, være innen seks måneder etter datoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

Kapittel 2

Signifikante e-pengetoken

Artikkel 56

Klassifisering av e-pengetoken som signifikante e-pengetoken

1. EBA skal klassifisere e-pengetoken som signifikante e-pengetoken dersom minst tre av kriteriene angitt i artikkel 43 nr. 1 er oppfylt

a) i den perioden som dekkes av den første informasjonsrapporten som omhandlet i nr. 3 i denne artikkelen, etter tilbudet til offentligheten om eller søknaden om opptak til handel av disse tokenene, eller

b) i den perioden som dekkes av minst to påfølgende informasjonsrapporter som omhandlet i nr. 3 i denne artikkelen.

2. Når flere utstedere utsteder det samme e-pengetokenet, skal oppfyllelsen av kriteriene som er omhandlet i artikkel 43 nr. 1, vurderes etter at dataene fra disse utstederne er aggregert.

3. Vedkommende myndigheter i utstederens hjemstat skal minst to ganger i året gi EBA og ESB opplysninger som er relevante for vurderingen av oppfyllelsen av kriteriene som er omhandlet i artikkel 43 nr. 1, herunder eventuelt de opplysningene som er mottatt i henhold til artikkel 22.

Dersom utstederen er etablert i en medlemsstat som ikke har euro som sin offisielle valuta, eller dersom e-pengetokenet viser til en offisiell medlemsstatsvaluta som ikke er euro, skal vedkommende myndigheter oversende opplysningene omhandlet i først ledd også til sentralbanken i vedkommende medlemsstat.

4. Dersom EBA fastslår at et e-pengetoken oppfyller kriteriene i artikkel 43 nr. 1 i samsvar med nr. 1 i denne artikkelen, skal EBA utarbeide et utkast til beslutning om å klassifisere e-pengetokenet som et signifikant e-pengetoken og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederen av e-pengetokenet, vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, ESB og, i tilfellene omhandlet i nr. 3 andre ledd i denne artikkelen, sentralbanken i den berørte medlemsstaten.

Utstedere av slike e-pengetoken, deres vedkommende myndigheter, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte medlemsstaten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene og kommentarene før den vedtar en endelig beslutning.

5. EBA skal treffe sin endelige beslutning om hvorvidt et e-pengetoken skal klassifiseres som et signifikant e-pengetoken, innen 60 virkedager etter datoen for meldingen omhandlet i nr. 4, og skal umiddelbart gi utstederen av et slikt e-pengetoken og dennes vedkommende myndighet melding om denne beslutningen.

6. Dersom et e-pengetoken har blitt klassifisert som signifikant i henhold til en beslutning truffet av EBA i samsvar med nr. 5, skal tilsynsansvaret overfor utstederen av dette e-pengetokenet overføres fra vedkommende myndighet i utstederens hjemstat til EBA i samsvar med artikkel 117 nr. 4 innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om denne beslutningen.

EBA og vedkommende myndighet skal samarbeide for å sikre en smidig overføring av tilsynsmyndighet.

7. Som unntak fra nr. 6 skal tilsynsansvaret overfor utstedere av signifikante e-pengetoken i en annen offisiell medlemsstatsvaluta enn euro ikke overføres til EBA dersom minst 80 % av antallet innehavere av og transaksjonsvolumet til disse signifikante e-pengetokenene er konsentrert i hjemstaten.

Vedkommende myndighet i utstederens hjemstat skal hvert år gi EBA opplysninger om eventuelle tilfeller der unntaket omhandlet i første ledd får anvendelse.

Ved anvendelsen av første ledd skal en transaksjon anses å finne sted i hjemstaten når betaleren eller betalingsmottakeren er etablert i denne medlemsstaten.

8. EBA skal hvert år vurdere klassifiseringen av signifikante e-pengetoken på nytt, på grunnlag av de tilgjengelige opplysningene, herunder fra de rapportene som er omhandlet i nr. 3 i denne artikkelen, eller de opplysningene som er mottatt i henhold til artikkel 22.

Dersom EBA fastslår at visse e-pengetoken ikke lenger oppfyller kriteriene i artikkel 43 nr. 1 i samsvar med nr. 1 i denne artikkelen, skal EBA utarbeide et utkast til beslutning om ikke lenger å klassifisere e-pengetokenet som et signifikant e-pengetoken og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederne av disse e-pengetokenene, vedkommende myndighet i deres hjemstat, ESB og, i tilfellene omhandlet i nr. 3 andre ledd i denne artikkelen, sentralbanken i den berørte medlemsstaten.

Utstedere av slike e-pengetoken, deres vedkommende myndigheter, ESB og sentralbanken i den berørte medlemsstaten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene og kommentarene før den vedtar en endelig beslutning.

9. EBA skal treffe sin endelige beslutning om hvorvidt et e-pengetoken ikke lenger skal klassifiseres som signifikant, innen 60 virkedager etter datoen for meldingen omhandlet i nr. 8, og skal umiddelbart gi utstederen av dette e-pengetokenet og dennes vedkommende myndighet melding om denne beslutningen.

10. Dersom et e-pengetoken ikke lenger klassifiseres som signifikant i henhold til en beslutning truffet av EBA i samsvar med nr. 9, skal tilsynsansvaret overfor utstederen av dette e-pengetokenet overføres fra EBA til vedkommende myndighet i utstederens hjemstat innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om denne beslutningen.

EBA og vedkommende myndighet skal samarbeide for å sikre en smidig overføring av tilsynsmyndighet.

Artikkel 57

Frivillig klassifisering av e-pengetoken som signifikante e-pengetoken

1. En utsteder av et e-pengetoken som har tillatelse som kredittinstitusjon eller som e-pengeforetak, eller som søker om en slik tillatelse, kan angi at vedkommende ønsker å klassifisere sitt e-pengetoken som et signifikant e-pengetoken. I så fall skal vedkommende myndighet umiddelbart underrette EBA, ESB og, i tilfellene omhandlet i artikkel 56 nr. 3 andre ledd, den berørte medlemsstatens sentralbank om utstederens anmodning.

For at et e-pengetoken skal kunne klassifiseres som signifikant i henhold til denne artikkelen, skal utstederen av e-pengetokenet ved hjelp av en detaljert virksomhetsplan vise at utstederen sannsynligvis oppfyller minst tre av kriteriene i artikkel 43 nr. 1.

2. EBA skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen utarbeide et utkast til beslutning med sin uttalelse basert på utstederens virksomhetsplan, om hvorvidt e-pengetokenet oppfyller eller sannsynligvis oppfyller minst tre av kriteriene i artikkel 43 nr. 1, og skal gi melding om dette utkastet til beslutning til vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, ESB og, i tilfellene omhandlet i artikkel 56 nr. 3 andre ledd, sentralbanken i den berørte medlemsstaten.

Vedkommende myndigheter for utstedere av slike e-pengetoken, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte medlemsstaten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene og kommentarene før den vedtar en endelig beslutning.

3. EBA skal treffe sin endelige beslutning om hvorvidt et e-pengetoken skal klassifiseres som et signifikant e-pengetoken, innen 60 virkedager etter datoen for meldingen omhandlet i nr. 1, og skal umiddelbart gi utstederen av et slikt e-pengetoken og dennes vedkommende myndighet melding om denne beslutningen.

4. Dersom et e-pengetoken har blitt klassifisert som signifikant i henhold til en beslutning truffet av EBA i samsvar med nr. 3 i denne artikkelen, skal tilsynsansvaret overfor utstedere av slike e-pengetoken overføres fra vedkommende myndighet til EBA i samsvar med artikkel 117 nr. 4 innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om denne beslutningen.

EBA og vedkommende myndigheter skal samarbeide for å sikre en smidig overføring av tilsynsmyndighet.

5. Som unntak fra nr. 4 skal tilsynsansvaret overfor utstedere av signifikante e-pengetoken i en annen offisiell medlemsstatsvaluta enn euro ikke overføres til EBA dersom minst 80 % av antallet innehavere av og transaksjonsvolumet til disse signifikante e-pengetokenene er eller forventes å bli konsentrert i hjemstaten.

Vedkommende myndighet i utstederens hjemstat skal hvert år gi EBA opplysninger om anvendelsen av unntaket omhandlet i første ledd.

Ved anvendelsen av første ledd skal en transaksjon anses å finne sted i hjemstaten når betaleren eller betalingsmottakeren er etablert i denne medlemsstaten.

Artikkel 58

Særskilte ytterligere forpliktelser for utstedere av e-pengetoken

1. E-pengeforetak som utsteder signifikante e-pengetoken, skal være underlagt

a) de kravene som er omhandlet i artikkel 36–38 og i artikkel 45 nr. 1–4 i denne forordningen, i stedet for artikkel 7 i direktiv 2009/110/EF,

b) de kravene som er omhandlet i artikkel 35 nr. 2, 3 og 5 og artikkel 45 nr. 5 i denne forordningen, i stedet for artikkel 5 i direktiv 2009/110/EF.

Som unntak fra artikkel 36 nr. 9 skal den uavhengige revisjonen av utstedere av signifikante e-pengetoken foretas hver sjette måned fra datoen for beslutningen om å klassifisere disse e-pengetokenene som signifikante i henhold til artikkel 56 eller 57, alt etter hva som er relevant.

2. Vedkommende myndigheter i hjemstaten kan kreve at e-pengeforetak som utsteder e-pengetoken som ikke er signifikante, skal oppfylle alle krav omhandlet i nr. 1 dersom det er nødvendig for å håndtere de risikoene som disse bestemmelsene har som formål å håndtere, for eksempel likviditetsrisikoer, operasjonelle risikoer eller risikoer som følge av manglende oppfyllelse av kravene til forvaltning av eiendelsreserver.

3. Artikkel 22 og 23 og artikkel 24 nr. 3 får anvendelse på e-pengetoken uttrykt i en valuta som ikke er en offisiell medlemsstatsvaluta.

Avdeling V

Vilkår for tillatelse og drift for ytere av kryptoeiendelstjenester

Kapittel 1

Tillatelse til ytere av kryptoeiendelstjenester

Artikkel 59

Tillatelse

1. En person skal ikke yte kryptoeiendelstjenester i Unionen med mindre denne personen er

a) en juridisk person eller et annet foretak som har tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester i samsvar med artikkel 63, eller

b) en kredittinstitusjon, en verdipapirsentral, et verdipapirforetak, en markedsoperatør, et e-pengeforetak, et forvaltningsselskap for UCITS-fond eller en forvalter av et alternativt investeringsfond som har tillatelse til å yte kryptoeiendelstjenester i henhold til artikkel 60.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester som har tillatelse i samsvar med artikkel 63, skal ha et forretningskontor i en medlemsstat der de utfører i det minste en del av sine kryptoeiendelstjenester. Deres faktiske ledelse skal være i Unionen, og minst ett av styremedlemmene skal være bosatt i Unionen.

3. Ved anvendelsen av nr. 1 bokstav a) skal andre foretak som ikke er juridiske personer, yte kryptoeiendelstjenester bare dersom deres juridiske form sikrer et vernenivå for tredjeparters interesser som tilsvarer det som gis av juridiske personer, og dersom de er underlagt et tilsvarende tilsyn som er hensiktsmessig for deres juridiske form.

4. En yter av kryptoeiendelstjenester som har tillatelse i samsvar med artikkel 63, skal til enhver tid oppfylle vilkårene for tillatelsen.

5. En person som ikke er en yter av kryptoeiendelstjenester, skal ikke bruke et navn eller et firmanavn eller sende ut markedsføringsmateriell eller gjennomføre noen annen prosess som gir inntrykk av at vedkommende er en yter av kryptoeiendelstjenester, eller som vil kunne skape forvirring om dette.

6. Vedkommende myndigheter som gir tillatelser i henhold til artikkel 63, skal sikre at det i slike tillatelser angis hvilke kryptoeiendelstjenester ytere av kryptoeiendelstjenester har tillatelse til å yte.

7. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal ha mulighet til å yte kryptoeiendelstjenester i hele Unionen, enten gjennom etableringsretten, herunder gjennom en filial, eller gjennom adgangen til å yte tjenester. Ytere av kryptoeiendelstjenester som yter kryptoeiendelstjenester over landegrensene, skal ikke være forpliktet til å ha en fysisk tilstedeværelse på en vertsstats territorium.

8. Ytere av kryptoeiendelstjenester som ønsker å legge til kryptoeiendelstjenester i sin tillatelse som omhandlet i artikkel 63, skal anmode vedkommende myndigheter som har gitt den første tillatelsen, om en utvidelse av tillatelsen ved å utfylle og oppdatere de opplysningene som er omhandlet i artikkel 62. Anmodningen om utvidelse skal behandles i henhold til artikkel 63.

Artikkel 60

Visse finansielle enheters yting av kryptoeiendelstjenester

1. En kredittinstitusjon kan yte kryptoeiendelstjenester dersom den gir sin hjemstats vedkommende myndighet melding om opplysningene omhandlet i nr. 7 minst 40 virkedager før den yter disse tjenestene første gang.

2. En verdipapirsentral med tillatelse i henhold til europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 909/2014[45] skal bare tilby oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder dersom den minst 40 virkedager før den yter denne tjenesten første gang, gir hjemstatens vedkommende myndighet melding om opplysningene omhandlet i nr. 7 i denne artikkelen.

Ved anvendelsen av første ledd i dette nummeret anses oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder å svare til levering, forvaltning eller drift av verdipapirkontoer i forbindelse med oppgjørstjenesten omhandlet i avsnitt B nr. 3 i vedlegget til forordning (EU) nr. 909/2014.

3. Et verdipapirforetak kan yte kryptoeiendelstjenester i Unionen som svarer til investeringstjenestene eller -virksomheten som det spesifikt har fått tillatelse til i henhold til direktiv 2014/65/EU, dersom det gir hjemstatens vedkommende myndighet melding om opplysningene som er omhandlet i nr. 7 i denne artikkelen, minst 40 virkedager før det yter disse tjenestene første gang.

Ved anvendelse av dette nummeret gjelder følgende:

a) Oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder anses å svare til den tilknyttede tjenesten som er omhandlet i avsnitt B nr. 1 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU.

b) Driften av en handelsplattform for kryptoeiendeler anses å svare til driften av en multilateral handelsfasilitet og driften av en organisert handelsfasilitet som omhandlet i avsnitt A henholdsvis nr. 8 og 9 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU.

c) Veksling av kryptoeiendeler mot midler og andre kryptoeiendeler anses å svare til handel for egen regning som omhandlet i avsnitt A nr. 3 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU.

d) Utførelse av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder anses å svare til utførelse av ordrer på vegne av kunder som omhandlet i avsnitt A nr. 2 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU.

e) Plassering av kryptoeiendeler anses å svare til fulltegningsgaranti for finansielle instrumenter eller plassering av finansielle instrumenter med fulltegningsgaranti og plassering av finansielle instrumenter der foretaket ikke avgir fulltegningsgaranti som omhandlet i avsnitt A henholdsvis nr. 6 og 7 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU.

f) Mottak og formidling av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder anses å svare til mottak og formidling av ordrer i forbindelse med et eller flere av de finansielle instrumentene som er omhandlet i avsnitt A nr. 1 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU.

g) Rådgivning om kryptoeiendeler anses å svare til investeringsrådgivning som omhandlet i avsnitt A nr. 5 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU.

h) Porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler anses å svare til porteføljeforvaltning som omhandlet i avsnitt A nr. 4 i vedlegg I til direktiv 2014/65/EU.

4. Et e-pengeforetak med tillatelse i henhold til direktiv 2009/110/EF skal bare tilby oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder og overføringstjenester for kryptoeiendeler på vegne av kunder med hensyn til e-pengetoken som det utsteder, dersom det gir hjemstatens vedkommende myndighet melding om de opplysningene som er omhandlet i nr. 7 i denne artikkelen, minst 40 virkedager før det yter disse tjenestene første gang.

5. Et forvaltningsselskap for UCITS-fond eller en forvalter av et alternativt investeringsfond kan yte kryptoeiendelstjenester som svarer til forvaltning av porteføljer av investeringstjenester og tilknyttede tjenester som det/den har fått tillatelse til i henhold til direktiv 2009/65/EF eller 2011/61/EU, dersom det/den gir hjemstatens vedkommende myndighet melding om opplysningene som er omhandlet i nr. 7 i denne artikkelen, minst 40 virkedager før det/den yter disse tjenestene første gang.

Ved anvendelse av dette nummeret gjelder følgende:

a) Mottak og formidling av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder anses å svare til mottak og formidling av ordrer i forbindelse med de finansielle instrumentene som er omhandlet i artikkel 6 nr. 4 bokstav b) iii) i direktiv 2011/61/EU.

b) Rådgivning om kryptoeiendeler anses å svare til investeringsrådgivning som omhandlet i artikkel 6 nr. 4 bokstav b) i) i direktiv 2011/61/EU og i artikkel 6 nr. 3 bokstav b) i) i direktiv 2009/65/EF.

c) Porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler anses å svare til de tjenestene som er omhandlet i artikkel 6 nr. 4 bokstav a) i direktiv 2011/61/EU og i artikkel 6 nr. 3 bokstav a) i direktiv 2009/65/EF.

6. En markedsoperatør med tillatelse i henhold til direktiv 2014/65/EU kan drive en handelsplattform for kryptoeiendeler dersom den gir hjemstatens vedkommende myndighet melding om de opplysningene som er omhandlet i nr. 7 i denne artikkelen, minst 40 virkedager før den yter disse tjenestene første gang.

7. Ved anvendelsen av nr. 1–6 skal følgende opplysninger gis:

a) En virksomhetsplan der det angis hvilke typer av kryptoeiendelstjenester som yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å yte, herunder hvor og hvordan disse tjenestene skal markedsføres.

b) En beskrivelse av

i) de internkontrollordningene, retningslinjene og prosedyrene som skal sikre overholdelse av de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider direktiv (EU) 2015/849,

ii) risikovurderingssystemet for styring av risikoer for hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, og

iii) kontinuitetsplanen.

c) Den tekniske dokumentasjonen på IKT-systemene og sikkerhetsordningene og en beskrivelse av disse i et ikke-teknisk språk.

d) En beskrivelse av prosedyren for atskillelse av kunders kryptoeiendeler og midler.

e) En beskrivelse av retningslinjene for oppbevaring og administrasjon dersom hensikten er å tilby oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder.

f) En beskrivelse av handelsplattformens driftsregler og av prosedyrene og systemet for avdekking av markedsmisbruk, dersom hensikten er å drive en handelsplattform for kryptoeiendeler.

g) En beskrivelse av den ikke-diskriminerende forretningsstrategien som styrer kundeforholdet, og en beskrivelse av metoden for fastsettelse av kursen på de kryptoeiendelene som de foreslår å veksle mot midler eller andre kryptoeiendeler, dersom hensikten er å veksle kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler.

h) En beskrivelse av retningslinjene for ordreutførelse dersom hensikten er å utføre ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder.

i) Dokumentasjon på at de fysiske personene som gir råd på vegne av yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, eller som forvalter porteføljer på vegne av yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har den nødvendige kunnskapen og sakkunnskapen for å oppfylle sine forpliktelser, dersom hensikten er å gi råd om kryptoeiendeler eller yte porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler.

j) Hvorvidt kryptoeiendelstjenesten gjelder eiendelsbaserte token, e-pengetoken eller andre kryptoeiendeler.

k) Opplysninger om hvordan slike overføringstjenester vil bli ytt, dersom hensikten er å yte tjenester som gjelder overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder.

8. En vedkommende myndighet som mottar en melding som omhandlet i nr. 1–6, skal innen 20 virkedager etter at meldingen ble mottatt, vurdere om alle nødvendige opplysninger er gitt. Dersom vedkommende myndighet fastslår at en melding ikke er fullstendig, skal den umiddelbart underrette den enheten som har sendt meldingen, om dette, og fastsette en frist for når enheten skal gi de opplysningene som mangler.

Fristen for å gi opplysninger som mangler, skal ikke overstige 20 virkedager regnet fra datoen for anmodningen. Hver periode som er fastsatt i nr. 1–6, skal avbrytes fram til utløpet av denne fristen. Vedkommende myndighet kan etter eget skjønn be om utfyllende eller klargjørende opplysninger, men dette kan ikke føre til at en periode fastsatt i nr. 1–6 avbrytes.

Yteren av kryptoeiendelstjenester skal ikke begynne å yte kryptoeiendelstjenestene så lenge meldingen er ufullstendig.

9. De enhetene som er omhandlet i nr. 1–6, skal ikke være forpliktet til å gi noen av de opplysningene som er omhandlet i nr. 7, og som tidligere er gitt til vedkommende myndighet, dersom slike opplysninger ville være identiske. De enhetene som er omhandlet i nr. 1–6, skal når de gir opplysningene omhandlet i nr. 7, uttrykkelig angi at de opplysningene som er gitt tidligere, fortsatt er à jour.

10. Dersom de enhetene som er omhandlet i nr. 1–6 i denne artikkelen, yter kryptoeiendelstjenester, skal de ikke være omfattet av artikkel 62, 63, 64, 67, 83 og 84.

11. Retten til å yte kryptoeiendelstjenester som omhandlet i nr. 1–6 i denne artikkelen, skal oppheves ved tilbakekallingen av den tillatelsen som ga vedkommende enhet mulighet til å yte kryptoeiendelstjenester uten å måtte innhente en tillatelse i henhold til artikkel 59.

12. Vedkommende myndigheter skal formidle til ESMA de opplysningene som er angitt i artikkel 109 nr. 5, etter å ha kontrollert at de opplysningene som er omhandlet i nr. 7, er fullstendige.

ESMA skal gjøre disse opplysningene tilgjengelige i registeret omhandlet i artikkel 109 innen startdatoen for den planlagte ytingen av kryptoeiendelstjenester.

13. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere opplysningene omhandlet i nr. 7.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

14. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for meldingen i henhold til nr. 7.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske gjennomføringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 61

Yting av kryptoeiendelstjenester på kundens eget initiativ

1. Dersom et tredjelandsforetak yter en kryptoeiendelstjeneste eller utøver kryptoeiendelsvirksomhet utelukkende på initiativ fra en kunde som er etablert eller beliggende i Unionen, skal kravet om tillatelse i artikkel 59 ikke få anvendelse på tredjelandsforetakets yting av denne tjenesten eller utøvelse av denne virksomheten for denne kunden, og heller ikke på en forbindelse som er spesifikt knyttet til ytingen av kryptoeiendelstjenesten eller utøvelsen av kryptoeiendelsvirksomheten.

Uten at det berører konserninterne forbindelser, skal det ikke anses som tjenester som ytes på kundens eget initiativ dersom et tredjelandsforetak, herunder gjennom en enhet som opptrer på dets vegne eller har nære forbindelser til et slikt tredjelandsforetak, eller en annen person som opptrer på denne enhetens vegne, oppsøker kunder eller potensielle kunder i Unionen, uavhengig av hvilke kommunikasjonsmidler som brukes til oppsøkingen, markedsføringen eller reklamen.

Andre ledd gjelder uavhengig av eventuelle avtalevilkår eller ansvarsfraskrivelser som angir noe annet, herunder ethvert vilkår eller enhver ansvarsfraskrivelse som angir at et tredjelandsforetaks yting av tjenester anses for å være en tjeneste ytt utelukkende på kundens eget initiativ.

2. Yting utelukkende på kundens eget initiativ som omhandlet i nr. 1 gir ikke et tredjelandsforetak rett til å markedsføre nye typer av kryptoeiendeler eller kryptoeiendelstjenester til denne kunden.

3. ESMA skal innen 30. desember 2024 utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 for å spesifisere i hvilke situasjoner et tredjelandsforetak anses å oppsøke kunder som er etablert eller beliggende i Unionen.

For å fremme tilnærming og et konsekvent tilsyn når det gjelder risikoen for misbruk av denne artikkelen, skal ESMA også utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 for tilsynspraksiser for å avdekke og hindre at denne forordningen omgås.

Artikkel 62

Søknad om tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester

1. Juridiske personer og andre foretak som har til hensikt å yte kryptoeiendelstjenester, skal inngi søknad om tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester til vedkommende myndighet i sin hjemstat.

2. Søknaden nevnt i nr. 1 skal inneholde alle følgende opplysninger:

a) Navn, herunder det juridiske navnet og ethvert annet handelsnavn som brukes, identifikatoren for juridisk person for yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, nettstedet som drives av vedkommende yter, en e-postadresse og et telefonnummer for å kontakte vedkommende, og dennes fysiske adresse.

b) Den juridiske formen til yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad.

c) Vedtektene til yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, dersom det er relevant.

d) En virksomhetsplan der det angis hvilke typer av kryptoeiendelstjenester som yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å yte, herunder hvor og hvordan disse tjenestene skal markedsføres.

e) Dokumentasjon på at yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, oppfyller de kravene til kapitalmessige sikkerhetstiltak som er fastsatt i artikkel 67.

f) En beskrivelse av styringsordningene hos yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad.

g) Dokumentasjon på at medlemmer av ledelsesorganet for yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har tilstrekkelig god vandel og tilstrekkelige kunnskaper, ferdigheter og erfaringer til å lede denne yteren.

h) Identiteten til alle aksjeeiere og medlemmer som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, og disse andelenes størrelse samt dokumentasjon for at disse personene har tilstrekkelig god vandel.

i) En beskrivelse av de internkontrollordningene, retningslinjene og prosedyrene som yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har innført for å identifisere, vurdere og styre risikoer, herunder risikoen for hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, og kontinuitetsplanen.

j) Den tekniske dokumentasjonen på IKT-systemene og sikkerhetsordningene og en beskrivelse av disse i et ikke-teknisk språk.

k) En beskrivelse av prosedyren for atskillelse av kunders kryptoeiendeler og midler.

l) En beskrivelse av prosedyrene for klagebehandling hos yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad.

m) Dersom yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å tilby oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, gis en beskrivelse av retningslinjene for oppbevaring og administrasjon.

n) Dersom yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å drive en handelsplattform for kryptoeiendeler, gis en beskrivelse av handelsplattformens driftsregler og av prosedyren og systemet for avdekking av markedsmisbruk.

o) Dersom yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å veksle kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, gis en beskrivelse av den ikke-diskriminerende forretningsstrategien som styrer kundeforholdet, samt en beskrivelse av metoden for fastsettelse av kursen på de kryptoeiendelene som yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, foreslår vekslet mot midler eller andre kryptoeiendeler.

p) Dersom yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å utføre ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, gis en beskrivelse av retningslinjene for ordreutførelse.

q) Dersom yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å gi råd om kryptoeiendeler eller yte porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, framlegges dokumentasjon på at de fysiske personene som gir råd på vegne av yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, eller som yter porteføljeforvaltning på vegne av yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har den nødvendige kunnskapen og sakkunnskapen for å oppfylle sine forpliktelser.

r) Dersom yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å tilby tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder, gis opplysninger om den måten slike overføringstjenester vil bli ytt på.

s) Den typen kryptoeiendel som kryptoeiendelstjenesten gjelder.

3. Ved anvendelsen av nr. 2 bokstav g) og h) skal yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, framlegge dokumentasjon på alt følgende:

a) At ingen medlemmer av ledelsesorganet for yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, står oppført i et strafferegister i forbindelse med domfellelser og sanksjoner ilagt i henhold til gjeldende handelsrett, insolvenslovgivning og lovgivning om finansielle tjenester, eller i forbindelse med bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, bedrageri eller yrkesansvar.

b) At medlemmene av ledelsesorganet for yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, samlet har tilstrekkelige kunnskaper, ferdigheter og erfaringer til å lede yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, og at disse personene er forpliktet til å sette av tilstrekkelig tid til å utføre sine oppgaver.

c) At ingen aksjeeiere eller deltakere som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, står oppført i et strafferegister i forbindelse med domfellelser eller sanksjoner ilagt i henhold til gjeldende handelsrett, insolvenslovgivning og lovgivning om finansielle tjenester, eller i forbindelse med bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, bedrageri eller yrkesansvar.

4. Vedkommende myndigheter skal ikke kreve at en yter av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, skal framlegge opplysninger omhandlet i nr. 2 og 3 i denne artikkelen, som de allerede har mottatt i henhold til de respektive prosedyrene for godkjenning i samsvar med direktiv 2009/110/EF, 2014/65/EU eller (EU) 2015/2366 eller i henhold til nasjonal rett som får anvendelse på kryptoeiendelstjenester før 29. juni 2023, forutsatt at disse opplysningene eller dokumentene fortsatt er à jour.

5. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere opplysningene omhandlet i nr. 2 og 3.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

6. ESMA skal i nært samråd med EBA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for opplysningene som skal inngå i søknaden om tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske gjennomføringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 63

Vurdering av søknaden om tillatelse og tildeling av eller avslag på tillatelse

1. Vedkommende myndigheter skal umiddelbart, og under alle omstendigheter innen fem virkedager etter at de har mottatt en søknad i henhold til artikkel 62 nr. 1, gi yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, skriftlig bekreftelse på at søknaden er mottatt.

2. Vedkommende myndigheter skal innen 25 virkedager etter at en søknad i henhold til artikkel 62 nr. 1 er mottatt, vurdere om søknaden er fullstendig ved å kontrollere at opplysningene angitt i artikkel 62 nr. 2 er blitt lagt fram.

Dersom søknaden er ufullstendig, skal vedkommende myndigheter fastsette en frist for når yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, skal legge fram eventuelle opplysningene som mangler.

3. Vedkommende myndigheter kan nekte å behandle søknader dersom søknadene fortsatt er ufullstendige etter utløpet av fristen som de har fastsatt i samsvar med nr. 2 andre ledd.

4. Når en søknad er fullstendig, skal vedkommende myndigheter umiddelbart underrette yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, om dette.

5. Vedkommende myndigheter skal rådføre seg med vedkommende myndigheter i en annen medlemsstat før de gir eller nekter å gi yteren av kryptoeiendelstjenester tillatelse, når yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har en av følgende forbindelser til en kredittinstitusjon, en verdipapirsentral, et verdipapirforetak, en markedsoperatør, et forvaltningsselskap for UCITS-fond, en forvalter av et alternativt investeringsfond, en betalingsinstitusjon, et forsikringsforetak, et e-pengeforetak eller et tjenestepensjonsforetak som har fått tillatelse i denne andre medlemsstaten:

a) Den er dens eller dets datterforetak.

b) Den er et datterforetak av morforetaket til denne enheten.

c) Den er kontrollert av de samme fysiske og juridiske personene som kontrollerer denne enheten.

6. Før vedkommende myndigheter gir eller nekter å gi en tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester,

a) kan de rådføre seg med vedkommende myndigheter for bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme samt finansielle etterretningsenheter for å kontrollere at yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, ikke har vært gjenstand for en undersøkelse av atferd i forbindelse med hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme,

b) skal de sikre at yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad og utøver virksomhet eller er avhengig av tredjeparter som er etablert i tredjeland med høy risiko identifisert i henhold til artikkel 9 i direktiv (EU) 2015/849, overholder de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider artikkel 26 nr. 2, artikkel 45 nr. 3 og artikkel 45 nr. 5 i nevnte direktiv,

c) skal de, når det er hensiktsmessig, sikre at yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har innført hensiktsmessige prosedyrer for å overholde de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider artikkel 18a nr. 1 og 3 i direktiv (EU) 2015/849.

7. Dersom det foreligger nære forbindelser mellom yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, og andre fysiske eller juridiske personer, skal vedkommende myndigheter gi tillatelse bare dersom disse forbindelsene ikke hindrer dem i effektivt å utøve sine tilsynsfunksjoner.

8. Vedkommende myndigheter skal nekte å gi tillatelse dersom de hindres i å utføre sine tilsynsoppgaver på en effektiv måte fordi en eller flere fysiske eller juridiske personer som yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har nære forbindelser til, er underlagt et tredjelands lover og forskrifter, eller fordi det er vanskelig å håndheve disse lovene og forskriftene.

9. Vedkommende myndigheter skal innen 40 virkedager etter at en fullstendig søknad er mottatt, vurdere om yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, overholder denne avdelingen, og skal treffe en fullstendig begrunnet beslutning om å gi eller nekte å gi tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester. Vedkommende myndigheter skal underrette søkeren om sin beslutning innen fem virkedager etter den datoen da denne beslutningen ble truffet. Denne vurderingen skal ta hensyn til arten, omfanget og kompleksiteten av de kryptoeiendelstjenestene som yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, har til hensikt å yte.

10. Vedkommende myndigheter skal nekte å gi tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester dersom det er objektive og påviselige grunner til å anse at

a) ledelsesorganet for yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, kan være til skade for en effektiv, sunn og forsvarlig ledelse og kontinuitet i virksomheten, og hindre at det tas tilstrekkelig hensyn til kundenes interesser og markedets integritet, eller utsetter yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, for en alvorlig risiko for hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme,

b) medlemmene av ledelsesorganet for yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, ikke oppfyller kriteriene i artikkel 68 nr. 1,

c) de aksjeeierne eller deltakerne som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, ikke oppfyller kriteriene for tilstrekkelig god vandel i artikkel 68 nr. 2,

d) yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, ikke oppfyller eller sannsynligvis ikke vil oppfylle noen av kravene i denne avdelingen.

11. ESMA og EBA skal i fellesskap utstede retningslinjer i samsvar med henholdsvis artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 og artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010 for vurderingen av egnetheten til medlemmene av ledelsesorganet for yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, og til de aksjeeierne eller deltakerne som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad.

ESMA og EBA skal utstede retningslinjene omhandlet i første ledd innen 30. juni 2024.

12. Vedkommende myndigheter kan i løpet av vurderingsperioden omhandlet i nr. 9, men senest den 20. virkedagen i denne perioden, anmode om ytterligere opplysninger som måtte være nødvendige for å fullføre vurderingen. En slik anmodning skal rettes skriftlig til yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad, og angi hvilke tilleggsopplysninger som er nødvendige.

Vurderingsperioden i henhold til nr. 9 skal avbrytes i perioden mellom datoen for vedkommende myndigheters anmodning om å få manglende opplysninger og datoen da de mottar et svar fra yteren av kryptoeiendelstjenester som inngir søknad. Avbruddet skal ikke overstige 20 virkedager. Vedkommende myndigheter kan etter eget skjønn be om utfyllende eller klargjørende opplysninger, men dette kan ikke føre til at vurderingsperioden i henhold til nr. 9 avbrytes.

13. Vedkommende myndigheter skal innen to virkedager etter at de har gitt tillatelse, formidle de opplysningene som er omhandlet i artikkel 109 nr. 5, til ESMA. Vedkommende myndigheter skal også underrette ESMA om eventuelle avslag på søknader om tillatelse. ESMA skal gjøre opplysningene omhandlet i artikkel 109 nr. 5 tilgjengelige i registeret omhandlet i nevnte artikkel innen startdatoen for ytingen av kryptoeiendelstjenester.

Artikkel 64

Tilbakekalling av tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester

1. Vedkommende myndigheter skal tilbakekalle tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester dersom yteren av kryptoeiendelstjenester

a) ikke har benyttet seg av tillatelsen innen tolv måneder etter datoen for tillatelsen,

b) uttrykkelig har gitt avkall på sin tillatelse,

c) ikke har ytt kryptoeiendelstjenester i ni sammenhengende måneder,

d) har fått sin tillatelse urettmessig, for eksempel ved å gi uriktige opplysninger i sin søknad om tillatelse,

e) ikke lenger oppfyller de vilkårene som gjaldt for tillatelsen, og ikke har truffet det korrigerende tiltaket som vedkommende myndighet har anmodet om, innen en fastsatt frist,

f) ikke har innført effektive systemer, prosedyrer og ordninger for å avdekke og forebygge hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme i samsvar med direktiv (EU) 2015/849,

g) har gjort seg skyldig i alvorlig overtredelse av denne forordningen, herunder bestemmelsene om vern av kryptoeiendelsinnehavere eller av kundene til ytere av kryptoeiendelstjenester, eller markedsintegritet.

2. Vedkommende myndigheter kan tilbakekalle tillatelsen som yter av kryptoeiendelstjenester i følgende situasjoner:

a) Yteren av kryptoeiendelstjenester har overtrådt de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider direktiv (EU) 2015/849.

b) Yteren av kryptoeiendelstjenester har mistet sin tillatelse som betalingsinstitusjon eller sin tillatelse som e-pengeforetak, og yteren av kryptoeiendelstjenester har ikke rettet opp situasjonen innen 40 kalenderdager.

3. Dersom en vedkommende myndighet tilbakekaller en tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester, skal den uten unødig opphold underrette ESMA og de felles kontaktpunktene i vertsstatene. ESMA skal gjøre disse opplysningene tilgjengelige i registeret omhandlet i artikkel 109.

4. Vedkommende myndigheter kan begrense tilbakekallingen av tillatelsen til en bestemt kryptoeiendelstjeneste.

5. Før de tilbakekaller en tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester, skal vedkommende myndigheter rådføre seg med vedkommende myndighet i en annen medlemsstat dersom den berørte yteren av kryptoeiendelstjenester

a) er et datterforetak av en yter av kryptoeiendelstjenester som har fått tillatelse i den andre medlemsstaten,

b) er et datterforetak av morforetaket til en yter av kryptoeiendelstjenester som har fått tillatelse i den andre medlemsstaten,

c) er kontrollert av de samme fysiske eller juridiske personene som kontrollerer en yter av kryptoeiendelstjenester som har fått tillatelse i den andre medlemsstaten.

6. Før vedkommende myndigheter tilbakekaller en tillatelse som yter av kryptoeiendelstjenester, kan de rådføre seg med den myndigheten som har ansvar for å føre tilsyn med at yteren av kryptoeiendelstjenester overholder reglene for bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme.

7. EBA, ESMA og enhver vedkommende myndighet i en vertsstat kan til enhver tid anmode vedkommende myndighet i hjemstaten om å undersøke om yteren av kryptoeiendelstjenester fortsatt oppfyller de vilkårene som gjaldt for tillatelsen, dersom det er grunn til å mistenke at det ikke lenger er tilfelle.

8. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal fastsette, gjennomføre og opprettholde hensiktsmessige prosedyrer som sikrer rettidig og korrekt overføring av kundenes kryptoeiendeler og midler til en annen yter av kryptoeiendelstjenester når en tillatelse tilbakekalles.

Artikkel 65

Yting av kryptoeiendelstjenester over landegrensene

1. En yter av kryptoeiendelstjenester som har til hensikt å yte kryptoeiendelstjenester i mer enn én medlemsstat, skal sende følgende opplysninger til vedkommende myndighet i hjemstaten:

a) En liste over de medlemsstatene der yteren av kryptoeiendelstjenester har til hensikt å yte kryptoeiendelstjenester.

b) De kryptoeiendelstjenestene som yteren av kryptoeiendelstjenester har til hensikt å yte over landegrensene.

c) Startdatoen for den planlagte ytingen av kryptoeiendelstjenester.

d) En liste over all annen virksomhet som ytes av yteren av kryptoeiendelstjenester, og som ikke omfattes av denne forordningen.

2. Vedkommende myndighet i hjemstaten skal innen ti virkedager etter å ha mottatt opplysningene omhandlet i nr. 1, videresende disse opplysningene til de felles kontaktpunktene i vertsstatene, ESMA og EBA.

3. Vedkommende myndighet i den medlemsstaten som har gitt tillatelse, skal umiddelbart underrette den berørte yteren av kryptoeiendelstjenester om videresendingen av opplysninger som er omhandlet i nr. 2.

4. Yteren av kryptoeiendelstjenester kan begynne å yte kryptoeiendelstjenester i en annen medlemsstat enn sin hjemstat, fra datoen for mottak av de videresendte opplysningene som er omhandlet i nr. 3, eller senest 15 kalenderdager etter å ha lagt fram opplysningene omhandlet i nr. 1.

Kapittel 2

Forpliktelser for alle ytere av kryptoeiendelstjenester

Artikkel 66

Forpliktelse til å opptre ærlig, redelig og profesjonelt i kundenes beste interesse

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal opptre ærlig, redelig og profesjonelt i kundenes og potensielle kunders beste interesse.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal gi sine kunder opplysninger som er balanserte, klare og ikke villedende, også i markedsføringsmateriell, som skal identifiseres som sådant. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal ikke bevisst eller uaktsomt villede en kunde med hensyn til en kryptoeiendels reelle eller antatte fordeler.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal advare kunder om risikoene som er knyttet til transaksjoner med kryptoeiendeler.

Når ytere av kryptoeiendelstjenester driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, veksler kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, gir råd om kryptoeiendeler eller yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, skal de gi sine kunder hyperlenker til eventuelle hvitbøker om kryptoeiendeler for de kryptoeiendelene som de yter disse tjenestene i forbindelse med.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal offentliggjøre sin pris-, kostnads- og gebyrpolitikk på et framtredende sted på sitt nettsted.

5. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal på et framtredende sted på sitt nettsted offentliggjøre opplysninger om de viktigste negative klimapåvirkningene og andre negative miljøpåvirkninger fra den konsensusmekanismen som brukes for å utstede hver kryptoeiendel som de yter tjenester i forbindelse med. Disse opplysningene kan innhentes fra hvitbøkene om kryptoeiendeler.

6. ESMA skal i samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for innholdet, metodene og presentasjonen av de opplysningene som er omhandlet i nr. 5, med hensyn til bærekraftsindikatorene i forbindelse med negative klimapåvirkninger og andre miljørelaterte negative påvirkninger.

Når ESMA utarbeider utkastene til tekniske reguleringsstandarder som er omhandlet i første ledd, skal den ta hensyn til de ulike typene konsensusmekanismer som brukes for å validere transaksjoner med kryptoeiendeler, deres insentivstrukturer og bruken av energi, fornybar energi og naturressurser, avfallsproduksjon og klimagassutslipp. ESMA skal ajourføre de tekniske reguleringsstandardene i lys av utviklingen av regelverk og teknologi.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 67

Kapitalkrav

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal til enhver tid ha innført kapitalmessige sikkerhetstiltak som tilsvarer minst det høyeste av følgende:

a) Det permanente minstekapitalkravet som er angitt i vedlegg IV, avhengig av hvilken type kryptoeiendelstjeneste som ytes.

b) En firedel av det foregående årets faste kostnader, som revideres hvert år.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester som har drevet virksomhet i mindre enn ett år etter den dagen da de begynte å yte tjenester, skal ved beregningen nevnt i nr. 1 bokstav b) anvende de forventede faste kostnadene som inngår i budsjettet for de første tolv månedenes tjenesteyting, slik det er framlagt med søknaden om tillatelse.

3. Ved anvendelsen av nr. 1 bokstav b) skal ytere av kryptoeiendelstjenester beregne det foregående årets faste kostnader ved hjelp av tall som følger av gjeldende regnskapsregelverk, ved å trekke følgende poster fra de samlede kostnadene etter utdeling av overskudd til aksjeeiere eller deltakere i henhold til deres seneste reviderte årsregnskap eller, dersom et revidert regnskap ikke foreligger, i henhold til et årsregnskap som er godkjent av nasjonale tilsynsmyndigheter:

a) Bonuser til ansatte og andre former for vederlag, i den grad slike bonuser og vederlag er avhengige av et nettooverskudd hos yteren av kryptoeiendelstjenester i det aktuelle året.

b) Ansattes, lederes og partnernes andeler av overskuddet.

c) Andre former for fordeling av overskudd og andre variable godtgjøringer, i den utstrekning de er helt skjønnsmessige.

d) Engangskostnader for ikke-ordinær virksomhet.

4. De tilsynsmessige sikkerhetstiltakene omhandlet i nr. 1 skal anta en av følgende former eller en kombinasjon av dem:

a) Ansvarlig kapital som består av ren kjernekapital-poster og -instrumenter omhandlet i artikkel 26–30 i forordning (EU) nr. 575/2013 etter at fradragene er anvendt fullt ut i henhold til artikkel 36 i nevnte forordning, uten anvendelse av terskelverdiene for unntak i henhold til artikkel 46 og 48 i nevnte forordning.

b) En forsikringspolise som dekker Unionens territorier der kryptoeiendelstjenester ytes, eller en sammenlignbar garanti.

5. Forsikringspolisen omhandlet i nr. 4 bokstav b) skal offentliggjøres på nettstedet til yteren av kryptoeiendelstjenester og skal ha minst følgende egenskaper:

a) Den har en innledende løpetid på minst ett år.

b) Oppsigelsesvarselet er på minst 90 dager.

c) Den er tegnet hos et foretak som har tillatelse til å tilby forsikring i samsvar med unionsretten eller nasjonal rett.

d) Den er tilbudt av en tredjepart.

6. Forsikringspolisen omhandlet i nr. 4 bokstav b) skal omfatte dekning av risikoen for alt følgende:

a) Tap av dokumenter.

b) Uriktige eller villedende opplysninger.

c) Handlinger, feil eller unnlatelser som medfører manglende overholdelse av

i) juridiske og forskriftsmessige forpliktelser,

ii) forpliktelsen til å opptre ærlig, redelig og profesjonelt overfor kundene,

iii) taushetsplikt.

d) Manglende innføring, gjennomføring og opprettholdelse av egnede prosedyrer for å hindre interessekonflikter.

e) Tap som følge av avbrudd i forretningsvirksomheten eller systemfeil.

f) Dersom det er relevant for forretningsmodellen, grov uaktsomhet med hensyn til å beskytte kundenes kryptoeiendeler og midler.

g) Det ansvaret ytere av kryptoeiendelstjenester har overfor kunder i henhold til artikkel 75 nr. 8.

Artikkel 68

Styringsordninger

1. Medlemmene av ledelsesorganet for ytere av kryptoeiendelstjenester skal ha tilstrekkelig god vandel og tilstrekkelige kunnskaper, ferdigheter og erfaringer, både individuelt og kollektivt, til å utføre sine oppgaver. Medlemmene av ledelsesorganet for ytere av kryptoeiendelstjenester skal særlig ikke være dømt for overtredelser i tilknytning til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, eller for andre overtredelser som vil påvirke deres gode vandel. De skal også vise at de klarer å sette av tilstrekkelig tid til å utføre sine oppgaver på en effektiv måte.

2. Aksjeeiere og deltakere som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler i ytere av kryptoeiendelstjenester, skal ha tilstrekkelig god vandel og skal særlig ikke være dømt for overtredelser i tilknytning til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, eller for andre overtredelser som vil påvirke deres gode vandel.

3. Dersom den innflytelsen som øves av de aksjeeierne eller deltakerne som innehar en kvalifiserende eierandel i en yter av kryptoeiendelstjenester, sannsynligvis vil være til skade for en sunn og forsvarlig ledelse av vedkommende yter av kryptoeiendelstjenester, skal vedkommende myndigheter treffe hensiktsmessige tiltak for å håndtere disse risikoene.

Slike tiltak kan omfatte anmodninger om rettsavgjørelser eller anvendelse av sanksjoner overfor ledelsen, eller suspensjon av de stemmerettene som er knyttet til aksjene eller andelene til de aksjeeierne eller deltakerne som direkte eller indirekte innehar de kvalifiserende eierandelene.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal vedta retningslinjer og prosedyrer som er tilstrekkelig effektive til å sikre at denne forordningen overholdes.

5. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal ansette personale med de ferdighetene, den kunnskapen og den ekspertisen som er nødvendig for å ivareta de ansvarsområdene de er tildelt, og idet de tar hensyn til omfanget, arten og utvalget av kryptoeiendelstjenester som ytes.

6. Ledelsesorganet for ytere av kryptoeiendelstjenester skal vurdere og regelmessig kontrollere om retningslinjene og prosedyrene som er innført for å overholde kapittel 2 og 3 i denne avdelingen, er effektive, og treffe hensiktsmessige tiltak for å rette opp eventuelle mangler i den forbindelse.

7. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal treffe alle rimelige tiltak for å sikre kontinuitet og regelmessighet i ytingen av kryptoeiendelstjenestene. For dette formålet skal ytere av kryptoeiendelstjenester bruke hensiktsmessige og tilpassede ressurser og prosedyrer, herunder robuste og sikre IKT-systemer som kreves i henhold til forordning (EU) 2022/2554.

Ytere av kryptoeiendelstjenester skal utarbeide retningslinjer for kontinuitet i virksomheten, som skal omfatte IKT-kontinuitetsplaner samt planer for IKT-respons og -gjenoppretting som er utarbeidet i henhold til artikkel 11 og 12 i forordning (EU) 2022/2554, som i tilfelle av avbrudd i deres IKT-systemer og -prosedyrer har som formål å sikre at viktige data og funksjoner i forbindelse med kryptoeiendelstjenestene beholdes, eller, dersom dette ikke er mulig, rettidig gjenoppretting av slike data og funksjoner og rettidig gjenopptakelse av kryptoeiendelstjenestene.

8. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal ha ordninger, systemer og prosedyrer som kreves i henhold til forordning (EU) 2022/2554, samt effektive prosedyrer og ordninger for risikovurdering, for å overholde de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider direktiv (EU) 2015/849. De skal overvåke og regelmessig vurdere om disse ordningene, systemene og prosedyrene er tilstrekkelige og effektive, idet det tas hensyn til omfanget, arten og utvalget av de kryptoeiendelstjenestene som ytes, og treffe hensiktsmessige tiltak for å rette opp eventuelle mangler.

Ytere av kryptoeiendelstjenester skal ha systemer og prosedyrer for å sikre tilgjengeligheten, autentisiteten, integriteten og fortroligheten til data i henhold til forordning (EU) 2022/2554.

9. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal sørge for å dokumentere alle kryptoeiendelstjenester, -aktiviteter, -ordrer og -transaksjoner som de gjennomfører. Denne dokumentasjonen skal være tilstrekkelig til at vedkommende myndigheter kan utføre sine tilsynsoppgaver og treffe håndhevingstiltak, og særlig til å fastslå om yterne av kryptoeiendelstjenester har oppfylt alle forpliktelser, herunder forpliktelser overfor kunder eller potensielle kunder og markedets integritet.

Dokumentasjonen som oppbevares i henhold til dette nummeret, skal på anmodning gjøres tilgjengelig for kunder og oppbevares i fem år og, dersom vedkommende myndighet anmoder om det før utløpet av de fem årene, i inntil sju år.

10. ESMA skal utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere

a) tiltak som sikrer kontinuitet og regelmessighet i ytingen av kryptoeiendelstjenestene omhandlet i nr. 7,

b) dokumentasjonen som skal oppbevares for alle kryptoeiendelstjenester, aktiviteter, ordrer og transaksjoner omhandlet i nr. 9.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 69

Opplysninger til vedkommende myndigheter

Ytere av kryptoeiendelstjenester skal uten opphold gi sin vedkommende myndighet melding om eventuelle endringer i sitt ledelsesorgan, før nye medlemmer utøver noen virksomhet, og skal gi sin vedkommende myndighet alle de opplysningene som er nødvendige for å vurdere overholdelsen av artikkel 68.

Artikkel 70

Oppbevaring av kunders kryptoeiendeler og midler

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som oppbevarer kryptoeiendeler som tilhører kunder, eller metodene som gir tilgang til slike kryptoeiendeler, skal treffe hensiktsmessige tiltak for å beskytte kundenes eiendomsrett, særlig i tilfelle av insolvens hos yteren av kryptoeiendelstjenester, og for å hindre at kundenes kryptoeiendeler brukes for egen regning.

2. Dersom deres forretningsmodeller eller kryptoeiendelstjenester krever oppbevaring av kundenes midler, bortsett fra e-pengetoken, skal ytere av kryptoeiendelstjenester ha hensiktsmessige ordninger for å sikre kundenes eiendomsrett og hindre at kundenes midler brukes for egen regning.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal innen utgangen av virkedagen etter den dagen da kundenes midler, bortsett fra e-pengetoken, ble mottatt, plassere disse midlene i en kredittinstitusjon eller en sentralbank.

Ytere av kryptoeiendelstjenester skal treffe alle nødvendige tiltak for å sikre at kundenes midler, bortsett fra e-pengetoken, i en kredittinstitusjon eller en sentralbank oppbevares på en konto som kan identifiseres atskilt fra de kontoene som brukes til oppbevaring av midler som tilhører yterne av kryptoeiendelstjenester.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester kan selv eller gjennom en tredjepart tilby betalingstjenester knyttet til den kryptoeiendelstjenesten som de tilbyr, forutsatt at yteren av kryptoeiendelstjenester selv eller tredjeparten har fått tillatelse til å tilby disse tjenestene i henhold til direktiv (EU) 2015/2366.

Dersom det tilbys betalingstjenester, skal ytere av kryptoeiendelstjenester informere sine kunder om følgende:

a) Arten av og vilkårene for disse tjenestene, herunder henvisninger til gjeldende nasjonal rett og kundenes rettigheter.

b) Hvorvidt disse tjenestene tilbys direkte av dem eller av en tredjepart.

5. Nr. 2 og 3 i denne artikkelen får ikke anvendelse på ytere av kryptoeiendelstjenester som er e-pengeforetak, betalingsinstitusjoner eller kredittinstitusjoner.

Artikkel 71

Prosedyrer for klagebehandling

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal innføre og opprettholde effektive og gjennomsiktige prosedyrer for rask, balansert og ensartet behandling av klager fra kunder og offentliggjøre beskrivelser av disse prosedyrene.

2. Kunder skal vederlagsfritt kunne inngi klager til ytere av kryptoeiendelstjenester.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal informere kundene om muligheten til å inngi en klage. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal stille et standard klageskjema til rådighet for kunder og registrere alle mottatte klager og eventuelle tiltak som er truffet som følge av dem.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal undersøke alle klager på en rettidig og rettferdig måte og informere kundene om utfallet av slike undersøkelser innen en rimelig frist.

5. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere kravene, malene og prosedyrene for klagebehandlingen.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 72

Identifisering, forebygging, håndtering og opplysning i forbindelse med interessekonflikter

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal innføre og anvende effektive retningslinjer og prosedyrer, idet det tas hensyn til omfanget, arten og utvalget av kryptoeiendelstjenester som ytes, for å identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter mellom

a) dem selv og

i) deres aksjeeiere eller deltakere,

ii) en person som er direkte eller indirekte knyttet til yterne av kryptoeiendelstjenester eller deres aksjeeiere eller deltakere gjennom kontroll,

iii) medlemmer av deres ledelsesorgan,

iv) deres ansatte eller

v) deres kunder eller

b) to eller flere kunder som har motstridende interesser.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal på et framtredende sted på sitt nettsted gi sine kunder og potensielle kunder opplysninger av allmenn art om kilder til interessekonflikter som omhandlet i nr. 1 og om de tiltakene som er truffet for å redusere dem.

3. Opplysningene omhandlet i nr. 2 skal gis i et elektronisk format og inneholde tilstrekkelig detaljerte opplysninger, samtidig som det tas hensyn til hver enkelt kundetype, slik at hver kunde kan ta en velbegrunnet beslutning om den kryptoeiendelstjenesten som interessekonfliktene er knyttet til.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal minst én gang i året vurdere og gjennomgå sine retningslinjer for interessekonflikter og treffe alle hensiktsmessige tiltak for å rette opp eventuelle mangler i den forbindelse.

5. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere

a) kravene til retningslinjene og prosedyrene som er omhandlet i nr. 1, idet det tas hensyn til omfanget, arten og utvalget av de kryptoeiendelstjenestene som ytes,

b) nærmere opplysninger og metode i forbindelse med innholdet i opplysningene omhandlet i nr. 2.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 73

Utkontraktering

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som utkontrakterer tjenester eller virksomhet til tredjeparter for å utføre driftsfunksjoner, skal treffe alle rimelige tiltak for å unngå ytterligere operasjonell risiko. De skal ha det fulle ansvaret for å oppfylle alle sine forpliktelser i henhold til denne avdelingen, og skal til enhver tid sikre at følgende vilkår er oppfylt:

a) Utkontraktering fører ikke til at ansvaret til yterne av kryptoeiendelstjenester delegeres.

b) Utkontraktering endrer ikke forholdet mellom yterne av kryptoeiendelstjenester og deres kunder, og heller ikke de forpliktelsene yterne av kryptoeiendelstjenester har overfor sine kunder.

c) Utkontraktering endrer ikke vilkårene for tillatelsen til yterne av kryptoeiendelstjenester.

d) Tredjeparter som er involvert i utkontraktering, samarbeider med vedkommende myndighet i hjemstaten til yterne av kryptoeiendelstjenester, og utkontraktering hindrer ikke utøvelsen av vedkommende myndigheters tilsynsfunksjoner, herunder tilgang på stedet til alle relevante opplysninger som kreves for å utøve disse funksjonene.

e) Ytere av kryptoeiendelstjenester opprettholder den sakkunnskapen og de ressursene som kreves for å vurdere kvaliteten på tjenestene som ytes, og for løpende å føre tilsyn med de utkontrakterte tjenestene på en effektiv måte og styre risikoene knyttet til utkontrakteringen.

f) Ytere av kryptoeiendelstjenester har direkte tilgang til relevante opplysninger om de utkontrakterte tjenestene.

g) Ytere av kryptoeiendelstjenester sikrer at tredjeparter som er involvert i utkontraktering, oppfyller Unionens standarder for vern av personopplysninger.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav g) er ytere av kryptoeiendelstjenester ansvarlige for å sikre at standardene for vern av personopplysninger er fastsatt i de skriftlige avtalene omhandlet i nr. 3.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal ha retningslinjer for sin utkontraktering, herunder beredskapsplaner og avviklingsstrategier, idet det tas hensyn til omfanget, arten og utvalget av kryptoeiendelstjenester som ytes.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal i en skriftlig avtale fastsette sine rettigheter og forpliktelser og de rettighetene og forpliktelsene som gjelder for de tredjepartene som de utkontrakterer tjenester eller virksomhet til. Utkontrakteringsavtaler skal gi ytere av kryptoeiendelstjenester rett til å si opp disse avtalene.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester og tredjeparter skal på anmodning gjøre tilgjengelig for vedkommende myndighet og andre berørte myndigheter alle opplysninger som er nødvendige for at disse myndighetene skal kunne vurdere om den utkontrakterte virksomheten oppfyller kravene i denne avdelingen.

Artikkel 74

Ordnet avvikling av ytere av kryptoeiendelstjenester

Ytere av kryptoeiendelstjenester som yter tjenestene omhandlet i artikkel 75–79, skal ha en plan som er hensiktsmessig for å støtte en ordnet avvikling av sin virksomhet i henhold til gjeldende nasjonal rett, herunder med hensyn til kontinuitet i eller gjenoppretting av kritisk virksomhet som utøves av disse tjenesteyterne. Denne planen skal vise at yterne av kryptoeiendelstjenester har evnen til å gjennomføre en velordnet avvikling uten å påføre sine kunder unødig økonomisk skade.

Kapittel 3

Forpliktelser knyttet til spesifikke kryptoeiendelstjenester

Artikkel 75

Oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal inngå en avtale med sine kunder for å spesifisere sine oppgaver og ansvarsområder. En slik avtale skal omfatte minst følgende:

a) Avtalepartenes identitet.

b) Arten av kryptoeiendelstjeneste som ytes, og en beskrivelse av denne tjenesten.

c) Retningslinjene for oppbevaring.

d) Metoden for kommunikasjon mellom yteren av kryptoeiendelstjenester og kunden, herunder kundens autentiseringssystem.

e) En beskrivelse av de sikkerhetssystemene som yteren av kryptoeiendelstjenester bruker.

f) De gebyrene, kostnadene og avgiftene som yteren av kryptoeiendelstjenester anvender.

g) Gjeldende lovgivning.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal føre et register over de posisjonene som åpnes i hver kundes navn, og som svarer til hver kundes rettigheter til kryptoeiendelene. Dersom det er relevant, skal ytere av kryptoeiendelstjenester så snart som mulig registrere eventuelle bevegelser i dette registeret i henhold til instrukser fra sine kunder. I slike tilfeller skal deres interne prosedyrer sikre at enhver bevegelse som påvirker registreringen av kryptoeiendelene, dokumenteres ved en transaksjon som regelmessig registreres i registeret over kundeposisjoner.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal innføre retningslinjer for oppbevaring med interne regler og prosedyrer med sikte på sikker oppbevaring av eller kontroll med slike kryptoeiendeler eller metodene for tilgang til kryptoeiendelene.

Retningslinjene for oppbevaring omhandlet i første ledd skal redusere risikoen for tap av kunders kryptoeiendeler eller de rettighetene som er knyttet til disse kryptoeiendelene, eller metodene for tilgang til kryptoeiendelene som følge av bedrageri, cybertrusler eller uaktsomhet.

Et sammendrag av retningslinjene for oppbevaring skal på anmodning gjøres tilgjengelig for kundene i et elektronisk format.

4. Dersom det er relevant, skal ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, lette utøvelsen av de rettighetene som er knyttet til kryptoeiendelene. Enhver hendelse som kan skape eller endre en kundes rettigheter, skal umiddelbart registreres i registeret over kundeposisjoner.

Ved endringer i den underliggende desentraliserte registerteknologien eller enhver annen hendelse som kan skape eller endre en kundes rettigheter, skal kunden ha rett til eventuelle kryptoeiendeler eller rettigheter som nylig er skapt på grunnlag av, og som svarer til, kundens posisjoner på tidspunktet da denne endringen eller hendelsen inntreffer, med mindre noe annet uttrykkelig er fastsatt i en gyldig avtale som er inngått før hendelsen eller endringen, med den yteren av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder i henhold til nr. 1.

5. Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal minst hvert kvartal og på anmodning fra den berørte kunden gi kunden en oversikt over posisjoner for de kryptoeiendelene som er registrert i kundens navn. Denne oversikten over posisjoner skal utarbeides i et elektronisk format. Oversikten over posisjoner skal identifisere de aktuelle kryptoeiendelene, deres saldo, verdi og overføringer av kryptoeiendeler i den aktuelle perioden.

Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal så snart som mulig gi sine kunder opplysninger om transaksjoner med kryptoeiendeler som krever svar fra disse kundene.

6. Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal sikre at det er innført nødvendige prosedyrer for å returnere kryptoeiendeler som oppbevares på vegne av kunder, eller metodene for tilgang, så raskt som mulig til disse kundene.

7. Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal skille kryptoeiendeler som de oppbevarer på vegne av sine kunder, fra sine egne kryptoeiendeler og sikre at metodene for tilgang til kundenes kryptoeiendeler er tydelig identifisert som slike. De skal sikre at kundenes kryptoeiendeler i det desentraliserte registeret er atskilt fra deres egne kryptoeiendeler.

De kryptoeiendelene som oppbevares i depot, skal være juridisk atskilt fra formuen til yteren av kryptoeiendelstjenester i dennes kunders interesse i samsvar med gjeldende rett, slik at kreditorene til yteren av kryptoeiendelstjenester ikke har tilgang til kryptoeiendeler som yteren av kryptoeiendelstjenester oppbevarer i depot, særlig i tilfelle av insolvens.

Yteren av kryptoeiendelstjenester skal sikre at de kryptoeiendelene som oppbevares i depot, er operasjonelt atskilt fra formuen til yteren av kryptoeiendelstjenester.

8. Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal ha ansvar overfor sine kunder for tap av kryptoeiendeler eller av metodene for tilgang til kryptoeiendelene som følge av en hendelse som kan tilskrives dem. Det ansvaret som yteren av kryptoeiendelstjenester har, skal være begrenset til den tapte kryptoeiendelens markedsverdi på det tidspunktet da tapet oppsto.

Hendelser som ikke kan tilskrives yteren av kryptoeiendelstjenester, omfatter enhver hendelse der yteren av kryptoeiendelstjenester viser at den inntraff uavhengig av ytingen av den relevante tjenesten, eller uavhengig av virksomheten til yteren av kryptoeiendelstjenester, for eksempel et problem knyttet til driften av det desentraliserte registeret, som yteren av kryptoeiendelstjenester ikke kontrollerer.

9. Dersom ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, benytter andre ytere av kryptoeiendelstjenester, skal de bare benytte ytere av kryptoeiendelstjenester som har fått tillatelse i samsvar med artikkel 59.

Ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, og som benytter andre ytere av kryptoeiendelstjenester, skal informere sine kunder om dette.

Artikkel 76

Drift av en handelsplattform for kryptoeiendeler

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal fastsette, opprettholde og gjennomføre klare og gjennomsiktige driftsregler for handelsplattformen. Disse driftsreglene skal minst

a) fastsette de godkjenningsprosedyrene som anvendes før kryptoeiendeler opptas på handelsplattformen, herunder krav om å iverksette kundekontrolltiltak som står i et rimelig forhold til den risikoen for hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme som er knyttet til søkeren, i samsvar med direktiv (EU) 2015/849,

b) definere eventuelle utelukkelseskategorier for de typene av kryptoeiendeler som ikke vil bli opptatt til handel,

c) fastsette retningslinjer og prosedyrer for og størrelsen på eventuelle gebyrer for opptaket til handel,

d) fastsette objektive, ikke-diskriminerende regler og forholdsmessige kriterier for deltakelse i handelsvirksomhet som fremmer en rettferdig og åpen tilgang til handelsplattformen for kunder som ønsker å handle,

e) fastsette ikke-diskriminerende regler og prosedyrer for å sikre rettferdig og ordnet handel samt objektive kriterier for effektiv utførelse av ordrer,

f) fastsette vilkårene for at kryptoeiendeler skal forbli tilgjengelige for handel, herunder likviditetsterskler og krav om regelmessig offentliggjøring av opplysninger,

g) fastsette vilkår for suspensjon av handel med kryptoeiendeler,

h) fastsette prosedyrer for å sikre et effektivt oppgjør av både kryptoeiendeler og midler.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav a) skal det klart framgå av driftsreglene at en kryptoeiendel ikke skal opptas til handel dersom en tilsvarende hvitbok om kryptoeiendeler ikke er offentliggjort i de tilfellene som kreves i denne forordningen.

2. Før kryptoeiendeler opptas til handel, skal ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, sikre at kryptoeiendelen er i samsvar med handelsplattformens driftsregler, og vurdere den aktuelle kryptoeiendelens egnethet. Ved vurderingen av en kryptoeiendels egnethet skal de yterne av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform, særlig evaluere de anvendte tekniske løsningenes pålitelighet og den potensielle tilknytningen til ulovlige aktiviteter eller bedrageri, idet det tas hensyn til den erfaringen, de resultatene og det omdømmet som utstederen av kryptoeiendeler og dennes utviklingsgruppe har. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform, skal også vurdere egnetheten til andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken omhandlet i artikkel 4 nr. 3 første ledd bokstav a)–d).

3. Driftsreglene for handelsplattformen for kryptoeiendeler skal hindre at kryptoeiendeler med en innebygd anonymitetsfunksjon opptas til handel med mindre innehaverne av disse kryptoeiendelene og deres transaksjonshistorikk kan identifiseres av de yterne av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler.

4. Driftsreglene omhandlet i nr. 1 skal utarbeides på et av hjemstatens offisielle språk eller på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser.

Dersom driften av en handelsplattform for kryptoeiendeler finner sted i en annen medlemsstat, skal driftsreglene omhandlet i nr. 1 utarbeides på et av vertsstatens offisielle språk eller på et språk som er vanlig i internasjonale finanskretser.

5. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal ikke handle for egen regning på den handelsplattformen for kryptoeiendeler som de driver, herunder dersom de tilbyr veksling av kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler.

6. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal ha tillatelse til å delta i prinsipalmatchingshandel bare dersom kunden har gitt sitt samtykke til denne prosessen. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal gi vedkommende myndighet opplysninger om hvordan de benytter prinsipalmatchingshandel. Vedkommende myndighet skal overvåke deltakelsen til ytere av kryptoeiendelstjenester i prinsipalmatchingshandel og sikre at deltakelsen i prinsipalmatchingshandel fortsatt er omfattet av definisjonen av slik handel og ikke fører til interessekonflikter mellom yterne av kryptoeiendelstjenester og deres kunder.

7. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal innføre effektive systemer, prosedyrer og ordninger som sikrer at deres handelssystemer

a) er robuste,

b) har tilstrekkelig kapasitet til å kunne håndtere toppbelastning med hensyn til ordre- og meldingsvolum,

c) kan sikre ordnet handel ved alvorlig markedsstress,

d) kan avvise ordrer som overskrider forhåndsfastsatte volum- og pristerskler, eller er åpenbart feilaktige,

e) er testet fullt ut for å sikre at vilkårene i bokstav a)–d) er oppfylt,

f) er omfattet av effektive ordninger for kontinuerlig virksomhet for å sikre kontinuitet i tjenestene ved en eventuell svikt i handelssystemet,

g) kan forebygge eller påvise markedsmisbruk,

h) er tilstrekkelig robuste til å hindre at de misbrukes til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme.

8. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal underrette sin vedkommende myndighet dersom de påviser tilfeller av markedsmisbruk eller forsøk på markedsmisbruk i eller gjennom deres handelssystemer.

9. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal offentliggjøre alle kjøps- og salgspriser samt ordredybden ved de prisene som vises for kryptoeiendeler i deres handelsplattformer. De berørte yterne av kryptoeiendelstjenester skal kontinuerlig offentliggjøre disse opplysningene i åpningstiden.

10. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal offentliggjøre prisen, volumet og tidspunktet for de transaksjonene som utføres i forbindelse med kryptoeiendeler som handles på deres handelsplattformer. De skal offentliggjøre opplysningene om alle slike transaksjoner så nær sanntid som teknisk mulig.

11. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal gjøre opplysningene som offentliggjøres i samsvar med nr. 9 og 10, offentlig tilgjengelige på rimelige forretningsmessige vilkår og sikre ikke-diskriminerende tilgang til disse opplysningene. Disse opplysningene skal vederlagsfritt gjøres tilgjengelig 15 minutter etter at de er offentliggjort i et maskinleselig format, og de skal forbli offentliggjort i minst to år.

12. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal innlede det endelige oppgjøret av en kryptoeiendelstransaksjon i det desentraliserte registeret innen 24 timer etter at transaksjonen er gjennomført på handelsplattformen, eller i tilfelle av transaksjoner som gjøres opp utenfor det desentraliserte registeret, senest ved dagens slutt.

13. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal sikre at deres gebyrstrukturer er gjennomsiktige, rettferdige og ikke-diskriminerende, og at de ikke oppmuntrer til å plassere, endre eller annullere ordrer eller gjennomføre transaksjoner på en måte som bidrar til uordnede handelsvilkår eller markedsmisbruk som omhandlet i avdeling VI.

14. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, skal opprettholde ressurser og ha innført reservesystemer slik at de til enhver tid kan rapportere til sin vedkommende myndighet.

15. Ytere av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform, skal stille de relevante dataene om alle ordrer knyttet til kryptoeiendeler som vises gjennom deres systemer, til rådighet for vedkommende myndighet i minst fem år eller gi vedkommende myndighet tilgang til ordreboken slik at vedkommende myndighet kan overvåke handelsvirksomheten. Disse relevante dataene skal omfatte ordrens egenskaper, herunder slike som knytter en ordre til de utførte transaksjonene som stammer fra vedkommende ordre.

16. ESMA skal utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere

a) på hvilken måte data om gjennomsiktighet, herunder detaljnivået ved framleggingen av de dataene som skal gjøres tilgjengelige for offentligheten som omhandlet i nr. 1, 9 og 10,

b) innholdet i og formatet på de ordrebøkene som skal føres, som angitt i nr. 15.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 77

Veksling av kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som veksler kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, skal innføre en ikke-diskriminerende forretningsstrategi som særlig angir hvilken type kunder de godtar å drive handel med, og hvilke vilkår disse kundene skal oppfylle.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester som veksler kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, skal offentliggjøre en fast kurs på kryptoeiendelene eller en metode for å fastsette kursen på de kryptoeiendelene som de foreslår å veksle mot midler eller andre kryptoeiendeler, og enhver gjeldende grense som vedkommende yter av kryptoeiendelstjenester har fastsatt for det beløpet som skal veksles.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester som veksler kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, skal utføre kundenes ordrer til de prisene som vises på det tidspunktet da ordren om veksling er endelig. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal underrette sine kunder om vilkårene for at deres ordre skal anses som endelig.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester som veksler kryptoeiendeler mot midler eller andre kryptoeiendeler, skal offentliggjøre opplysninger om de transaksjonene de har utført, for eksempel transaksjonsvolumer og -priser.

Artikkel 78

Utførelse av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal treffe alle tiltak som er nødvendige for å oppnå best mulig resultat for sine kunder, idet det tas hensyn til faktorer som pris, kostnader, hurtighet, sannsynlighet for utførelse og oppgjør, størrelse, art, vilkår for oppbevaring av kryptoeiendelene eller andre hensyn som er relevante for utførelsen av ordren.

Uten hensyn til første ledd skal ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, ikke være forpliktet til å treffe de nødvendige tiltakene som omhandlet i første ledd i tilfeller der de utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler etter spesifikke instrukser fra sine kunder.

2. For å sikre overholdelse av nr. 1 skal ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, innføre og gjennomføre effektive ordninger for ordreutførelse. De skal særlig innføre og gjennomføre retningslinjer for ordreutførelse som gjør det mulig for dem å overholde nr. 1. Retningslinjene for ordreutførelse skal blant annet gjøre det mulig å utføre kundeordrer omgående, raskt og på en balansert måte og hindre at opplysninger knyttet til kundeordrer misbrukes av ansatte hos yterne av kryptoeiendelstjenester.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal gi sine kunder hensiktsmessige og klare opplysninger om sine retningslinjer for ordreutførelse omhandlet i nr. 2 og enhver vesentlig endring av disse. Disse opplysningene skal på en klar, tilstrekkelig detaljert og lett forståelig måte forklare kundene hvordan ytere av kryptoeiendelstjenester skal utføre kundeordrer. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal på forhånd innhente samtykke fra hver kunde med hensyn til retningslinjene for ordreutførelse.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal på anmodning kunne vise sine kunder at de har utført ordrene i samsvar med sine retningslinjer for ordreutførelse, og skal på anmodning fra vedkommende myndighet kunne vise den at de overholder denne artikkelen.

5. Dersom retningslinjene for ordreutførelse gir mulighet for at kundeordrer kan utføres utenfor handelsplattformen, skal ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, informere kundene om denne muligheten og på forhånd innhente uttrykkelig samtykke fra kundene før de begynner å utføre deres ordrer utenfor en handelsplattform, enten i form av en generell avtale eller i forbindelse med individuelle transaksjoner.

6. Ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal kontrollere hvor effektivt deres ordninger og retningslinjer for ordreutførelse fungerer, med sikte på å identifisere og, dersom det er relevant, rette opp eventuelle mangler i den forbindelse. De skal særlig regelmessig vurdere om de handelsplassene som inngår i retningslinjene for ordreutførelse, gir best mulig resultat for kundene, eller om det må gjøres endringer i ordningene for ordreutførelse. Ytere av kryptoeiendelstjenester som utfører ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal gi de kundene som de har et løpende kundeforhold med, melding om enhver vesentlig endring av ordningene eller retningslinjene for ordreutførelse.

Artikkel 79

Plassering av kryptoeiendeler

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som plasserer kryptoeiendeler, skal formidle følgende opplysninger til tilbyderen, personen som søker om opptak til handel, eller enhver tredjepart som opptrer på deres vegne, før en avtale inngås med dem:

a) Hvilken type plassering som vurderes, herunder hvorvidt et minstebeløp for kjøp er garantert eller ikke.

b) En angivelse av størrelsen på de transaksjonsgebyrene som er knyttet til den foreslåtte plasseringen.

c) Det sannsynlige tidspunktet og den sannsynlige prosessen og prisen for den foreslåtte transaksjonen.

d) Opplysninger om kjøperne som er i målgruppen.

Ytere av kryptoeiendelstjenester som plasserer kryptoeiendeler, skal, før de plasserer kryptoeiendelene, innhente samtykke fra utstederne av disse kryptoeiendelene eller enhver tredjepart som opptrer på deres vegne, når det gjelder opplysningene angitt i første ledd.

2. De reglene for interessekonflikter for ytere av kryptoeiendelstjenester som er omhandlet i artikkel 72 nr. 1, skal omfatte spesifikke og hensiktsmessige prosedyrer for å identifisere, forebygge, håndtere og avdekke eventuelle interessekonflikter som kan oppstå i følgende situasjoner:

a) Ytere av kryptoeiendelstjenester plasserer kryptoeiendelene hos sine egne kunder.

b) Den foreslåtte prisen for å plassere kryptoeiendeler er overvurdert eller undervurdert.

c) Tilbyderen betaler eller gir insentiver, herunder ikke-monetære insentiver, til ytere av kryptoeiendelstjenester.

Artikkel 80

Mottak og formidling av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som mottar og formidler ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal innføre og gjennomføre prosedyrer og ordninger som sikrer rask og korrekt overføring av kundeordrer om utførelse på en handelsplattform for kryptoeiendeler eller til en annen yter av kryptoeiendelstjenester.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester som mottar og formidler ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal ikke motta noen godtgjøring, rabatt eller naturalytelse for å videresende kundeordrer til en bestemt handelsplattform for kryptoeiendeler eller til en annen yter av kryptoeiendelstjenester.

3. Ytere av kryptoeiendelstjenester som mottar og formidler ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal ikke misbruke opplysninger knyttet til kundeordrer som ennå ikke er utført, og skal treffe alle rimelige tiltak for å hindre at noen av deres ansatte misbruker slike opplysninger.

Artikkel 81

Rådgivning om kryptoeiendeler og porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler eller yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, skal vurdere om kryptoeiendelstjenestene eller kryptoeiendelene egner seg for deres kunder eller potensielle kunder, idet det tas hensyn til deres kunnskap om og erfaring med å investere i kryptoeiendeler, deres investeringsmål, herunder risikotoleranse, og deres finansielle situasjon, herunder evnen til å bære tap.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler, skal i god tid før de gir råd om kryptoeiendeler, informere potensielle kunder om hvorvidt rådgivningen

a) ytes på et uavhengig grunnlag,

b) ytes på grunnlag av en omfattende eller mer begrenset analyse av forskjellige kryptoeiendeler, herunder hvorvidt rådgivningen er begrenset til kryptoeiendeler som utstedes eller tilbys av enheter som har nære forbindelser til yteren av kryptoeiendeler eller andre juridiske eller økonomiske forbindelser, for eksempel et avtaleforhold, som kan utgjøre en risiko for det uavhengige grunnlaget for rådgivningen.

3. Dersom en yter av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler, informerer kunden om at rådgivningen ytes på et uavhengig grunnlag, skal den

a) vurdere et tilstrekkelig utvalg av kryptoeiendeler som er tilgjengelige på markedet, som skal være tilstrekkelig forskjellige til å sikre at kundens investeringsmål kan nås på en egnet måte, og som ikke skal være begrenset til kryptoeiendeler som utstedes eller leveres av

i) den samme yteren av kryptoeiendelstjenester,

ii) enheter som har nære forbindelser til den samme yteren av kryptoeiendelstjenester, eller

iii) andre enheter som den samme yteren av kryptoeiendelstjenester har nære juridiske eller økonomiske forbindelser til, for eksempel et avtaleforhold, som er så nære at det kan utgjøre en risiko for det uavhengige grunnlaget for rådgivningen,

b) ikke motta og beholde gebyrer, provisjoner eller andre penge- eller naturalytelser som betales eller tilbys av en tredjepart eller en person som opptrer på vegne av en tredjepart, i forbindelse med ytingen av tjenesten til kunder.

Uten hensyn til første ledd bokstav b) skal mindre naturalytelser som kan styrke kvaliteten på kryptoeiendelstjenester som ytes til en kunde, og som er av et omfang og en art som ikke hindrer en yter av kryptoeiendelstjenester i å oppfylle sin forpliktelse til å opptre i kundens beste interesse, være tillatt i tilfeller der kunden får klare opplysninger om dem.

4. Ytere av kryptoeiendelstjenester som yter rådgivning om kryptoeiendeler, skal også gi potensielle kunder opplysninger om alle kostnader og tilknyttede gebyrer, herunder kostnaden knyttet til rådgivning, dersom det er relevant, kostnader knyttet til de kryptoeiendelene som anbefales til eller markedsføres overfor kunden, og hvordan kunden kan betale for kryptoeiendelene, herunder også eventuelle tredjepartsbetalinger.

5. Ytere av kryptoeiendelstjenester som yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, skal ikke motta og beholde gebyrer, provisjoner eller andre penge- eller naturalytelser som betales eller tilbys av en utsteder, tilbyder, person som søker om opptak til handel, en tredjepart eller en person som opptrer på vegne av en tredjepart, i forbindelse med ytingen av porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler til deres kunder.

6. Dersom en yter av kryptoeiendelstjenester informerer en kunde om at rådgivningen ikke ytes på et uavhengig grunnlag, kan yteren motta tilskyndelser, forutsatt at betalingen eller ytelsen

a) er utformet for å bedre kvaliteten på den aktuelle tjenesten til kunden, og

b) ikke hindrer den forpliktelsen yteren av kryptoeiendelstjenester har til å opptre ærlig, redelig og profesjonelt i kundenes beste interesse.

Kunden skal få klare opplysninger om at det foreligger en betaling eller ytelse som nevnt i nr. 4, om arten av og beløpet for disse, eller når beløpet ikke kan fastsettes, om metoden for å beregne dette beløpet, på en måte som er fyllestgjørende, nøyaktig og forståelig, før den relevante kryptoeiendelstjenesten ytes.

7. Ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler, skal sikre at fysiske personer som gir råd eller opplysninger om kryptoeiendeler eller en kryptoeiendelstjeneste på deres vegne, har den nødvendige kunnskapen og kompetansen for å oppfylle sine forpliktelser. Medlemsstatene skal offentliggjøre de kriteriene som anvendes for å vurdere slik kunnskap og kompetanse.

8. I forbindelse med egnethetsvurderingen omhandlet i nr. 1 skal ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler eller yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, fra sine kunder eller potensielle kunder innhente de nødvendige opplysningene om deres kunnskap om og erfaring med investeringer, herunder i kryptoeiendeler, deres investeringsmål, herunder risikotoleranse, deres finansielle situasjon, herunder evnen til å bære tap, og deres grunnleggende forståelse av de risikoene som er knyttet til kjøp av kryptoeiendeler, slik at ytere av kryptoeiendelstjenester kan gi kunder eller potensielle kunder anbefalinger om hvorvidt kryptoeiendelene egner seg for dem, og særlig hvorvidt de er i samsvar med deres risikotoleranse og evne til å bære tap.

9. Ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler eller yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, skal advare kunder eller potensielle kunder om at

a) kryptoeiendelenes verdi kan variere,

b) kryptoeiendelene kan medføre fullstendige eller delvise tap,

c) kryptoeiendelene kanskje ikke er likvide,

d) kryptoeiendelene eventuelt ikke er omfattet av erstatningsordningene for investorer i henhold til direktiv 97/9/EF,

e) kryptoeiendelene ikke er omfattet av innskuddsgarantiordningene i henhold til direktiv 2014/49/EU.

10. Ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler eller yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, skal innføre, opprettholde og gjennomføre retningslinjer og prosedyrer som gjør det mulig for dem å samle inn og vurdere alle de opplysningene som er nødvendige for å foreta den vurderingen som er omhandlet i nr. 1, for hver kunde. De skal treffe alle rimelige tiltak for å sikre at de innsamlede opplysningene om deres kunder eller potensielle kunder, er pålitelige.

11. Dersom kundene ikke gir de opplysningene som kreves i henhold til nr. 8, eller dersom ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler eller yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, anser at kryptoeiendelstjenestene eller kryptoeiendelene ikke egner seg for deres kunder, skal de verken anbefale slike kryptoeiendelstjenester eller kryptoeiendeler eller begynne å yte porteføljeforvaltning av slike kryptoeiendeler.

12. Ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler eller yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, skal regelmessig for hver kunde gjennomgå egnethetsvurderingen omhandlet i nr. 1 minst annethvert år etter den innledende vurderingen som foretas i samsvar med nevnte nummer.

13. Når egnethetsvurderingen omhandlet i nr. 1 eller gjennomgåelsen av den i henhold til nr. 12 er foretatt, skal ytere av kryptoeiendelstjenester som gir råd om kryptoeiendeler, gi kundene en egnethetsrapport der det angis hvilke råd som er gitt, og hvordan rådene er i samsvar med kundenes preferanser, mål og andre egenskaper. Denne rapporten skal utarbeides og formidles til kundene i et elektronisk format. Rapporten skal minst

a) inneholde oppdaterte opplysninger om vurderingen som er omhandlet i nr. 1, og

b) gi en oversikt over rådene som er gitt.

Av egnethetsrapporten omhandlet i første ledd skal det tydelig framgå at rådgivningen er basert på kundens kunnskap om og erfaring med investering i kryptoeiendeler, kundens investeringsmål, risikotoleranse, finansielle situasjon og evne til å bære tap.

14. Ytere av kryptoeiendelstjenester som yter porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler, skal framlegge periodiske rapporter for sine kunder i et elektronisk format om den porteføljeforvaltningsvirksomheten som er utøvd på deres vegne. Disse periodiske rapportene skal inneholde en rimelig og balansert gjennomgåelse av den utøvde virksomheten og porteføljens resultater i rapporteringsperioden, en oppdatert erklæring om hvordan den utøvde virksomheten er i samsvar med kundens preferanser, mål og øvrige egenskaper, samt oppdaterte opplysninger om egnethetsvurderingen omhandlet i nr. 1 eller gjennomgåelsen av denne i henhold til nr. 12.

Den periodiske rapporten omhandlet i første ledd skal framlegges hver tredje måned, unntatt i tilfeller der en kunde har tilgang til et nettbasert system med oppdaterte verdsettinger av kundens portefølje og oppdaterte opplysninger om egnethetsvurderingen omhandlet i nr. 1, og yteren av kryptoeiendelstjenester har dokumentasjon på at kunden har benyttet tilgangen til en verdsetting minst én gang i løpet av det relevante kvartalet. Et slikt nettbasert system skal anses som et elektronisk format.

15. ESMA skal innen 30. desember 2024 utarbeide retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 for å spesifisere

a) kriteriene for vurderingen av kundens kunnskap og kompetanse i samsvar med nr. 2,

b) de opplysningene som er nevnt i nr. 8, og

c) formatet på den periodiske rapporten omhandlet i nr. 14.

Artikkel 82

Yting av tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder

1. Ytere av kryptoeiendelstjenester som yter tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder, skal inngå en avtale med sine kunder for å spesifisere deres oppgaver og ansvarsområder. En slik avtale skal omfatte minst følgende:

a) Avtalepartenes identitet.

b) En beskrivelse av de nærmere reglene for den overføringstjenesten som skal ytes.

c) En beskrivelse av de sikkerhetssystemene som yteren av kryptoeiendelstjenester bruker.

d) Gebyrer som yteren av kryptoeiendelstjenester anvender.

e) Gjeldende lovgivning.

2. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 for ytere av kryptoeiendelstjenester som yter tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder, når det gjelder prosedyrer og retningslinjer, herunder kunders rettigheter, i forbindelse med tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler.

Kapittel 4

Erverv av ytere av kryptoeiendelstjenester

Artikkel 83

Vurdering av foreslåtte erverv av ytere av kryptoeiendelstjenester

1. Enhver fysisk eller juridisk person eller slike personer som opptrer samlet, som har besluttet direkte eller indirekte å erverve (heretter kalt «den aktuelle erververen») en kvalifiserende eierandel i en yter av kryptoeiendelstjenester eller direkte eller indirekte å øke en slik kvalifiserende eierandel, slik at andelen av stemmerettene eller kapitalen vil nå eller overstige 20 %, 30 % eller 50 %, eller slik at yteren av kryptoeiendelstjenester blir denne personens datterforetak, skal gi skriftlig melding om dette til vedkommende myndighet for denne yteren av kryptoeiendelstjenester og angi den planlagte andelens størrelse og de opplysningene som kreves i henhold til de tekniske reguleringsstandardene som Kommisjonen har vedtatt i samsvar med artikkel 84 nr. 4.

2. Enhver fysisk eller juridisk person som har besluttet direkte eller indirekte å avhende en kvalifiserende eierandel i en yter av kryptoeiendelstjenester (heretter kalt «den aktuelle avhenderen»), skal før avhendingen av denne eierandelen gi vedkommende myndighet skriftlig melding om sin beslutning og angi denne eierandelens størrelse. Denne personen skal også underrette vedkommende myndighet dersom vedkommende har truffet en beslutning om å redusere en kvalifiserende eierandel slik at andelen av stemmeretter eller kapital vil falle under 10 %, 20 %, 30 % eller 50 %, eller slik at yteren av kryptoeiendelstjenester vil opphøre å være denne personens datterforetak.

3. Vedkommende myndighet skal umiddelbart, og under alle omstendigheter innen to virkedager etter at de har mottatt en melding som omhandlet i nr. 1, skriftlig bekrefte at meldingen er mottatt.

4. Vedkommende myndighet skal vurdere det planlagte ervervet omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen og de opplysningene som kreves i henhold til de tekniske reguleringsstandardene som Kommisjonen har vedtatt i samsvar med artikkel 84 nr. 4, innen 60 virkedager etter datoen for den skriftlige bekreftelsen på mottak omhandlet i nr. 3 i denne artikkelen. Når vedkommende myndighet bekrefter at meldingen er mottatt, skal den underrette den aktuelle erververen om datoen da vurderingsperioden utløper.

5. Med sikte på vurderingen omhandlet i nr. 4 kan vedkommende myndighet rådføre seg med vedkommende myndigheter for bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, og finansielle etterretningsenheter, og den skal ta behørig hensyn til deres synspunkter.

6. I forbindelse med vurderingen omhandlet i nr. 4 kan vedkommende myndighet anmode den aktuelle erververen om eventuelle tilleggsopplysninger som er nødvendige for å fullføre vurderingen. En slik anmodning skal framsettes før vurderingen avsluttes, og under alle omstendigheter senest den 50. virkedagen regnet fra datoen for den skriftlige bekreftelsen på mottak omhandlet i nr. 3. Slike anmodninger skal framsettes skriftlig og angi hvilke tilleggsopplysninger som er nødvendige.

Vedkommende myndighet skal avbryte vurderingsperioden omhandlet i nr. 4 til den har mottatt tilleggsopplysningene omhandlet i første ledd i dette nummeret. Avbruddet skal ikke overstige 20 virkedager. Eventuelle ytterligere anmodninger fra vedkommende myndighet om tilleggsopplysninger eller avklaring av de mottatte opplysningene skal ikke medføre ytterligere avbrudd i vurderingsperioden.

Vedkommende myndighet kan forlenge avbruddet omhandlet i andre ledd i dette nummeret i inntil 30 virkedager dersom den aktuelle erververen er etablert utenfor Unionen eller er omfattet av et tredjelands lovgivning.

7. En vedkommende myndighet som ved avslutningen av vurderingen omhandlet i nr. 4 beslutter å motsette seg det planlagte ervervet omhandlet i nr. 1, skal underrette den aktuelle erververen om dette innen to virkedager, og under alle omstendigheter før datoen omhandlet i nr. 4, eventuelt forlenget i samsvar med nr. 6 andre og tredje ledd. I meldingen skal denne beslutningen begrunnes.

8. Dersom vedkommende myndighet ikke motsetter seg det planlagte ervervet omhandlet i nr. 1, før datoen omhandlet i nr. 4, eventuelt forlenget i samsvar med nr. 6 andre og tredje ledd, skal det planlagte ervervet anses som godkjent.

9. Vedkommende myndighet kan fastsette en frist for avslutning av det planlagte ervervet omhandlet i nr. 1 og ved behov forlenge denne fristen.

Artikkel 84

Innholdet i vurderingen av foreslåtte erverv av ytere av kryptoeiendelstjenester

1. Når den foretar vurderingen omhandlet i artikkel 83 nr. 4, skal vedkommende myndighet vurdere egnetheten til den aktuelle erververen og det planlagte ervervets økonomiske soliditet som omhandlet i artikkel 83 nr. 1, på grunnlag av alle følgende kriterier:

a) Den aktuelle erververens omdømme.

b) Omdømmet, kunnskapene, ferdighetene og erfaringen til enhver person som vil lede virksomheten til yteren av kryptoeiendelstjenester som følge av det planlagte ervervet.

c) Den aktuelle erververens økonomiske soliditet, særlig i tilknytning til den typen virksomhet som planlegges og utøves av den yteren av kryptoeiendelstjenester som det planlagte ervervet gjelder.

d) Hvorvidt yteren av kryptoeiendelstjenester vil kunne overholde og fortsette å overholde bestemmelsene i denne avdelingen.

e) Om det i forbindelse med det planlagte ervervet er rimelige grunner til å mistenke at hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme i henhold til henholdsvis artikkel 1 nr. 3 og 5 i direktiv (EU) 2015/849, eller forsøk på dette, pågår eller har funnet sted, eller at det planlagte ervervet vil kunne øke risikoen for dette.

2. Vedkommende myndighet kan motsette seg det planlagte ervervet bare dersom det er rimelige grunner til dette på grunnlag av kriteriene i nr. 1 i denne artikkelen, eller dersom de opplysningene som gis i samsvar med artikkel 83 nr. 4, er ufullstendige eller uriktige.

3. Medlemsstatene skal verken innføre forhåndsvilkår med hensyn til størrelsen på den kvalifiserende eierandelen som skal erverves i henhold til denne forordningen, eller tillate at deres vedkommende myndigheter undersøker det planlagte ervervet ut fra markedets økonomiske behov.

4. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder som spesifiserer det detaljerte innholdet i de opplysningene som er nødvendige for å foreta vurderingen omhandlet i artikkel 83 nr. 4 første ledd. De nødvendige opplysningene skal være relevante for en tilsynsmessig vurdering, stå i forhold til og være tilpasset arten av den aktuelle erververen og det planlagte ervervet omhandlet i artikkel 83 nr. 1.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Kapittel 5

Signifikante ytere av kryptoeiendelstjenester

Artikkel 85

Identifisering av signifikante ytere av kryptoeiendelstjenester

1. En yter av kryptoeiendelstjenester skal anses som signifikant dersom den i Unionen har minst 15 millioner aktive brukere i gjennomsnitt i et kalenderår, der gjennomsnittet beregnes som gjennomsnittet av det daglige antallet aktive brukere i hele det foregående kalenderåret.

2. Ytere av kryptoeiendelstjenester skal underrette sine vedkommende myndigheter innen to måneder etter at de har oppnådd det antallet aktive brukere som er angitt i nr. 1. Dersom vedkommende myndighet er enig i at terskelen fastsatt i nr. 1 er nådd, skal den underrette ESMA om dette.

3. Uten at det berører vedkommende myndigheters ansvar i henhold til denne forordningen, skal vedkommende myndigheter i hjemstaten årlig oppdatere ESMAs tilsynsråd om følgende tilsynsmessige utviklinger i forbindelse med signifikante ytere av kryptoeiendelstjenester:

a) Pågående eller avsluttede tillatelser som omhandlet i artikkel 59.

b) Pågående eller avsluttede prosesser for tilbakekalling av tillatelser som omhandlet i artikkel 64.

c) Utøvelsen av tilsynsmyndighet som fastsatt i artikkel 94 nr. 1 første ledd bokstav b), c), e), f), g), y) og aa).

Hjemstatens vedkommende myndighet kan oppdatere ESMAs tilsynsråd hyppigere eller underrette det før hjemstatens vedkommende myndighet treffer beslutninger med hensyn til første ledd bokstav a), b) eller c).

4. Oppdateringen omhandlet i nr. 3 andre ledd kan følges opp med en utveksling av synspunkter i ESMAs tilsynsråd.

5. Dersom det er hensiktsmessig, kan ESMA utøve sin myndighet i henhold til artikkel 29, 30, 31 og 31b i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Avdeling VI

Forebygging av og forbud mot markedsmisbruk i forbindelse med kryptoeiendeler

Artikkel 86

Anvendelsesområdet for reglene for markedsmisbruk

1. Denne avdelingen får anvendelse på handlinger som utføres av en person i tilknytning til kryptoeiendeler som er opptatt til handel, eller som er søkt opptatt til handel.

2. Denne avdelingen får også anvendelse på enhver transaksjon, ordre eller atferd i tilknytning til kryptoeiendeler som nevnt i nr. 1, uavhengig av om transaksjonen, ordren eller atferden finner sted på en handelsplattform.

3. Denne avdelingen får anvendelse på handlinger og unnlatelser, i Unionen og i tredjeland, i tilknytning til kryptoeiendeler som nevnt i nr. 1.

Artikkel 87

Innsideinformasjon

1. Ved anvendelsen av denne forordningen menes med innsideinformasjon følgende typer opplysninger:

a) Presise opplysninger som ikke er blitt offentliggjort, som direkte eller indirekte gjelder en eller flere utstedere, tilbydere eller personer som søker om opptak til handel, eller en eller flere kryptoeiendeler, og som er egnet til å påvirke kursen på disse kryptoeiendelene eller kursen på en tilknyttet kryptoeiendel merkbart dersom de blir offentliggjort.

b) Når det gjelder personer som har til oppgave å utføre ordrer i kryptoeiendeler på vegne av kunder, menes med innsideinformasjon også presise opplysninger som gis av en kunde, og som gjelder kundens ordrer i kryptoeiendeler som ennå ikke er utført, som direkte eller indirekte gjelder en eller flere utstedere, tilbydere eller personer som søker om opptak til handel, eller en eller flere kryptoeiendeler, og som sannsynligvis merkbart er egnet til å påvirke kursen på disse kryptoeiendelene eller kursen på en tilknyttet kryptoeiendel merkbart dersom de blir offentliggjort.

2. Ved anvendelsen av nr. 1 skal opplysninger anses som presise dersom de indikerer at en eller flere omstendigheter foreligger, eller at det er rimelig å forvente at de kan komme til å foreligge, eller en hendelse som har inntruffet, eller som det er rimelig å forvente at kan komme til å inntreffe, dersom disse opplysningene er tilstrekkelig spesifikke til at det kan trekkes en slutning om den mulige påvirkningen disse omstendighetene eller denne hendelsen kan ha på kursene på kryptoeiendeler. Når det gjelder en prosess bestående av flere trinn som har som formål å frambringe eller som resulterer i bestemte omstendigheter eller en bestemt hendelse, kan både de framtidige omstendighetene eller den framtidige hendelsen og de mellomliggende trinnene i prosessen som er forbundet med å frambringe eller resultere i disse framtidige omstendighetene eller denne framtidige hendelsen, anses som presise opplysninger.

3. Et mellomliggende trinn i en prosess bestående av flere trinn skal anses som innsideinformasjon dersom det i seg selv oppfyller kriteriene for innsideinformasjon omhandlet i nr. 2.

4. Ved anvendelsen av nr. 1 menes med opplysninger som, dersom de ble offentliggjort, er egnet til å påvirke kursene på kryptoeiendeler merkbart, opplysninger som en fornuftig kryptoeiendelsinnehaver sannsynligvis ville bruke som en del av grunnlaget for sine investeringsbeslutninger.

Artikkel 88

Offentliggjøring av innsideinformasjon

1. Utstedere, tilbydere og personer som søker om opptak til handel, skal informere offentligheten så snart som mulig om innsideinformasjon som er omhandlet i artikkel 87, og som gjelder dem direkte, på en slik måte at offentligheten raskt kan få tilgang til og foreta en fullstendig, korrekt og rettidig vurdering av informasjonen. Utstedere, tilbydere og personer som søker om opptak til handel, skal ikke kombinere offentliggjøringen av innsideinformasjon med markedsføring av sin virksomhet. Utstedere, tilbydere og personer som søker om opptak til handel, skal på sitt nettsted legge ut all innsideinformasjon som de er forpliktet til å offentliggjøre, og holde den tilgjengelig der i minst fem år.

2. Utstedere, tilbydere og personer som søker om opptak til handel, kan på eget ansvar utsette offentliggjøringen av innsideinformasjon som omhandlet i artikkel 87, forutsatt at alle følgende vilkår er oppfylt:

a) Umiddelbar offentliggjøring er egnet til å skade de legitime interessene til utstederne, tilbyderne eller personene som søker om opptak til handel.

b) Utsatt offentliggjøring er ikke egnet til å villede allmennheten.

c) Utstedere, tilbydere eller personer som søker om opptak til handel, klarer å sikre at disse opplysningene forblir fortrolige.

3. Dersom en utsteder, tilbyder eller person som søker om opptak til handel, har utsatt offentliggjøringen av innsideinformasjon i samsvar med nr. 2, skal den umiddelbart etter offentliggjøringen av informasjonen, underrette vedkommende myndighet om at offentliggjøringen av informasjonen ble utsatt, og gi en skriftlig redegjørelse for hvordan vilkårene fastsatt i nr. 2 ble oppfylt. Alternativt kan medlemsstatene fastsette at denne skriftlige redegjørelsen bare skal framlegges på anmodning fra vedkommende myndighet.

4. For å sikre ensartede vilkår for anvendelsen av denne artikkelen skal ESMA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette de tekniske metodene for

a) hensiktsmessig offentliggjøring av innsideinformasjon som nevnt i nr. 1, og

b) å utsette offentliggjøring av innsideinformasjon som nevnt i nr. 2 og 3.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske gjennomføringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 89

Forbud mot innsidehandel

1. Ved anvendelsen av denne forordningen skal innsidehandel anses å foreligge når en person besitter innsideinformasjon og utnytter denne ved direkte eller indirekte å erverve eller avhende, for egen eller en tredjeparts regning, kryptoeiendeler som informasjonen gjelder. Utnyttelse av innsideinformasjon ved å trekke eller endre en ordre som ble plassert før personen var i besittelse av innsideinformasjonen om den kryptoeiendelen som ordren gjelder, skal også anses som innsidehandel. Utnyttelse av innsideinformasjon skal også omfatte en persons innlevering, endring eller tilbaketrekking av bud for egen eller en tredjeparts regning.

2. Ingen skal delta i innsidehandel eller forsøke å delta i innsidehandel eller bruke innsideinformasjon om kryptoeiendeler til å erverve eller avhende disse kryptoeiendelene verken direkte eller indirekte og verken for egen regning eller en tredjeparts regning. Ingen skal anbefale en annen person å foreta innsidehandel eller tilskynde en annen person til å foreta innsidehandel.

3. Personer som er i besittelse av innsideinformasjon om kryptoeiendeler, skal ikke på grunnlag av denne innsideinformasjonen anbefale eller tilskynde en annen person til

a) å erverve eller avhende disse kryptoeiendelene, eller

b) å trekke eller endre en ordre som gjelder disse kryptoeiendelene.

4. Utnyttelse av en anbefaling eller tilskyndelse som nevnt i nr. 3 anses som innsidehandel i henhold til denne artikkelen dersom vedkommende som følger anbefalingen eller tilskyndelsen, vet eller burde vite at den er basert på innsideinformasjon.

5. Denne artikkelen får anvendelse på enhver person som besitter innsideinformasjon som følge av at vedkommende

a) er medlem av administrasjons-, ledelses- eller kontrollorganet hos utstederen, tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel,

b) har en eierandel i kapitalen til utstederen, tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel,

c) har tilgang til informasjonen gjennom utøvelse av arbeid, yrke eller forpliktelser, eller i forbindelse med sin rolle i den desentraliserte registerteknologien eller lignende teknologi, eller

d) deltar i kriminell virksomhet.

Denne artikkelen får også anvendelse på enhver person som besitter innsideinformasjon under andre omstendigheter enn dem som er nevnt i første ledd, dersom personen vet eller burde vite at dette er innsideinformasjon.

6. Dersom personen omhandlet i nr. 1 er en juridisk person, får denne artikkelen anvendelse, i samsvar med nasjonal rett, på fysiske personer som deltar i beslutningen om å gjennomføre ervervet, avhendingen, trekkingen eller endringen av en ordre for den berørte juridiske personens regning.

Artikkel 90

Forbud mot ulovlig spredning av innsideinformasjon

1. Personer som er i besittelse av innsideinformasjon, skal ikke ulovlig spre innsideinformasjon til andre personer, med mindre en slik spredning skjer som ledd i den normale utøvelsen av vedkommendes arbeid, yrke eller forpliktelser.

2. Videreformidling av anbefalingene eller tilskyndelsene som er nevnt i artikkel 89 nr. 4, anses som ulovlig spredning av innsideinformasjon dersom personen som sprer anbefalingen eller tilskyndelsen, vet eller burde vite at den er basert på innsideinformasjon.

Artikkel 91

Forbud mot markedsmanipulasjon

1. Markedsmanipulasjon og forsøk på markedsmanipulasjon er forbudt.

2. Ved anvendelsen av denne forordningen skal markedsmanipulasjon omfatte alt følgende:

a) Med mindre det foretas av legitime grunner, inngåelse av en transaksjon, plassering av en handelsordre eller deltakelse i enhver annen atferd

i) som gir eller kan forventes å gi uriktige eller villedende signaler om tilgangen til, etterspørselen etter eller kursen på en kryptoeiendel,

ii) som sikrer eller er egnet til å sikre kursen på en eller flere kryptoeiendeler på et unormalt eller kunstig nivå.

b) Inngåelse av en transaksjon, plassering av en handelsordre eller enhver annen handling eller atferd som påvirker eller er egnet til å påvirke kursen på en eller flere kryptoeiendeler, der det benyttes falske planer eller enhver annen form for bedrag eller påfunn.

c) Spredning av opplysninger gjennom mediene, herunder internett, eller på enhver annen måte som gir eller er egnet til å gi uriktige eller villedende signaler om tilbudet av, etterspørselen etter eller kursen på en eller flere kryptoeiendeler, eller som sikrer eller er egnet til å sikre kursen på en eller flere kryptoeiendeler, på et unormalt eller kunstig nivå, herunder spredning av rykter, dersom vedkommende som har spredt opplysningene, visste eller burde ha visst at opplysningene var uriktige eller villedende.

3. Blant annet skal følgende former for atferd anses som markedsmanipulasjon:

a) Sikring av en dominerende stilling over tilbudet av eller etterspørselen etter en kryptoeiendel som direkte eller indirekte har eller er egnet til å ha den virkningen at kjøps- eller salgskurser fastsettes, eller skaper eller er egnet til å skape andre urimelige handelsvilkår.

b) Plassering av ordrer på en handelsplattform for kryptoeiendeler, herunder enhver trekking eller endring av ordrer, ved bruk av enhver tilgjengelig handelsmetode, som har en av virkningene nevnt i nr. 2 bokstav a), og som

i) forstyrrer eller forsinker driften av handelsplattformen for kryptoeiendeler, eller deltakelse i virksomhet som er egnet til å ha denne virkningen,

ii) gjør det vanskeligere for andre personer å identifisere reelle ordrer på en handelsplattform for kryptoeiendeler, eller deltakelse i virksomhet som er egnet til å ha denne virkningen, herunder ved å legge inn ordrer som fører til at den normale driften av handelsplattformen for kryptoeiendeler destabiliseres,

iii) gir uriktige eller villedende signaler med hensyn til tilbudet av, etterspørselen etter eller kursen på en kryptoeiendel, særlig ved å legge inn ordrer for å skape eller forverre en tendens eller delta i virksomhet som er egnet til å ha denne virkningen,

c) utnytter leilighetsvis eller regelmessig tilgang til tradisjonelle eller elektroniske medier gjennom en meningsytring om en kryptoeiendel etter på forhånd å ha tatt posisjoner i denne kryptoeiendelen, for deretter å dra nytte av den virkningen meningsytringen får på kursen på denne kryptoeiendelen, uten samtidig å ha offentliggjort opplysninger om interessekonflikten på en riktig og effektiv måte.

Artikkel 92

Forebygging og avdekking av markedsmisbruk

1. Enhver person som på forretningsmessig grunnlag tilrettelegger eller gjennomfører transaksjoner, skal ha innført effektive ordninger, systemer og prosedyrer for å hindre og avdekke markedsmisbruk. Vedkommende person skal være gjenstand for reglene for underretning til vedkommende myndighet i den medlemsstaten der vedkommende er registrert eller har sitt hovedkontor, eller dersom det gjelder en filial, i den medlemsstaten der filialen ligger, og skal umiddelbart underrette vedkommende myndighet i denne medlemsstaten om enhver rimelig mistanke om en ordre eller transaksjon, herunder trekking eller endring av denne, og andre aspekter ved virkemåten til den desentraliserte registerteknologien, for eksempel konsensusmekanismen, dersom det kan foreligge omstendigheter som tyder på at markedsmisbruk har funnet sted, finner sted eller sannsynligvis vil finne sted.

Vedkommende myndigheter som mottar rapporten om mistenkelige ordrer eller transaksjoner, skal umiddelbart oversende disse opplysningene til vedkommende myndigheter for de berørte handelsplattformene.

2. ESMA skal utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere

a) hensiktsmessige ordninger, systemer og framgangsmåter for personer slik at de kan oppfylle kravene fastsatt i nr. 1,

b) malen som skal brukes av personer, slik at de kan oppfylle kravene i nr. 1.

c) samordningsprosedyrer mellom de relevante vedkommende myndighetene med sikte på å avdekke og sanksjonere markedsmisbruk i situasjoner med grensekryssende markedsmisbruk.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. desember 2024.

3. For å sikre ensartet tilsynspraksis i henhold til denne artikkelen skal ESMA innen 30. juni 2025 utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 for tilsynspraksis blant vedkommende myndigheter for å forebygge og avdekke markedsmisbruk, dersom dette ikke allerede er omfattet av de tekniske reguleringsstandardene omhandlet i nr. 2.

Avdeling VII

Vedkommende myndigheter, EBA og ESMA

Kapittel 1

Vedkommende myndigheters myndighet og samarbeid mellom vedkommende myndigheter, EBA og ESMA

Artikkel 93

Vedkommende myndigheter

1. Medlemsstatene skal utpeke de vedkommende myndighetene som har ansvaret for å utføre de funksjonene og oppgavene som er fastsatt i denne forordningen. Medlemsstatene skal underrette EBA og ESMA om disse vedkommende myndighetene.

2. Dersom medlemsstatene utpeker mer enn én vedkommende myndighet i henhold til nr. 1, skal de fastsette sine respektive oppgaver og utpeke en av vedkommende myndigheter som det felles kontaktpunktet for administrativt samarbeid over landegrensene mellom vedkommende myndigheter og med EBA og ESMA. Medlemsstatene kan utpeke ulike felles kontaktpunkter for hver type administrativt samarbeid.

3. ESMA skal på sitt nettsted offentliggjøre en liste over de vedkommende myndighetene som er utpekt i samsvar med nr. 1 og 2.

Artikkel 94

Vedkommende myndigheters myndighet

1. For at de skal kunne utføre sine oppgaver i henhold til avdeling II–VI i denne forordningen, skal vedkommende myndigheter i samsvar med nasjonal rett ha minst følgende tilsyns- og undersøkelsesmyndighet:

a) De kan kreve at en person framlegger opplysninger og dokumenter som vedkommende myndigheter mener kan være relevante for utførelsen av sine oppgaver.

b) De kan suspendere, eller kreve at en yter av kryptoeiendelstjenester suspenderer, yting av kryptoeiendelstjenester i høyst 30 dager på rad hver gang det foreligger rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

c) De kan forby yting av kryptoeiendelstjenester dersom de fastslår at denne forordningen er blitt overtrådt.

d) De kan offentliggjøre eller kreve at en yter av kryptoeiendelstjenester offentliggjør alle vesentlige opplysninger som kan påvirke ytingen av de aktuelle kryptoeiendelstjenestene, for å sikre beskyttelsen av kundenes, særlig de ikke-profesjonelle innehavernes, interesser eller at markedet virker på en tilfredsstillende måte.

e) De kan offentliggjøre at en yter av kryptoeiendelstjenester ikke oppfyller sine forpliktelser.

f) De kan suspendere, eller kreve at en yter av kryptoeiendelstjenester suspenderer, ytingen av kryptoeiendelstjenester dersom vedkommende myndigheter anser at yteren av kryptoeiendelstjenester er i en situasjon der ytingen av kryptoeiendelstjenesten vil være til skade for kundenes, særlig de ikke-profesjonelle innehavernes, interesser.

g) De kan kreve at eksisterende kontrakter overføres til en annen yter av kryptoeiendelstjenester i tilfeller der tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester tilbakekalles i henhold til artikkel 64, etter avtale med kundene og den yteren av kryptoeiendelstjenester som kontraktene skal overføres til.

h) Dersom det er grunn til å anta at en person yter kryptoeiendelstjenester uten tillatelse, kan de kreve at virksomheten umiddelbart opphører, uten et forhåndsvarsel eller en frist.

i) De kan kreve at tilbydere, personer som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, eller utstedere av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken skal endre sin hvitbok om kryptoeiendeler eller ytterligere endre sin endrede hvitbok om kryptoeiendeler, dersom de fastslår at hvitboken om kryptoeiendeler eller den endrede hvitboken om kryptoeiendeler ikke inneholder de opplysningene som kreves i artikkel 6, 19 eller 51.

j) De kan kreve at tilbydere, personer som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, eller utstedere av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken skal endre sitt markedsføringsmateriell, dersom de fastslår at markedsføringsmateriellet ikke oppfyller kravene i artikkel 7, 29 eller 53 i denne forordningen.

k) De kan kreve at tilbydere, personer som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, eller utstedere av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken skal ta med utfyllende opplysninger i sine hvitbøker om kryptoeiendeler, når det er nødvendig av hensyn til den finansielle stabiliteten eller beskyttelsen av kryptoeiendelsinnehavernes, særlig de ikke-profesjonelle innehavernes, interesser.

l) De kan suspendere et tilbud til offentligheten om eller et opptak til handel av kryptoeiendeler i høyst 30 virkedager på rad hver gang det foreligger rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

m) De kan forby et tilbud til offentligheten om eller et opptak til handel av kryptoeiendeler dersom de fastslår at denne forordningen er blitt overtrådt, eller dersom det foreligger rimelig mistanke om at den vil bli overtrådt.

n) De kan suspendere, eller kreve at en yter av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler, suspenderer, handel med kryptoeiendelene i høyst 30 virkedager på rad hver gang det foreligger rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

o) De kan forby handel med kryptoeiendeler på en handelsplattform for kryptoeiendeler dersom de fastslår at denne forordningen er blitt overtrådt, eller dersom det foreligger rimelig mistanke om at den vil bli overtrådt.

p) De kan suspendere utsending av eller forby markedsføringsmateriell dersom det foreligger rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

q) De kan kreve at tilbydere, personer som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, utstedere av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, eller relevante ytere av kryptoeiendelstjenester slutter med eller suspenderer å sende ut markedsføringsmateriell i høyst 30 virkedager på rad hver gang det foreligger rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

r) De kan offentliggjøre at en tilbyder, en person som søker om opptak til handel av en kryptoeiendel, eller en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken ikke oppfyller sine forpliktelser i henhold til denne forordningen.

s) De kan offentliggjøre eller kreve at tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel av en kryptoeiendel, eller utstederen av det eiendelsbaserte tokenet eller e-pengetokenet offentliggjør alle vesentlige opplysninger som kan påvirke vurderingen av den kryptoeiendelen som tilbys til offentligheten eller opptas til handel, for å sikre beskyttelsen av kryptoeiendelsinnehavernes, særlig de ikke-profesjonelle innehavernes, interesser eller at markedet virker på en tilfredsstillende måte.

t) De kan suspendere eller kreve at en yter av kryptoeiendelstjenester som driver handelsplattformen for kryptoeiendeler, suspenderer handelen med kryptoeiendelene, dersom de anser at situasjonen for tilbyderen, den personen som søker om opptak til handel av en kryptoeiendel, eller utstederen av et eiendelsbasert token eller et e-pengetoken er slik at handel vil være til skade for kryptoeiendelsinnehavernes, særlig de ikke-profesjonelle innehavernes, interesser.

u) Dersom det er grunn til å anta at en person utsteder eiendelsbaserte token eller e-pengetoken uten tillatelse, eller en person tilbyr eller søker om opptak til handel av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken uten en hvitbok om kryptoeiendeler som er meldt i samsvar med artikkel 8, kan de kreve at virksomheten umiddelbart opphører, uten et forhåndsvarsel eller en frist.

v) De kan treffe alle typer tiltak for å sikre at en tilbyder eller en person som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken eller en yter av kryptoeiendelstjenester overholder denne forordningen, herunder kreve opphør av enhver praksis eller atferd som vedkommende myndighet anser å være i strid med denne forordningen.

w) De kan foreta stedlig tilsyn eller undersøkelser andre steder enn i fysiske personers privatboliger, og for dette formålet få adgang til lokaler for å få tilgang til dokumenter og andre opplysninger i enhver form.

x) De kan utkontraktere kontroller eller undersøkelser til revisorer eller sakkyndige.

y) De kan kreve at en fysisk person fjernes fra ledelsesorganet for en utsteder av et eiendelsbasert token eller for en yter av kryptoeiendelstjenester.

z) De kan kreve at enhver person treffer tiltak for å redusere størrelsen på sin posisjon eller eksponering knyttet til kryptoeiendeler.

aa) Dersom ingen andre effektive midler er tilgjengelige for å bringe overtredelsen av denne forordningen til opphør og for å unngå risiko for alvorlig skade på kundenes og kryptoeiendelsinnehavernes interesser, kan de treffe alle nødvendige tiltak, herunder ved å anmode en tredjepart eller en offentlig myndighet om å gjennomføre slike tiltak, for å

i) fjerne innhold i eller begrense tilgangen til et nettbasert grensesnitt, eller kreve at kunder og kryptoeiendelsinnehavere skal se en tydelig advarsel når de får tilgang til et nettbasert grensesnitt,

ii) pålegge en vertstjenesteleverandør å fjerne, deaktivere eller begrense tilgangen til et nettbasert grensesnitt, eller

iii) pålegge domeneregistre eller domeneregistrarer å slette et fullt kvalifisert domenenavn og tillate at den berørte vedkommende myndigheten registrerer det.

ab) De kan kreve at en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken i samsvar med artikkel 23 nr. 4, artikkel 24 nr. 3 eller artikkel 58 nr. 3 innfører et minstebeløp eller begrenser det utstedte beløpet.

2. Tilsyns- og undersøkelsesmyndighet som utøves i forbindelse med tilbydere, personer som søker om opptak til handel, utstedere og ytere av kryptoeiendelstjenester, berører ikke myndighet som er gitt de samme eller andre tilsynsmyndigheter med hensyn til disse enhetene, herunder myndighet som er gitt relevante vedkommende myndigheter i henhold til de bestemmelsene i nasjonal rett som innarbeider direktiv 2009/110/EF, og tilsynsmyndighet som er gitt ESB i henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013.

3. For at de skal kunne utføre sine oppgaver i henhold til avdeling VI, skal vedkommende myndigheter i samsvar med nasjonal rett ha minst følgende tilsyns- og undersøkelsesmyndighet:

a) Ha tilgang til alle dokumenter og opplysninger i enhver form samt motta eller ta kopi av dem.

b) Anmode om eller kreve opplysninger fra enhver person, herunder personer som suksessivt er involvert i formidlingen av ordrer eller gjennomføringen av relaterte oppgaver, samt disse personenes overordnede, og ved behov innkalle og avhøre enhver slik person for å innhente opplysninger.

c) Få adgang til lokalene til fysiske og juridiske personer for å beslaglegge dokumenter og data i enhver form i tilfeller der det er rimelig mistanke om at dokumenter eller data relatert til gjenstanden for tilsynet eller undersøkelsen kan være relevante for bevisføringen i en sak om innsidehandel eller markedsmanipulasjon.

d) Henvise saker til straffeforfølgning.

e) I den utstrekning det er tillatt i henhold til nasjonal rett, kreve utlevert eksisterende opplysninger om datatrafikk som oppbevares av en teleoperatør, dersom det er rimelig mistanke om en overtredelse, og dersom disse opplysningene kan være relevante for undersøkelsen av en overtredelse av artikkel 88–91.

f) Anmode om frysing og/eller beslaglegging av eiendeler.

g) Nedlegge et midlertidig forbud mot utøvelse av virksomhet.

h) Treffe alle nødvendige tiltak for å sikre at offentligheten blir riktig informert, blant annet ved å korrigere offentliggjorte opplysninger som er uriktige eller villedende, herunder ved å kreve at en tilbyder, en person som søker om opptak til handel, eller en annen person som har offentliggjort eller spredd uriktige eller villedende opplysninger, offentliggjør en rettelse.

4. Vedkommende myndighet kan, dersom det er nødvendig i henhold til nasjonal rett, anmode den relevante domstolen om å ta stilling til utøvelsen av myndigheten omhandlet i nr. 1 og 2.

5. Vedkommende myndigheter skal utøve myndigheten omhandlet i nr. 1 og 2 på en av følgende måter:

a) Direkte.

b) I samarbeid med andre myndigheter, herunder myndigheter med ansvar for forebygging og bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme.

c) På eget ansvar ved delegering til myndighetene omhandlet i bokstav b).

d) Etter søknad til vedkommende domstoler.

6. Medlemsstatene skal sikre at hensiktsmessige tiltak er iverksatt for å sikre at vedkommende myndigheter kan utøve den tilsyns- og undersøkelsesmyndigheten de trenger for å utføre sine oppgaver.

7. En person som gir opplysninger til vedkommende myndighet i samsvar med denne forordningen, skal ikke anses å ha brutt taushetsplikten i henhold til avtale eller i henhold til lov eller forskrift, og skal ikke ha noen form for ansvar med hensyn til denne meldingen.

Artikkel 95

Samarbeid mellom vedkommende myndigheter

1. Vedkommende myndigheter skal samarbeide med hverandre i forbindelse med anvendelsen av denne forordningen. Vedkommende myndigheter skal bistå vedkommende myndigheter i andre medlemsstater samt EBA og ESMA. De skal utveksle opplysninger uten unødig opphold og samarbeide om undersøkelse, tilsyn og håndheving.

Dersom medlemsstatene i samsvar med nr. 111 nr. 1 andre ledd har fastsatt strafferettslige sanksjoner for de overtredelsene av denne forordningen som er omhandlet i artikkel 111 nr. 1 første ledd, skal de sikre at det er truffet hensiktsmessige tiltak slik at vedkommende myndigheter har all nødvendig myndighet til å holde kontakt med rettsmyndigheter, påtalemyndigheter eller strafferettslige myndigheter innenfor sin jurisdiksjon for å få konkrete opplysninger om strafferettslige etterforskninger som er innledet med hensyn til overtredelser av denne forordningen, og til å gi andre vedkommende myndigheter i tillegg til EBA og ESMA de samme opplysningene slik at de kan oppfylle sin forpliktelse om å samarbeide i forbindelse med anvendelsen av denne forordningen.

2. En vedkommende myndighet kan nekte å etterkomme en anmodning om opplysninger eller en anmodning om å samarbeide om en undersøkelse bare i følgende tilfeller:

a) Utlevering av relevante opplysninger kan være til skade for den berørte medlemsstatens sikkerhet, særlig med hensyn til bekjempelse av terrorisme og annen alvorlig kriminalitet.

b) Når etterkommelse av anmodningen sannsynligvis vil være til skade for dens egen undersøkelse, håndheving eller eventuelt en strafferettslig etterforskning.

c) Når det allerede er innledet rettsforfølgning for de samme handlingene og mot de samme fysiske eller juridiske personene hos den berørte medlemsstatens domstoler.

d) Når de samme fysiske eller juridiske personene allerede har fått en endelig dom for de samme handlingene i den berørte medlemsstaten.

3. Vedkommende myndigheter skal på anmodning og uten unødig opphold levere alle opplysninger som er nødvendige med henblikk på anvendelsen av denne forordningen.

4. En vedkommende myndighet kan anmode om bistand fra den vedkommende myndigheten i en annen medlemsstat med henblikk på stedlige tilsyn eller undersøkelser.

Vedkommende anmodende myndighet skal underrette EBA og ESMA om enhver anmodning som er framsatt i henhold til første ledd. Dersom en vedkommende myndighet får en anmodning fra en vedkommende myndighet i en annen medlemsstat om å foreta stedlig tilsyn eller en undersøkelse, kan den

a) selv foreta det stedlige tilsynet eller undersøkelsen,

b) la vedkommende myndighet som fremmet anmodningen, delta i et stedlig tilsyn eller en undersøkelse,

c) la vedkommende myndighet som fremmet anmodningen, selv foreta det stedlige tilsynet eller undersøkelsen,

d) samarbeide med andre vedkommende myndigheter om utførelsen av bestemte oppgaver i forbindelse med tilsynsvirksomhet.

5. I tilfelle av et stedlig tilsyn eller en undersøkelse omhandlet i nr. 4 skal ESMA samordne tilsynet eller undersøkelsen dersom en av de vedkommende myndighetene anmoder om dette.

Dersom det stedlige tilsynet eller undersøkelsen omhandlet i nr. 4 gjelder en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken eller gjelder kryptoeiendelstjenester som er knyttet til eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, skal EBA samordne tilsynet eller undersøkelsen dersom en av de vedkommende myndighetene anmoder om dette.

6. Vedkommende myndigheter kan henvise saken til ESMA i situasjoner der en anmodning om samarbeid, særlig med hensyn til utveksling av opplysninger, er blitt avvist, eller der det ikke er reagert på anmodningen innen en rimelig frist. Artikkel 19 nr. 4 i forordning (EU) nr. 1095/2010 gjelder tilsvarende med nødvendige endringer i slike situasjoner.

7. Som unntak fra nr. 6 i denne artikkelen kan vedkommende myndigheter henvise saken til EBA i situasjoner der en anmodning om samarbeid, særlig om utveksling av opplysninger om en utsteder av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller om kryptoeiendelstjenester som er knyttet til eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, er blitt avslått eller ikke er blitt imøtekommet innen rimelig tid. Artikkel 19 nr. 4 i forordning (EU) nr. 1093/2010 gjelder tilsvarende med nødvendige endringer i slike situasjoner.

8. Vedkommende myndigheter skal nøye samordne tilsynet for å påvise og avhjelpe overtredelser av denne forordningen, utarbeide og fremme beste praksis, legge til rette for samarbeid, fremme konsekvens i tolkningen og utarbeide vurderinger på tvers av jurisdiksjoner ved eventuelle uenigheter.

Ved anvendelsen av første ledd i dette nummeret skal EBA og ESMA forestå samordningen mellom vedkommende myndigheter og mellom tilsynskollegiene som omhandlet i artikkel 119 med sikte på å bygge opp en felles tilsynskultur og en ensartet tilsynspraksis og å sikre ensartede prosedyrer.

9. Dersom en vedkommende myndighet fastslår at et eller flere av kravene i denne forordningen er overtrådt, eller har grunn til å tro dette, skal den underrette vedkommende myndighet for den eller de enhetene som er mistenkt for en slik overtredelse, om sine konklusjoner på en tilstrekkelig detaljert måte.

10. ESMA skal utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere de opplysningene som skal utveksles mellom vedkommende myndigheter i samsvar med nr. 1.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

11. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for samarbeidet og utveksling av opplysninger mellom vedkommende myndigheter.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske gjennomføringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 96

Samarbeid med EBA og ESMA

1. Ved anvendelsen av denne forordningen skal vedkommende myndigheter samarbeide nært med ESMA i samsvar med forordning (EU) nr. 1095/2010 og med EBA i samsvar med forordning (EU) nr. 1093/2010. De skal utveksle opplysninger for å kunne utføre sine oppgaver i henhold til dette kapittelet og kapittel 2 og 3 i denne avdelingen.

2. Vedkommende myndigheter skal omgående gi EBA og ESMA alle opplysninger som kreves for at de skal kunne utføre sine oppgaver i samsvar med henholdsvis artikkel 35 i forordning (EU) nr. 1093/2010 og artikkel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

3. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske gjennomføringsstandarder for å fastsette standardskjemaer, -maler og -prosedyrer for samarbeidet og utveksling av opplysninger mellom vedkommende myndigheter og EBA og ESMA.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske gjennomføringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen gis myndighet til å vedta de tekniske gjennomføringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 97

Fremming av tilnærming i klassifiseringen av kryptoeiendeler

1. Innen 30. desember 2024 skal de europeiske tilsynsmyndighetene i fellesskap utstede retningslinjer i samsvar med artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010, artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1094/2010 og artikkel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 for å spesifisere innholdet i og formen på forklaringen som følger med den hvitboken om kryptoeiendeler som er omhandlet i artikkel 8 nr. 4, og de juridiske uttalelsene om kvalifiseringen av de eiendelsbaserte tokenene som er omhandlet i artikkel 17 nr. 1 bokstav b) ii) og artikkel 18 nr. 2 bokstav e). Retningslinjene skal omfatte en mal for forklaringen og uttalelsen og en standardisert test for klassifiseringen av kryptoeiendeler.

2. De europeiske tilsynsmyndighetene skal i samsvar med henholdsvis artikkel 29 i forordning (EU) nr. 1093/2010, artikkel 29 i forordning (EU) nr. 1094/2010 og artikkel 29 i forordning (EU) nr. 1095/2010 fremme drøfting mellom vedkommende myndigheter av klassifiseringen av kryptoeiendelene, herunder klassifiseringen av de kryptoeiendelene som er utelukket fra denne forordningens virkeområde i henhold til artikkel 2 nr. 3. De europeiske tilsynsmyndighetene skal også identifisere kildene til potensielle forskjeller i vedkommende myndigheters tilnærming til klassifiseringen av disse kryptoeiendelene og, i den grad det er mulig, fremme en felles tilnærming til denne.

3. Vedkommende myndigheter i hjem- eller vertsstatene kan anmode ESMA, EIOPA eller EBA, alt etter hva som er relevant, om en uttalelse om klassifiseringen av kryptoeiendeler, herunder slike som er utelukket fra denne forordningens virkeområde i henhold til artikkel 2 nr. 3. ESMA, EIOPA eller EBA, alt etter hva som er relevant, skal avgi en slik uttalelse i samsvar med henholdsvis artikkel 29 i forordning (EU) nr. 1093/2010, artikkel 29 i forordning (EU) nr. 1094/2010 og artikkel 29 i forordning (EU) nr. 1095/2010 innen 15 virkedager etter at de har mottatt anmodningen fra de vedkommende myndighetene.

4. De europeiske tilsynsmyndighetene skal i fellesskap utarbeide en årsrapport på grunnlag av opplysningene i registeret omhandlet i artikkel 109 og resultatene av deres arbeid som omhandlet i nr. 2 og 3 i denne artikkelen, der de identifiserer vanskeligheter med klassifiseringen av kryptoeiendeler og forskjeller i vedkommende myndigheters tilnærminger.

Artikkel 98

Samarbeid med andre myndigheter

Dersom en tilbyder, en person som søker om opptak til handel, en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken eller en yter av kryptoeiendelstjenester utfører annen virksomhet enn den som er omfattet av denne forordningen, skal vedkommende myndigheter samarbeide med de myndighetene som er ansvarlige for tilsynet med eller overvåkingen av slik annen virksomhet i henhold til unionsretten eller nasjonal rett, herunder skattemyndigheter og relevante tilsynsmyndigheter fra tredjeland.

Artikkel 99

Meldingsplikt

Medlemsstatene skal innen 30. juni 2025 underrette Kommisjonen, EBA og ESMA om de lovene og forskriftene, herunder eventuelle relevante strafferettslige bestemmelser, som gjennomfører denne avdelingen. Medlemsstatene skal uten unødig opphold underrette Kommisjonen, EBA og ESMA om eventuelle senere endringer av dem.

Artikkel 100

Taushetsplikt

1. Alle opplysninger som utveksles mellom vedkommende myndigheter i henhold til denne forordningen, og som gjelder forretnings- eller driftsvilkår og andre økonomiske eller personlige forhold, skal anses som fortrolige og omfattes av kravene om taushetsplikt, unntatt når vedkommende myndighet på det tidspunktet opplysningene meddeles, erklærer at opplysningene kan gis videre, eller når videreformidling er nødvendig i forbindelse med rettergang eller tilfeller som omfattes av nasjonal skatte- eller strafferett.

2. Taushetsplikten skal gjelde for alle fysiske og juridiske personer som arbeider eller har arbeidet for vedkommende myndigheter. Opplysninger som er omfattet av taushetsplikt, skal ikke utleveres til noen andre fysiske eller juridiske personer, med mindre det er tillatt i henhold til unionsregelverket eller nasjonal lovgivning.

Artikkel 101

Vern av opplysninger

Når det gjelder behandlingen av personopplysninger innenfor rammen av denne forordningen, skal vedkommende myndigheter utføre sine oppgaver i henhold til denne forordningen i samsvar med forordning (EU) 2016/679.

EBAs og ESMAs behandling av personopplysninger for denne forordningens formål skal skje i samsvar med forordning (EU) 2018/1725.

Artikkel 102

Forebyggende tiltak

1. Dersom vedkommende myndighet i en vertsstat har klare og påviselige grunner til å mistenke at det er uregelmessigheter i virksomheten til en tilbyder eller en person som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken eller en yter av kryptoeiendelstjenester, skal den underrette vedkommende myndighet i hjemstaten og ESMA om dette.

Vedkommende myndighet i vertsstaten skal også underrette EBA dersom uregelmessighetene omhandlet i første ledd gjelder en utsteder av et eiendelsbasert token eller e-pengetoken eller en kryptoeiendelstjeneste som er knyttet til eiendelsbaserte token eller e-pengetoken.

2. Dersom uregelmessighetene omhandlet i nr. 1 fortsetter og utgjør en overtredelse av denne forordningen til tross for de tiltakene som treffes av vedkommende myndighet i vertsstaten, skal vedkommende myndighet i vertsstaten etter å ha underrettet vedkommende myndighet i hjemstaten, ESMA og eventuelt EBA om dette, treffe nødvendige tiltak for å verne kundene til ytere av kryptoeiendelstjenester og kryptoeiendelsinnehaverne, særlig ikke-profesjonelle innehavere. Slike tiltak omfatter at tilbyderen, personen som søker om opptak til handel, utstederen av det eiendelsbaserte tokenet eller e-pengetokenet eller yteren av kryptoeiendelstjenester hindres i å utøve ytterligere virksomhet i vertsstaten. Vedkommende myndighet skal uten unødig opphold underrette ESMA og, dersom det er relevant, EBA om dette. ESMA og, dersom det er relevant, EBA skal uten unødig opphold underrette Kommisjonen om dette.

3. Dersom en vedkommende myndighet i hjemstaten er uenig i et tiltak som er truffet av en vedkommende myndighet i vertsstaten henhold til nr. 2 i denne artikkelen, kan den henvise saken til ESMA. Artikkel 19 nr. 4 i forordning (EU) nr. 1095/2010 gjelder tilsvarende med nødvendige endringer i slike situasjoner.

Vedkommende myndighet i vertsstaten kan som unntak fra første ledd i dette nummeret bringe saken inn for EBA dersom tiltakene omhandlet i nr. 2 i denne artikkelen gjelder en utsteder av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller en kryptoeiendelstjeneste som er knyttet til eiendelsbaserte token eller e-pengetoken. Artikkel 19 nr. 4 i forordning (EU) nr. 1093/2010 gjelder tilsvarende med nødvendige endringer i slike situasjoner.

Artikkel 103

ESMAs myndighet til midlertidig intervensjon

1. I samsvar med artikkel 9 nr. 5 i forordning (EU) nr. 1095/2010 kan ESMA, dersom vilkårene i nr. 2 og 3 i denne artikkelen er oppfylt, midlertidig forby eller begrense

a) markedsføring, distribusjon eller salg av visse andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken med visse spesifiserte egenskaper, eller

b) en type virksomhet eller praksis som er knyttet til andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken.

Et forbud eller en begrensning kan gjelde under visse omstendigheter eller være omfattet av unntak som fastsettes av ESMA.

2. ESMA skal treffe et tiltak i henhold til nr. 1 bare dersom alle følgende vilkår er oppfylt:

a) Det foreslåtte forbudet eller den foreslåtte begrensningen gjelder et betydelig problem knyttet til investorvern eller en trussel mot kryptoeiendelsmarkedenes ordnede virkemåte og integritet eller mot stabiliteten i hele eller deler av finanssystemet i Unionen.

b) De reguleringskravene i henhold til unionsretten som får anvendelse på de relevante kryptoeiendelene eller kryptoeiendelstjenestene, avverger ikke den aktuelle trusselen.

c) En relevant vedkommende myndighet har ikke truffet tiltak for å håndtere trusselen, eller de tiltakene som er truffet, er ikke tilstrekkelige til å håndtere trusselen.

3. Når ESMA treffer et tiltak i henhold til nr. 1, skal det sikres at tiltaket

a) ikke har en negativ innvirkning på effektiviteten i kryptoeiendelsmarkedene eller på kryptoeiendelsinnehavere eller kunder som mottar kryptoeiendelstjenester, som ikke står i forhold til tiltakets fordeler, og

b) ikke skaper risiko for tilsynsarbitrasje.

Dersom vedkommende myndigheter har truffet et tiltak i henhold til artikkel 105, kan ESMA treffe hvilket som helst av tiltakene nevnt i nr. 1 i denne artikkelen uten å avgi en uttalelse i henhold til artikkel 106 nr. 2.

4. Før ESMA beslutter å treffe et tiltak i henhold til nr. 1, skal ESMA underrette de relevante vedkommende myndighetene om det tiltaket den har til hensikt å treffe.

5. ESMA skal på sitt nettsted offentliggjøre en melding om en beslutning om å treffe et tiltak i henhold til nr. 1. Meldingen skal inneholde nærmere opplysninger om forbudet eller begrensningen og angi på hvilket tidspunkt etter offentliggjøringen av meldingen tiltaket vil tre i kraft. Et forbud eller en begrensning får anvendelse på virksomhet først etter at tiltaket har trådt i kraft.

6. ESMA skal med passende mellomrom og minst hver sjette måned gjennomgå forbudet eller begrensningen som er innført i henhold til nr. 1. Etter minst to påfølgende fornyelser, og på grunnlag av en grundig analyse for å vurdere innvirkningen på forbrukerne, kan ESMA treffe beslutning om årlig fornyelse av forbudet eller begrensningen.

7. Tiltak som er truffet av ESMA i henhold til denne artikkelen, skal ha forrang for eventuelle tidligere tiltak truffet av de relevante vedkommende myndighetene i samme sak.

8. Kommisjonen skal vedta delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 139 for å utfylle denne forordningen ved å angi hvilke kriterier og faktorer ESMA skal ta i betraktning ved fastsettelse av om det foreligger et alvorlig problem knyttet til investorvern eller en trussel mot kryptoeiendelsmarkedenes ordnede virkemåte og integritet eller mot stabiliteten i hele eller deler av finanssystemet i Unionen, med sikte på anvendelsen av nr. 2 bokstav a) i denne artikkelen.

Artikkel 104

EBAs myndighet til midlertidig intervensjon

1. I samsvar med artikkel 9 nr. 5 i forordning (EU) nr. 1093/2010 kan EBA, dersom vilkårene i nr. 2 og 3 i denne artikkelen er oppfylt, midlertidig forby eller begrense

a) markedsføring, distribusjon eller salg av visse eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller eiendelsbaserte token eller e-pengetoken med visse spesifiserte egenskaper, eller

b) en virksomhet eller praksis som er knyttet til eiendelsbaserte token eller e-pengetoken.

Et forbud eller en begrensning kan gjelde under visse omstendigheter eller være omfattet av unntak som fastsettes av EBA.

2. EBA skal treffe et tiltak i henhold til nr. 1 bare dersom alle følgende vilkår er oppfylt:

a) Det foreslåtte forbudet eller den foreslåtte begrensningen gjelder et betydelig problem knyttet til investorvern eller en trussel mot kryptoeiendelsmarkedenes ordnede virkemåte og integritet eller mot stabiliteten i hele eller deler av finanssystemet i Unionen.

b) De reguleringskravene i unionsretten som får anvendelse på de relevante eiendelsbaserte tokenene, e-pengetokenene eller kryptoeiendelstjenester som er knyttet til dem, avverger ikke den aktuelle trusselen.

c) En relevant vedkommende myndighet har ikke truffet tiltak for å håndtere trusselen, eller de tiltakene som er truffet, er ikke tilstrekkelige til å håndtere trusselen.

3. Når EBA treffer et tiltak i henhold til nr. 1, skal det sikres at tiltaket

a) ikke har en negativ innvirkning på effektiviteten i kryptoeiendelsmarkedene eller på innehavere av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller kunder som mottar kryptoeiendelstjenester, som ikke står i forhold til tiltakets fordeler, og

b) ikke skaper risiko for tilsynsarbitrasje.

Dersom vedkommende myndigheter har truffet et tiltak i henhold til artikkel 105, kan EBA treffe hvilket som helst av tiltakene nevnt i nr. 1 i denne artikkelen uten å avgi en uttalelse i henhold til artikkel 106 nr. 2.

4. Før EBA beslutter å treffe et tiltak i henhold til nr. 1, skal EBA underrette de relevante vedkommende myndighetene om det tiltaket den har til hensikt å treffe.

5. EBA skal på sitt nettsted offentliggjøre en melding om en beslutning om å treffe et tiltak i henhold til nr. 1. Meldingen skal inneholde nærmere opplysninger om forbudet eller begrensningen og angi på hvilket tidspunkt etter offentliggjøringen av meldingen tiltaket vil tre i kraft. Et forbud eller en begrensning får anvendelse på virksomhet først etter at tiltaket har trådt i kraft.

6. EBA skal med passende mellomrom og minst hver sjette måned gjennomgå forbudet eller begrensningen som er innført i henhold til nr. 1. Etter minst to påfølgende fornyelser, og på grunnlag av en grundig analyse for å vurdere innvirkningen på forbrukerne, kan EBA treffe beslutning om årlig fornyelse av forbudet eller begrensningen.

7. Tiltak som er truffet av EBA i henhold til denne artikkelen, skal ha forrang for eventuelle tidligere tiltak truffet av den relevante vedkommende myndigheten i samme sak.

8. Kommisjonen skal vedta delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 139 for å utfylle denne forordningen ved å angi hvilke kriterier og faktorer EBA skal ta i betraktning ved fastsettelse av om det foreligger et alvorlig problem knyttet til investorvern eller en trussel mot kryptoeiendelsmarkedenes ordnede virkemåte og integritet eller mot stabiliteten i hele eller deler av finanssystemet i Unionen, med sikte på anvendelsen av nr. 2 bokstav a) i denne artikkelen.

Artikkel 105

Vedkommende myndigheters produktintervensjon

1. En vedkommende myndighet kan forby eller begrense følgende i eller fra medlemsstaten:

a) Markedsføring, distribusjon eller salg av visse kryptoeiendeler eller kryptoeiendeler med visse særskilte egenskaper, eller

b) en type virksomhet eller praksis knyttet til kryptoeiendeler.

2. En vedkommende myndighet skal treffe et tiltak i henhold til nr. 1 bare dersom den har rimelige grunner til å mene

a) at en kryptoeiendel medfører alvorlige problemer knyttet til investorvern eller en trussel mot kryptoeiendelsmarkedenes ordnede virkemåte og integritet eller mot stabiliteten i hele eller deler av finanssystemet i minst en medlemsstat,

b) at eksisterende reguleringskrav i henhold til unionsretten som får anvendelse på den aktuelle kryptoeiendelen eller kryptoeiendelstjenesten, ikke i tilstrekkelig grad håndterer risikoene nevnt i bokstav a), og at problemet ikke kan løses på en bedre måte ved å styrke tilsynet med eller håndhevingen av eksisterende krav,

c) at tiltaket er forholdsmessig ut fra de identifiserte risikoenes art, de berørte investorenes eller markedsdeltakernes kunnskapsnivå og tiltakets sannsynlige virkning på investorer og markedsdeltakere som kan inneha, anvende eller dra nytte av den aktuelle kryptoeiendelen eller kryptoeiendelstjenesten,

d) at vedkommende myndighet på behørig vis har rådført seg med de vedkommende myndighetene i andre medlemsstater som kan bli betydelig berørt av tiltaket,

e) at tiltaket ikke har diskriminerende virkning på tjenester som ytes eller virksomhet som utøves fra en annen medlemsstat.

Dersom vilkårene i første ledd i dette nummeret er oppfylt, kan vedkommende myndighet innføre forbudet eller begrensningen nevnt i nr. 1 av forsiktighetshensyn før en kryptoeiendel er blitt markedsført, distribuert eller solgt til kunder.

Vedkommende myndighet kan beslutte å anvende forbudet eller begrensningen som er omhandlet i nr. 1, bare under visse omstendigheter eller å gjøre det eller den til gjenstand for unntak.

3. Vedkommende myndighet skal ikke innføre et forbud eller en begrensning i henhold til denne artikkelen dersom den ikke senest en måned før tiltaket skal tre i kraft, skriftlig eller via et annet medium som myndighetene har blitt enige om, har sendt alle andre vedkommende myndigheter og ESMA, eller EBA når det gjelder eiendelsbaserte token og e-pengetoken, opplysninger om følgende:

a) Kryptoeiendelen eller virksomheten eller praksisen som det foreslåtte tiltaket gjelder.

b) Det foreslåtte forbudets eller den foreslåtte begrensningens art og når det eller den er planlagt å tre i kraft, og

c) den dokumentasjonen den har lagt til grunn for sin beslutning, og som viser at samtlige vilkår i nr. 2 første ledd er oppfylt.

4. I unntakstilfeller der vedkommende myndighet anser at det er nødvendig for å hindre at kryptoeiendelen eller virksomhet eller praksis nevnt i nr. 1 får negative virkninger, kan vedkommende myndighet treffe et midlertidig hastetiltak med minst 24 timers skriftlig varsel før tiltaket er planlagt å tre i kraft, til alle vedkommende myndigheter og ESMA, forutsatt at alle kriteriene angitt i denne artikkelen er oppfylt, og at det dessuten er klart fastslått at en varslingsfrist på én måned ikke vil være tilstrekkelig til å håndtere problemet eller trusselen. Varigheten av tiltak som treffes på et midlertidig grunnlag, skal ikke overstige tre måneder.

5. Vedkommende myndighet skal på sitt nettsted offentliggjøre en melding om en beslutning om å innføre et forbud eller en begrensning nevnt i nr. 1. Meldingen skal inneholde nærmere opplysninger om forbudet eller begrensningen, det tidspunktet etter offentliggjøring av meldingen som tiltakene vil gjelde fra, og den dokumentasjonen som danner grunnlaget for vedkommende myndighets beslutning og viser at samtlige vilkår i nr. 1 første ledd er oppfylt. Forbudet eller begrensningen får anvendelse først etter at tiltakene har trådt i kraft.

6. Vedkommende myndighet skal tilbakekalle et forbud eller en begrensning dersom vilkårene i nr. 2 ikke lenger gjelder.

7. Kommisjonen skal vedta delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 139 for å utfylle denne forordningen ved å angi hvilke kriterier og faktorer vedkommende myndigheter skal ta i betraktning ved fastsettelse av om det foreligger et alvorlig problem knyttet til investorvern eller en trussel mot kryptoeiendelsmarkedenes ordnede virkemåte og integritet eller mot stabiliteten i hele eller deler av finanssystemet i minst en medlemsstat, med sikte på anvendelsen av nr. 2 første ledd bokstav a).

Artikkel 106

Samordning med ESMA eller EBA

1. ESMA, eller når det gjelder eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, EBA, skal ha en tilretteleggings- og samordningsrolle i forbindelse med tiltak som treffes av vedkommende myndigheter i henhold til artikkel 105. ESMA, eller når det gjelder eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, EBA, skal sikre at tiltak som treffes av en vedkommende myndighet, er berettigede og står i forhold til formålet, og at vedkommende myndigheter i relevante tilfeller anvender konsekvent strategi.

2. Etter å ha mottatt meldingen i samsvar med artikkel 105 nr. 3, om et tiltak som skal treffes i henhold til nevnte artikkel, skal ESMA eller, når det gjelder eiendelsbaserte token og e-pengetoken, EBA, avgi en uttalelse om hvorvidt forbudet eller begrensningen er berettiget og forholdsmessig. Dersom ESMA, eller når det gjelder eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, EBA, anser at det er nødvendig at andre vedkommende myndigheter treffer tiltak for å styre risikoen, skal dette angis i uttalelsen. Uttalelsen skal offentliggjøres på ESMAs nettsted eller, når det gjelder eiendelsbaserte token og e-pengetoken, på EBAs nettsted.

3. Dersom en vedkommende myndighet foreslår å treffe, treffer eller avslår å treffe tiltak i strid med en uttalelse som er avgitt av ESMA eller EBA i henhold til nr. 2, skal den umiddelbart offentliggjøre en melding om dette på sitt nettsted, med en fullstendig begrunnelse for at den gjør dette.

Artikkel 107

Samarbeid med tredjeland

1. Vedkommende myndigheter i medlemsstatene skal om nødvendig inngå samarbeidsavtaler med tilsynsmyndighetene i tredjeland om utveksling av opplysninger med disse tilsynsmyndighetene og håndheving av forpliktelser i henhold til denne forordningen i disse tredjelandene. Disse samarbeidsavtalene skal minst sikre en effektiv utveksling av opplysninger slik at vedkommende myndigheter kan utføre sine oppgaver i henhold til denne forordningen.

En vedkommende myndighet skal underrette EBA, ESMA og andre vedkommende myndigheter om at den har til hensikt å inngå en slik avtale.

2. ESMA skal i nært samarbeid med EBA om mulig legge til rette for og samordne utarbeidingen av samarbeidsavtaler mellom vedkommende myndigheter og de relevante tilsynsmyndighetene i tredjeland.

3. ESMA skal i nært samarbeid med EBA utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder som fastsetter en dokumentmal for samarbeidsordningene omhandlet i nr. 1, som skal brukes av medlemsstatenes vedkommende myndigheter når det er mulig.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

4. ESMA skal i nært samarbeid med EBA om mulig også legge til rette for og samordne utvekslingen mellom vedkommende myndigheter av opplysninger som er innhentet fra tilsynsmyndigheter i tredjeland, og som kan være relevante når det skal treffes tiltak i henhold til kapittel 3 i denne avdelingen.

5. Vedkommende myndigheter skal inngå samarbeidsavtaler om utveksling av opplysninger med tilsynsmyndighetene i tredjeland bare dersom opplysningene som gis, omfattes av garantier for taushetsplikt som minst tilsvarer dem som er fastsatt i artikkel 100. Slik utveksling av opplysninger skal være til bruk for nevnte vedkommende myndigheter når de utfører sine oppgaver i henhold til denne forordningen.

Artikkel 108

Vedkommende myndigheters klagebehandling

1. Vedkommende myndigheter skal innføre prosedyrer som gir kunder og andre berørte parter, herunder forbrukersammenslutninger, mulighet til å inngi klager til dem med hensyn til påståtte overtredelser av denne forordningen begått av tilbydere, personer som søker om opptak til handel av kryptoeiendeler, utstedere av eiendelsbaserte token eller e-pengetoken eller ytere av kryptoeiendelstjenester. Klager skal godtas i skriftlig form, herunder elektronisk, på et av de offisielle språkene i den medlemsstaten der klagen inngis, eller på et språk som godtas av vedkommende myndigheter i nevnte medlemsstat.

2. Opplysninger om prosedyrene for klagebehandling nevnt i nr. 1 i denne artikkelen skal gjøres tilgjengelige på nettstedet til hver vedkommende myndighet og oversendes til EBA og ESMA. ESMA skal offentliggjøre hyperlenker til de delene av vedkommende myndigheters nettsteder som gjelder prosedyrer for klagebehandling, i sitt kryptoeiendelsregister omhandlet i artikkel 109.

Kapittel 2

ESMAs register

Artikkel 109

Register over hvitbøker om kryptoeiendeler, utstedere av eiendelsbaserte token og e-pengetoken og ytere av kryptoeiendelstjenester

1. ESMA skal opprette et register over

a) hvitbøker om kryptoeiendeler for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken,

b) utstedere av eiendelsbaserte token,

c) utstedere av e-pengetoken, og

d) ytere av kryptoeiendelstjenester.

ESMAs register skal være offentlig tilgjengelig på ESMAs nettsted og oppdateres regelmessig. For å lette slik oppdatering skal vedkommende myndighet formidle til ESMA enhver endring som meldes til dem når det gjelder opplysningene angitt i nr. 2–5.

Vedkommende myndigheter skal framlegge for ESMA de dataene som er nødvendige for klassifiseringen av hvitbøker om kryptoeiendeler i registeret, som angitt i samsvar med nr. 8.

2. Når det gjelder hvitbøker om kryptoeiendeler for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken, skal registeret inneholde hvitbøkene om kryptoeiendeler og eventuelle endrede hvitbøker om kryptoeiendeler. Eventuelle utdaterte versjoner av hvitbøkene om kryptoeiendeler skal oppbevares i et eget arkiv og tydelig merkes som utdaterte versjoner.

3. Når det gjelder utstedere av eiendelsbaserte token, skal registeret inneholde følgende opplysninger:

a) Utstederens navn, juridiske form og identifikator for juridisk person.

b) Utstederens handelsnavn, fysiske adresse, telefonnummer, e-post og nettsted.

c) Hvitbøkene om kryptoeiendeler og eventuelle endrede hvitbøker om kryptoeiendeler, der de utdaterte versjonene av hvitbøkene om kryptoeiendeler oppbevares i et eget arkiv og tydelig merkes som utdaterte,

d) Listen over vertsstater der utstederen som inngir søknad, har til hensikt å tilby et eiendelsbasert token til offentligheten eller har til hensikt å søke om opptak til handel av de eiendelsbaserte tokenene.

e) Startdatoen eller, dersom denne ikke er tilgjengelig på tidspunktet for meldingen fra vedkommende myndighet, den planlagte datoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

f) Alle andre tjenester som ytes av utstederen, og som ikke er omfattet av denne forordningen, med henvisning til gjeldende unionsrett eller nasjonal rett.

g) Datoen for tillatelsen til å tilby offentligheten eller søke om opptak til handel av et eiendelsbasert token eller datoen for tillatelsen som kredittinstitusjon og, dersom det er relevant, for tilbakekalling av en av disse tillatelsene.

4. Når det gjelder utstedere av e-pengetoken, skal registeret inneholde følgende opplysninger:

a) Utstederens navn, juridiske form og identifikator for juridisk person.

b) Utstederens handelsnavn, fysiske adresse, telefonnummer, e-post og nettsted.

c) Hvitbøkene om kryptoeiendeler og eventuelle endrede hvitbøker om kryptoeiendeler, der de utdaterte versjonene av hvitbøkene om kryptoeiendeler oppbevares i et eget arkiv og tydelig merkes som utdaterte,

d) Startdatoen eller, dersom denne ikke er tilgjengelig på tidspunktet for meldingen fra vedkommende myndighet, den planlagte datoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

e) Alle andre tjenester som ytes av utstederen, og som ikke er omfattet av denne forordningen, med henvisning til gjeldende unionsrett eller nasjonal rett.

f) Datoen for tillatelsen som kredittinstitusjon eller som e-pengeforetak og, dersom det er relevant, for tilbakekalling av denne tillatelsen.

5. Når det gjelder ytere av kryptoeiendelstjenester, skal registeret inneholde følgende opplysninger:

a) Navn, juridisk form og identifikator for juridisk person for yteren av kryptoeiendelstjenester og, dersom det er relevant, filialene til yteren av kryptoeiendelstjenester.

b) Handelsnavn, fysisk adresse, telefonnummer, e-post og nettsted for yteren av kryptoeiendelstjenester og, dersom det er relevant, den handelsplattformen for kryptoeiendeler som drives av yteren av kryptoeiendelstjenester.

c) Navn og adresse til vedkommende myndighet som ga tillatelsen, og dens kontaktopplysninger.

d) Listen over de kryptoeiendelstjenestene som yteren av kryptoeiendelstjenester yter.

e) Listen over de vertsstatene der yteren av kryptoeiendelstjenester har til hensikt å yte kryptoeiendelstjenester.

f) Startdatoen eller, dersom denne ikke er tilgjengelig på tidspunktet for meldingen fra vedkommende myndighet, den planlagte datoen for ytingen av kryptoeiendelstjenester.

g) Alle andre tjenester som ytes av yteren av kryptoeiendelstjenester, og som ikke er omfattet av denne forordningen, med henvisning til gjeldende unionsrett eller nasjonal rett.

h) Datoen for tillatelsen og, dersom det er relevant, for tilbakekalling av tillatelsen.

6. Vedkommende myndigheter skal omgående underrette ESMA om de tiltakene som er angitt i artikkel 94 nr. 1 første ledd bokstav b), c), f), l), m), n), o) eller t), og om eventuelle offentlige forebyggende tiltak som er truffet i henhold til artikkel 102, og som påvirker ytingen av kryptoeiendelstjenester eller utstedelsen, tilbudet til offentligheten eller bruken av kryptoeiendeler. ESMA skal ta disse opplysningene med i registeret.

7. Enhver tilbakekalling av en tillatelse til en utsteder av et eiendelsbasert token, en utsteder av et e-pengetoken eller en yter av kryptoeiendelstjenester og ethvert tiltak som er meldt i samsvar med nr. 6, skal forbli offentliggjort i registeret i fem år.

8. ESMA skal utarbeide utkast til tekniske reguleringsstandarder for ytterligere å spesifisere de dataene som er nødvendige for klassifiseringen, etter type kryptoeiendel, av hvitbøker om kryptoeiendeler, herunder identifikatorene for juridisk person, i registeret, og spesifisere de praktiske ordningene for å sikre at slike data er maskinleselige.

ESMA skal framlegge utkastene til tekniske reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikkel 110

Register over enheter som ikke oppfyller kravene, og som yter kryptoeiendelstjenester

1. ESMA skal opprette et ikke-uttømmende register over enheter som yter kryptoeiendelstjenester i strid med artikkel 59 eller 61.

2. Registeret skal minst inneholde handelsnavnet på eller nettstedet for den enheten som ikke oppfyller kravene, og navnet på vedkommende myndighet som har gitt opplysningene.

3. Registeret skal være offentlig tilgjengelig på ESMAs nettsted i et maskinleselig format, og skal oppdateres regelmessig for å ta hensyn til eventuelle endringer i omstendighetene eller opplysninger som ESMA får om de registrerte enhetene som ikke oppfyller kravene. Registeret skal gi sentralisert tilgang til de opplysningene som gis av vedkommende myndigheter i medlemsstatene eller tredjeland samt av EBA.

4. ESMA skal oppdatere registeret for å ta med opplysninger om ethvert tilfelle av overtredelse av denne forordningen som er identifisert på dens eget initiativ i samsvar med artikkel 17 i forordning (EU) nr. 1095/2010, og der ESMA har truffet en beslutning i henhold til nr. 6 i nevnte artikkel rettet til en enhet som ikke oppfyller kravene, og som yter kryptoeiendelstjenester, eller opplysninger om enheter som yter kryptoeiendelstjenester uten nødvendig tillatelse fra eller registrering hos de relevante tilsynsmyndighetene i tredjeland.

5. I tilfellene omhandlet i nr. 4 i denne artikkelen kan ESMA anvende vedkommende myndigheters relevante tilsyns- og undersøkelsesmyndighet som omhandlet i artikkel 94 nr. 1 på enheter som ikke oppfyller kravene, og som yter kryptoeiendelstjenester.

Kapittel 3

Vedkommende myndigheters administrative sanksjoner og andre administrative tiltak

Artikkel 111

Administrative sanksjoner og andre administrative tiltak

1. Uten at det påvirker strafferettslige sanksjoner eller vedkommende myndigheters tilsyns- og undersøkelsesmyndighet som angitt i artikkel 94, skal medlemsstatene i samsvar med nasjonal rett påse at vedkommende myndigheter har myndighet til å ilegge hensiktsmessige administrative sanksjoner og andre administrative tiltak i det minste ved følgende overtredelser:

a) Overtredelser av artikkel 4–14.

b) Overtredelser av artikkel 16, 17, 19, 22, 23, 25, artikkel 27–41 og artikkel 46 og 47.

c) Overtredelser av artikkel 48–51 og artikkel 53–55.

d) Overtredelser av artikkel 59, 60, 64 og artikkel 65–83.

e) Overtredelser av artikkel 88–92.

f) Manglende samarbeid eller oppfyllelse av forpliktelser i forbindelse med en undersøkelse, et tilsyn eller en anmodning som nevnt i artikkel 94 nr. 3.

Medlemsstatene kan innen 30. juni 2024 vedta ikke å fastsette regler for administrative sanksjoner dersom overtredelsene nevnt i første ledd bokstav a), b), c), d) eller e) allerede er omfattet av strafferettslige sanksjoner i henhold til nasjonal rett. I så fall skal medlemsstatene gi Kommisjonen, ESMA og EBA nærmere opplysninger om de relevante delene av sin strafferett.

Innen 30. juni 2024 skal medlemsstatene gi Kommisjonen, EBA og ESMA en detaljert underretning om de bestemmelsene som er nevnt i første og andre ledd. De skal også omgående underrette Kommisjonen, ESMA og EBA om eventuelle senere endringer av disse bestemmelsene.

2. Medlemsstatene skal i samsvar med sin nasjonale rett sikre at vedkommende myndigheter har myndighet til å ilegge minst følgende administrative sanksjoner og treffe andre administrative tiltak i forbindelse med de overtredelsene som er omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav a)–d):

a) En offentlig erklæring som angir den fysiske eller juridiske personen som er ansvarlig for overtredelsen, og overtredelsens art.

b) Et pålegg der det kreves at den ansvarlige fysiske eller juridiske personen avslutter atferden som utgjør en overtredelse, og avstår fra å gjenta slik atferd.

c) Administrative overtredelsesgebyrer med et maksimumsbeløp på minst to ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, dersom dette kan fastslås, selv om beløpet overstiger maksimumsbeløpene angitt i bokstav d) i dette nummeret når det gjelder fysiske personer, eller i nr. 3 når det gjelder juridiske personer.

d) For en fysisk person, administrative overtredelsesgebyrer med et maksimumsbeløp på minst 700 000 euro eller, i medlemsstater som ikke har euro som offisiell valuta, den tilsvarende verdien i den offisielle valutaen per 29. juni 2023.

3. Medlemsstatene skal i samsvar med sin nasjonale rett sikre at vedkommende myndigheter i forbindelse med overtredelser begått av juridiske personer har myndighet til å ilegge administrative overtredelsesgebyrer med et maksimumsbeløp på minst

a) 5 000 000 euro eller, i medlemsstater som ikke har euro som offisiell valuta, den tilsvarende verdien i den offisielle valutaen per 29. juni 2023, for de overtredelsene som er omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav a)–d),

b) 3 % av den juridiske personens samlede årsomsetning i henhold til det siste tilgjengelige regnskapet som er godkjent av ledelsesorganet, i forbindelse med de overtredelsene som er omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav a),

c) 5 % av den juridiske personens samlede årsomsetning i henhold til det siste tilgjengelige regnskapet som er godkjent av ledelsesorganet, i forbindelse med de overtredelsene som er omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav d),

d) 12,5 % av den juridiske personens samlede årsomsetning i henhold til det siste tilgjengelige regnskapet som er godkjent av ledelsesorganet, i forbindelse med de overtredelsene som er omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav b) og c).

Dersom den juridiske personen omhandlet i første ledd bokstav a)–d) er et morforetak eller et datterforetak av et morforetak som skal utarbeide konsernregnskap i henhold til direktiv 2013/34/EU, skal relevant samlet årsomsetning være den samlede årsomsetningen eller tilsvarende type inntekt i samsvar med relevant unionsrett på regnskapsområdet i henhold til det siste tilgjengelige konsernregnskapet som er godkjent av ledelsesorganet i det overordnede morforetaket.

4. I tillegg til de administrative sanksjonene og andre administrative tiltak samt de administrative overtredelsesgebyrene omhandlet i nr. 2 og 3 skal medlemsstatene i samsvar med sin nasjonale rett sikre at vedkommende myndigheter i tilfelle av overtredelser omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav d) har myndighet til å ilegge et midlertidig forbud mot at et medlem av ledelsesorganet for yteren av kryptoeiendelstjenester, eller enhver annen fysisk person som holdes ansvarlig for overtredelsen, utøver ledelsesfunksjoner hos en yter av kryptoeiendelstjenester.

5. Medlemsstatene skal i samsvar med sin nasjonale rett sikre at vedkommende myndigheter i tilfelle av overtredelser omhandlet i nr. 1 første ledd bokstav e) har myndighet til å ilegge minst følgende administrative sanksjoner og å treffe minst følgende administrative tiltak:

a) En offentlig erklæring som angir den fysiske eller juridiske personen som er ansvarlig for overtredelsen, og overtredelsens art.

b) Et pålegg der det kreves at den ansvarlige fysiske eller juridiske personen avslutter atferden som utgjør en overtredelse, og avstår fra å gjenta slik atferd.

c) Tilbakebetaling av den fortjenesten som er oppnådd, eller det tapet som er unngått som følge av overtredelsen, i den grad disse beløpene kan fastslås.

d) Tilbakekalling eller midlertidig oppheving av tillatelsen til en yter av kryptoeiendelstjenester.

e) Et midlertidig forbud mot at et medlem av ledelsesorganet for yteren av kryptoeiendelstjenester, eller enhver annen fysisk person som holdes ansvarlig for overtredelsen, utøver ledelsesfunksjoner hos ytere av kryptoeiendelstjenester.

f) I tilfelle av en gjentatt overtredelse av artikkel 89, 90, 91 eller 92, et forbud på minst ti år mot at et medlem av ledelsesorganet for en yter av kryptoeiendelstjenester, eller enhver annen fysisk person som holdes ansvarlig for overtredelsen, utøver ledelsesfunksjoner hos en yter av kryptoeiendelstjenester.

g) Et midlertidig forbud mot at et medlem av ledelsesorganet for en yter av kryptoeiendelstjenester, eller enhver annen fysisk person som holdes ansvarlig for overtredelsen, handler for egen regning

h) Administrative overtredelsesgebyrer med et maksimumsbeløp på minst tre ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, dersom dette kan fastslås, selv om beløpet overstiger maksimumsbeløpene angitt i bokstav i) og j), alt etter hva som er relevant.

i) For en fysisk person, administrative overtredelsesgebyrer med et maksimumsbeløp på minst 1 000 000 euro for overtredelser av artikkel 88 og 5 000 000 euro for overtredelser av artikkel 89–92 eller, i medlemsstater som ikke har euro som offisiell valuta, den tilsvarende verdien i den offisielle valutaen per 29. juni 2023.

j) For juridiske personer, administrative overtredelsesgebyrer med et maksimumsbeløp på minst 2 500 000 euro for overtredelser av artikkel 88 og 15 000 000 euro for overtredelser av artikkel 89–92, eller 2 % for overtredelser av artikkel 88 og 15 % for overtredelser av artikkel 89–92 av den juridiske personens samlede årsomsetning i henhold til det siste tilgjengelige regnskapet som er godkjent av ledelsesorganet, eller, i medlemsstater som ikke har euro som offisiell valuta, den tilsvarende verdien i den offisielle valutaen per 29. juni 2023.

Ved anvendelsen av første ledd bokstav j) skal relevant samlet årsomsetning, dersom den juridiske personen er et morforetak eller et datterforetak av et morforetak som skal utarbeide konsernregnskap i henhold til direktiv 2013/34/EU, være den samlede årsomsetningen eller tilsvarende type inntekt i samsvar med gjeldende unionsrett på regnskapsområdet i henhold til det siste tilgjengelige konsernregnskapet som er godkjent av ledelsesorganet i det overordnede morforetaket.

6. Medlemsstatene kan fastsette at vedkommende myndigheter kan ha annen myndighet i tillegg til den som er nevnt i nr. 2–5, og kan fastsette strengere sanksjoner enn dem som er angitt i nevnte numre, for både fysiske og juridiske personer som er ansvarlige for overtredelsen.

Artikkel 112

Utøvelse av tilsynsmyndighet og myndighet til å ilegge sanksjoner

1. Vedkommende myndigheter skal, når de bestemmer typen av og nivået på administrative sanksjoner og andre administrative tiltak som skal ilegges i samsvar med artikkel 111, ta hensyn til alle relevante omstendigheter, herunder eventuelt

a) overtredelsens grovhet og varighet,

b) hvorvidt overtredelsen er begått forsettlig eller uaktsomt,

c) graden av ansvar hos den fysiske eller juridiske personen som er ansvarlig for overtredelsen,

d) den finansielle styrken hos den fysiske eller juridiske personen som er ansvarlig for overtredelsen, med utgangspunkt i den ansvarlige juridiske personens samlede omsetning eller den ansvarlige fysiske personens årsinntekt og nettoeiendeler,

e) størrelsen på den fortjenesten som er oppnådd, eller det tapet som er unngått av den fysiske eller juridiske personen som er ansvarlig for overtredelsen, i den grad disse beløpene kan fastslås,

f) tapene for tredjeparter som følge av overtredelsen, i den grad disse beløpene kan fastslås,

g) i hvilken grad den fysiske eller juridiske personen som er ansvarlig for overtredelsen, samarbeider med vedkommende myndighet, uten at det berører behovet for å sikre tilbakebetaling av denne personens oppnådde fortjeneste eller unngåtte tap,

h) tidligere overtredelser av denne forordningen begått av den fysiske eller juridiske personen som er ansvarlig for overtredelsen,

i) tiltak som personen som er ansvarlig for overtredelsen, har truffet for å hindre at den gjentas,

j) overtredelsens innvirkning på interessene til kryptoeiendelsinnehavere og kunder hos ytere av kryptoeiendeler, særlig ikke-profesjonelle innehavere.

2. Når vedkommende myndigheter utøver sin myndighet til å ilegge administrative sanksjoner og treffe andre administrative tiltak i henhold til artikkel 111, skal de samarbeide tett for å sikre at utøvelsen av deres tilsyns- og undersøkelsesmyndighet og de administrative sanksjonene som de ilegger, og de administrative tiltakene som de treffer, er virkningsfulle og hensiktsmessige. De skal samordne sine tiltak for å unngå dobbeltarbeid og overlapping når de utøver sin tilsyns- og undersøkelsesmyndighet, og når de ilegger administrative sanksjoner og treffer andre administrative tiltak i tverrnasjonale saker.

Artikkel 113

Klageadgang

1. Medlemsstatene skal sikre at beslutninger som treffes av vedkommende myndigheter i henhold til denne forordningen, er behørig begrunnet og kan prøves for en domstol. Retten til domstolsbehandling får også anvendelse dersom det ikke er tatt en beslutning innen seks måneder etter innlevering av en søknad om tillatelse som inneholder alle opplysninger som kreves.

2. Medlemsstatene skal fastsette at et eller flere av følgende organer, som fastsatt i nasjonal rett, i forbrukernes interesse og i samsvar med nasjonal rett kan bringe saken inn for domstolene eller vedkommende administrasjonsorganer for å sikre at denne forordningen anvendes:

a) Offentlige organer eller deres representanter.

b) Forbrukersammenslutninger som har en berettiget interesse i å verne kryptoeiendelsinnehavere.

c) Yrkesorganisasjoner som har en berettiget interesse i å beskytte sine medlemmer.

Artikkel 114

Offentliggjøring av beslutninger

1. En beslutning om å ilegge administrative sanksjoner og treffe andre administrative tiltak for en overtredelse av denne forordningen i samsvar med artikkel 111 skal offentliggjøres av vedkommende myndigheter på deres offisielle nettsteder uten unødig opphold etter at den fysiske eller juridiske personen som er gjenstand for beslutningen, er underrettet om beslutningen. Offentliggjøringen skal minst inneholde opplysninger om overtredelsens type og art og identiteten til de ansvarlige fysiske og juridiske personene. Det er ikke nødvendig å offentliggjøre beslutninger om å treffe tiltak i forbindelse med undersøkelser.

2. Dersom vedkommende myndighet anser offentliggjøringen av juridiske personers identitet eller fysiske personers identitet eller personopplysninger for å være uforholdsmessig etter en individuell vurdering av forholdsmessigheten av offentliggjøringen av slike opplysninger, eller dersom en slik offentliggjøring ville skade en pågående undersøkelse, skal vedkommende myndigheter treffe et av følgende tiltak:

a) Utsette offentliggjøringen av beslutningen om å ilegge en administrativ sanksjon eller treffe et annet administrativt tiltak til det ikke lenger er noen grunn til ikke å offentliggjøre den.

b) Offentliggjøre beslutningen om å ilegge en administrativ sanksjon eller treffe et annet administrativt tiltak i anonymisert form på en måte som er i samsvar med nasjonal rett, dersom en slik anonymisert offentliggjøring sikrer effektivt vern av de aktuelle personopplysningene.

c) Ikke offentliggjøre beslutningen om å ilegge en administrativ sanksjon eller treffe et annet administrativt tiltak i det hele tatt dersom alternativene som angis i bokstav a) og b), ikke anses som tilstrekkelige til å sikre

i) at finansmarkedenes stabilitet ikke settes i fare,

ii) at offentliggjøringen av en slik beslutning er forholdsmessig når det gjelder tiltak som anses å være av mindre betydning.

I forbindelse med en beslutning om å ilegge en administrativ sanksjon eller treffe et annet administrativt tiltak i anonymisert form som nevnt i første ledd bokstav b) kan offentliggjøringen av de relevante opplysningene utsettes i en rimelig periode dersom det forutses at grunnene til offentliggjøringen i anonymisert form vil opphøre å gjelde i nevnte periode.

3. Dersom beslutningen om å ilegge en administrativ sanksjon eller treffe et annet administrativt tiltak påklages overfor de relevante domstolene eller administrasjonsorganene, skal vedkommende myndigheter umiddelbart offentliggjøre slike opplysninger på sitt offisielle nettsted sammen med eventuelle senere opplysninger om utfallet av en slik klage. Dessuten skal alle beslutninger om å oppheve en tidligere beslutning om å ilegge en administrativ sanksjon eller treffe et annet administrativt tiltak, også offentliggjøres.

4. Vedkommende myndigheter skal sikre at en eventuell offentliggjøring i samsvar med denne artikkelen blir liggende på deres offisielle nettsted i minst fem år etter offentliggjøringen. Personopplysninger som offentliggjøres, skal ligge på vedkommende myndighets offisielle nettsted bare så lenge det er nødvendig, og i samsvar med gjeldende personvernregler.

Artikkel 115

Rapportering av administrative sanksjoner og andre administrative tiltak til ESMA og EBA

1. Vedkommende myndighet skal hvert år oversende til ESMA og EBA alle aggregerte opplysninger om alle administrative sanksjoner som er ilagt, og om alle administrative tiltak som er truffet, i samsvar med artikkel 111. ESMA skal offentliggjøre disse opplysningene i en årsrapport.

Dersom medlemstatene i samsvar med artikkel 111 nr. 1 andre ledd har fastsatt strafferettslige sanksjoner for overtredelser av de bestemmelsene som er nevnt der, skal deres vedkommende myndigheter hvert år oversende til ESMA og EBA anonymiserte og aggregerte data om alle utførte strafferettslige etterforskninger og om alle ilagte strafferettslige sanksjoner. ESMA skal offentliggjøre opplysninger om ilagte strafferettslige sanksjoner i en årsrapport.

2. Dersom vedkommende myndighet har offentliggjort administrative sanksjoner, andre administrative tiltak eller strafferettslige sanksjoner, skal den samtidig underrette ESMA om disse.

3. Vedkommende myndigheter skal underrette EBA og ESMA om alle administrative sanksjoner som er ilagt, eller om alle andre administrative tiltak som er truffet, men ikke offentliggjort, herunder om eventuelle klager i denne forbindelse og om utfallet av dem. Medlemsstatene skal sikre at vedkommende myndigheter mottar opplysninger og den endelige dommen i forbindelse med eventuelle strafferettslige sanksjoner som ilegges, og oversender disse til EBA og ESMA. ESMA skal drive en sentral database over sanksjoner og administrative tiltak som rapporteres til ESMA, utelukkende med henblikk på utveksling av opplysninger mellom vedkommende myndigheter. Databasen skal være tilgjengelig bare for EBA, ESMA og vedkommende myndigheter og skal oppdateres på grunnlag av de opplysningene vedkommende myndigheter legger fram.

Artikkel 116

Rapportering av overtredelser og vern av rapporterende personer

Direktiv (EU) 2019/1937 får anvendelse på rapportering av overtredelser av denne forordningen og vern av personer som rapporterer slike overtredelser.

Kapittel 4

EBAs tilsynsansvar overfor utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken, og tilsynskollegier

Artikkel 117

EBAs tilsynsansvar overfor utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken

1. Dersom et eiendelsbasert token har blitt klassifisert som signifikant i samsvar med artikkel 43 eller 44, skal utstederen av et slikt eiendelsbasert token utøve sin virksomhet under EBAs tilsyn.

Uten at det berører nasjonale vedkommende myndigheters myndighet i henhold til nr. 2 i denne artikkelen, skal EBA utøve vedkommende myndigheters myndighet i henhold til artikkel 22–25, 29 og 33, artikkel 34 nr. 7 og 12, artikkel 35 nr. 3 og 5, artikkel 36 nr. 10 og artikkel 41, 42, 46 og 47 når det gjelder utstedere av signifikante eiendelsbaserte token.

2. Dersom en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token også yter kryptoeiendelstjenester eller utsteder kryptoeiendeler som ikke er signifikante eiendelsbaserte token, skal slike tjenester og virksomheter forbli under tilsyn av vedkommende myndighet i hjemstaten.

3. Dersom et eiendelsbasert token har blitt klassifisert som signifikant i samsvar med artikkel 43, skal EBA foreta en fornyet tilsynsvurdering for å sikre at utstederen oppfyller kravene i avdeling III.

4. Dersom et e-pengetoken utstedt av et e-pengeforetak har blitt klassifisert som signifikant i samsvar med artikkel 56 eller 57, skal føre EBA tilsyn med at utstederen av et slikt signifikant e-pengetoken overholder kravene i artikkel 55 og 58.

Med sikte på tilsyn med overholdelsen av artikkel 55 og 58 skal EBA utøve den myndigheten som er gitt vedkommende myndigheter i henhold til artikkel 22 og 23, artikkel 24 nr. 3, artikkel 35 nr. 3 og 5, artikkel 36 nr. 10 og artikkel 46 og 47, når det gjelder e-pengeforetak som utsteder signifikante e-pengetoken.

5. EBA skal utøve sin tilsynsmyndighet i henhold til nr. 1–4 i nært samarbeid med andre tilsynsmyndigheter som har ansvar for tilsynet med utstederen, særlig

a) tilsynsmyndigheten, herunder, dersom det er relevant, ESB i henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013,

b) relevante vedkommende myndigheter i henhold til nasjonal rett som innarbeider direktiv 2009/110/EF, dersom det er relevant,

c) vedkommende myndigheter nevnt i artikkel 20 nr. 1.

Artikkel 118

EBAs komité for kryptoeiendeler

1. EBA skal i henhold til artikkel 41 i forordning (EU) nr. 1093/2010 opprette en fast intern komité som skal forberede beslutninger som EBA skal treffe i samsvar med artikkel 44 i nevnte forordning, herunder beslutninger om de tilsynsoppgavene som EBA er pålagt i henhold til denne forordningen.

2. Komiteen for kryptoeiendeler kan også utarbeide beslutninger om utkast til tekniske reguleringsstandarder og utkast til tekniske gjennomføringsstandarder i forbindelse med tilsynsoppgaver som EBA er pålagt i henhold til denne forordningen.

3. EBA skal sikre at komiteen for kryptoeiendeler bare utøver den virksomheten som er omhandlet i nr. 1 og 2, og eventuelle andre oppgaver som er nødvendige for utøvelsen av dens virksomhet i forbindelse med kryptoeiendeler.

Artikkel 119

Kollegier for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken

1. EBA skal innen 30 kalenderdager etter en beslutning om å klassifisere et eiendelsbasert token eller et e-pengetoken som signifikant i henhold til artikkel 43, 44, 56 eller 57, alt etter hva som er relevant, opprette, forvalte og lede et rådgivende tilsynskollegium for hver utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller et signifikant e-pengetoken, som skal lette utførelsen av tilsynsoppgaver og fungere som et verktøy for samordning av tilsynsvirksomheten i henhold til denne forordningen.

2. Et kollegium nevnt i nr. 1 skal bestå av

a) EBA,

b) ESMA,

c) vedkommende myndigheter i hjemstaten der utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller det signifikante e-pengetokenet er etablert,

d) vedkommende myndigheter for de mest relevante yterne av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonene eller verdipapirforetakene som sikrer oppbevaringen av reserveeiendelene i samsvar med artikkel 37, eller av de midlene som er mottatt i bytte mot de signifikante e-pengetokenene,

e) dersom det er relevant, vedkommende myndigheter for de mest relevante handelsplattformene for kryptoeiendeler der de signifikante eiendelsbaserte tokenene eller de signifikante e-pengetokenene er opptatt til handel,

f) vedkommende myndigheter for de mest relevante betalingstjenesteyterne som yter betalingstjenester knyttet til signifikante e-pengetoken,

g) dersom det er relevant, vedkommende myndigheter for de enhetene som sikrer funksjonene omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h),

h) dersom det er relevant, vedkommende myndigheter for de mest relevante yterne av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder i forbindelse med de signifikante eiendelsbaserte tokenene eller de signifikante e-pengetokenene,

i) ESB,

j) dersom utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet er etablert i en medlemsstat som ikke har euro som sin offisielle valuta, eller dersom det signifikante eiendelsbaserte tokenet viser til en offisiell valuta som ikke er euro, sentralbanken i vedkommende medlemsstat,

k) dersom utstederen av det signifikante e-pengetokenet er etablert i en medlemsstat som ikke har euro som sin offisielle valuta, eller dersom det signifikante e-pengetokenet viser til en offisiell valuta som ikke er euro, sentralbanken i vedkommende medlemsstat,

l) vedkommende myndigheter i de medlemsstatene der det eiendelsbaserte tokenet eller e-pengetokenet brukes i stort omfang, på anmodning fra vedkommende myndigheter,

m) relevante tilsynsmyndigheter i tredjeland som EBA har inngått administrative avtaler med i samsvar med artikkel 126.

3. EBA kan invitere andre myndigheter til å være medlemmer av kollegiet omhandlet i nr. 1 dersom de enhetene som de fører tilsyn med, er relevante for kollegiets arbeid.

4. En medlemsstats vedkommende myndighet som ikke er medlem av kollegiet, kan anmode kollegiet om alle opplysninger som er relevante for utførelsen av dens tilsynsoppgaver i henhold til denne forordningen.

5. Et kollegium omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen skal, uten at det berører vedkommende myndigheters ansvar i henhold til denne forordningen, sikre

a) utarbeidingen av den ikke-bindende uttalelsen omhandlet i artikkel 120,

b) utvekslingen av opplysninger i samsvar med denne forordningen,

c) enighet blant medlemmene om frivillig å påta seg oppgaver.

For å gjøre det lettere å utføre de oppgavene kollegiene er pålagt i henhold til første ledd i dette nummeret, skal medlemmene av kollegiet nevnt i nr. 2 ha rett til å bidra til å fastsette dagsordenen for kollegiets møter, særlig ved å tilføye punkter til dagsordenen for et møte.

6. Kollegiet omhandlet i nr. 1 skal opprettes og drives på grunnlag av en skriftlig avtale mellom alle dets medlemmer.

I avtalen nevnt i første ledd skal de praktiske vilkårene for kollegiets virkemåte fastsettes, herunder nærmere bestemmelser om

a) framgangsmåtene ved avstemning som nevnt i artikkel 120 nr. 3,

b) framgangsmåtene for å fastsette dagsordenen for kollegiets møter,

c) kollegiets møtehyppighet,

d) de relevante minstefristene for kollegiemedlemmenes vurdering av relevant dokumentasjon,

e) nærmere regler for kommunikasjon mellom kollegiemedlemmene,

f) opprettelse av flere kollegier, ett for hver spesifikk kryptoeiendel eller hver spesifikk gruppe av kryptoeiendeler.

I avtalen kan det også fastsettes hvilke oppgaver som skal tildeles EBA eller et annet medlem av kollegiet.

7. Som leder for hvert kollegium skal EBA

a) fastsette skriftlige ordninger og prosedyrer for kollegiets arbeid, etter samråd med kollegiets andre medlemmer,

b) samordne all virksomhet i kollegiet,

c) innkalle til og lede alle dets møter og på forhånd holde medlemmene av kollegiet fullt underrettet om avholdelsen av kollegiets møter, om de viktigste sakene på dagsordenen og om spørsmålene som skal drøftes,

d) underrette kollegiets medlemmer om alle planlagte møter slik at de kan anmode om å delta,

e) i rett tid holde alle medlemmer av kollegiet underrettet om beslutningene fra og resultatene av disse møtene.

8. For å sikre at kollegiene fungerer på en ensartet og sammenhengende måte, skal EBA i samarbeid med ESMA og ESB utarbeide utkast til reguleringsstandarder som spesifiserer

a) på hvilke vilkår enhetene omhandlet i nr. 2 bokstav d)–f) og h) anses å være de mest relevante,

b) på hvilke vilkår de eiendelsbaserte tokenene eller e-pengetokenene anses å bli brukt i stort omfang som omhandlet i nr. 2 bokstav l), og

c) nærmere opplysninger om de praktiske ordningene omhandlet i nr. 6.

EBA skal framlegge utkastene til reguleringsstandarder nevnt i første ledd for Kommisjonen innen 30. juni 2024.

Kommisjonen delegeres myndighet til å utfylle denne forordningen ved å vedta de tekniske reguleringsstandardene nevnt i første ledd i dette nummeret i samsvar med artikkel 10–14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 120

Ikke-bindende uttalelser fra kollegiene for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og signifikante e-pengetoken

1. Et kollegium omhandlet i artikkel 119 nr. 1 kan avgi en ikke-bindende uttalelse om følgende:

a) Den fornyede tilsynsvurderingen som omhandlet i artikkel 117 nr. 3.

b) Enhver beslutning om å kreve at en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller et e-pengetoken skal ha høyere ansvarlig kapital i samsvar med artikkel 35 nr. 2, 3 og 5, artikkel 45 nr. 5 og artikkel 58 nr. 1, alt etter hva som er relevant.

c) Enhver oppdatering av gjenopprettingsplanen eller planen for innløsning for en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller en utsteder av et signifikant e-pengetoken i henhold til artikkel 46, 47 og 55, alt etter hva som er relevant.

d) Enhver endring av forretningsmodellen for utstederen av et signifikant eiendelsbasert token i henhold til artikkel 25 nr. 1.

e) Et utkast til endret hvitbok om kryptoeiendeler utarbeidet i samsvar med artikkel 25 nr. 2.

f) Eventuelle planlagte korrigerende tiltak i henhold til artikkel 25 nr. 4.

g) Eventuelle planlagte tilsynstiltak i henhold til artikkel 130.

h) En eventuell planlagt administrativ avtale om utveksling av opplysninger med en tilsynsmyndighet i et tredjeland i samsvar med artikkel 126.

i) En eventuell delegering av tilsynsoppgaver fra EBA til en vedkommende myndighet i henhold til artikkel 138.

j) En eventuell planlagt endring av tillatelsen til, eller et eventuelt planlagt tilsynstiltak for, medlemmer av kollegiet omhandlet i artikkel 119 nr. 2 bokstav d)–h).

k) Et utkast til endret hvitbok om kryptoeiendeler utarbeidet i samsvar med artikkel 51 nr. 12.

2. Dersom kollegiet avgir en uttalelse i samsvar med nr. 1, kan uttalelsen på anmodning fra et medlem av kollegiet og etter at den er vedtatt av et flertall av kollegiet i samsvar med nr. 3, inneholde anbefalinger som tar sikte på å utbedre svakheter ved det tiltaket som er planlagt av EBA eller vedkommende myndigheter.

3. En uttalelse fra kollegiet skal vedtas med simpelt flertall av dets medlemmer.

Dersom det er flere kollegiemedlemmer per medlemsstat, skal bare ett av disse medlemmene ha stemmerett.

Dersom ESB er medlem av kollegiet med flere funksjoner, herunder tilsynsfunksjoner, skal den ha bare én stemme.

Tilsynsmyndigheter i tredjeland omhandlet i artikkel 119 nr. 2 bokstav m) skal ikke ha stemmerett i forbindelse med en uttalelse fra kollegiet.

4. EBA eller eventuelt vedkommende myndigheter skal ta behørig hensyn til den ikke-bindende uttalelsen som kollegiet har nådd fram til i samsvar med nr. 3, herunder eventuelle anbefalinger som tar sikte på å utbedre svakheter ved det tilsynstiltaket som er planlagt med hensyn til en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token, en utsteder av et signifikant e-pengetoken, en enhet eller en yter av kryptoeiendelstjenester som omhandlet i artikkel 119 nr. 2 bokstav d)–h). Dersom EBA eller en vedkommende myndighet ikke følger kollegiets uttalelse, herunder eventuelle anbefalinger som tar sikte på å utbedre svakhetene ved det planlagte tilsynstiltaket, skal dens beslutning inneholde en begrunnelse for dette og en redegjørelse for ethvert vesentlig avvik i forhold til uttalelsen eller anbefalingene.

Kapittel 5

EBAs myndighet og kompetanse med hensyn til utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken

Artikkel 121

Taushetsplikt

Den myndigheten som i henhold til artikkel 122–125 er gitt EBA, en tjenestemann eller en annen person med fullmakt fra EBA, skal ikke anvendes til å kreve offentliggjøring av opplysninger som er underlagt taushetsplikt.

Artikkel 122

Anmodning om opplysninger

1. For at EBA skal kunne utføre sine tilsynsoppgaver i henhold til artikkel 117, kan den gjennom en enkel anmodning eller en beslutning kreve alle opplysninger som er nødvendige for at EBA skal kunne utføre sine oppgaver i henhold til denne forordningen, fra følgende personer:

a) En utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller en person som kontrollerer eller er direkte eller indirekte kontrollert av en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token.

b) En tredjepart som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h) som en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token har en avtalefestet ordning med.

c) En yter av kryptoeiendelstjenester, en kredittinstitusjon eller et verdipapirforetak som sikrer oppbevaringen av reserveeiendelene i samsvar med artikkel 37.

d) En utsteder av et signifikant e-pengetoken eller en person som kontrollerer eller er direkte eller indirekte kontrollert av en utsteder av et signifikant e-pengetoken.

e) En betalingstjenesteyter som tilbyr betalingstjenester knyttet til signifikante e-pengetoken.

f) En fysisk eller juridisk person som er ansvarlig for distribusjon av signifikante e-pengetoken på vegne av en utsteder av signifikante e-pengetoken.

g) En yter av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder i forbindelse med signifikante eiendelsbaserte token eller signifikante e-pengetoken.

h) En operatør av en handelsplattform for kryptoeiendeler som har opptatt et signifikant eiendelsbasert token eller et signifikant e-pengetoken til handel.

i) Ledelsesorganet for personene nevnt i bokstav a)–h).

2. En enkel anmodning om opplysninger som nevnt i nr. 1 skal

a) vise til denne artikkelen som rettslig grunnlag for sin anmodning,

b) angi formålet med anmodningen,

c) angi nærmere hvilke opplysninger som kreves,

d) fastsette en frist for når opplysningene skal gis,

e) underrette den personen som anmodes om opplysningene, om at vedkommende ikke er forpliktet til å gi opplysningene, men at de opplysningene som gis frivillig som svar på anmodningen, må være riktige og ikke villedende, og

f) angi det overtredelsesgebyret som er fastsatt i artikkel 131 og får anvendelse dersom svarene på spørsmålene er uriktige eller villedende.

3. Når EBA krever framlegging av opplysninger ved en beslutning i henhold til nr. 1, skal den

a) vise til denne artikkelen som rettslig grunnlag for sin anmodning,

b) angi formålet med anmodningen,

c) angi nærmere hvilke opplysninger som kreves,

d) fastsette en frist for når opplysningene skal gis,

e) angi de tvangsmulktene som er fastsatt i artikkel 132, når det kreves at opplysningene framlegges,

f) angi det overtredelsesgebyret som er fastsatt i artikkel 131 og får anvendelse dersom svarene på spørsmålene er uriktige eller villedende,

g) opplyse om retten til å anke beslutningen inn for EBAs klageinstans og til å bringe beslutningen inn for Domstolen i samsvar med artikkel 60 og 61 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

4. De personene som er omhandlet i nr. 1, eller deres representanter, og, når det gjelder juridiske personer eller sammenslutninger som ikke er juridiske personer, de personene som i henhold til lov har fullmakt til å representere dem, skal gi de ønskede opplysningene.

5. EBA skal omgående oversende en kopi av den enkle anmodningen eller av sin beslutning til vedkommende myndighet i den medlemsstaten der de personene som er berørt av anmodningen om opplysninger, er bosatt eller etablert.

Artikkel 123

Generell undersøkelsesmyndighet

1. EBA kan med sikte på å utøve sitt tilsynsansvar i henhold til artikkel 117 foreta undersøkelser av utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken. For dette formålet skal tjenestemenn og andre personer med fullmakt fra EBA ha myndighet til å

a) undersøke alle registre, data, framgangsmåter og alt annet materiale som har betydning for utførelsen av ESMAs oppgaver, uansett hvilket medium de er lagret på,

b) ta eller skaffe bekreftede kopier av eller utdrag fra slike registre, data, framgangsmåter og annet materiale,

c) innkalle utstedere av et signifikant eiendelsbasert token eller utstedere av et signifikant e-pengetoken, eller deres ledelsesorgan eller personale, og be dem om muntlige eller skriftlige forklaringer på forhold eller dokumenter som berører gjenstanden for og formålet med undersøkelsen, samt registrere svarene,

d) høre enhver fysisk eller juridisk person som går med på å bli spurt, for å samle inn opplysninger om gjenstanden for undersøkelsen,

e) anmode om opplysninger om tele- og datatrafikk.

Et kollegium som omhandlet i artikkel 119 nr. 1 skal underrettes uten unødig opphold om alle resultater som kan være relevante for utførelsen av dets oppgaver.

2. Tjenestemenn og andre personer som har fullmakt fra EBA til å foreta undersøkelsen nevnt i nr. 1, skal utøve sin myndighet mot framvisning av en skriftlig tillatelse med nærmere angivelse av gjenstanden for og formålet med undersøkelsen. I tillatelsen skal det også opplyses om tvangsmulktene omhandlet i artikkel 132 som får anvendelse dersom de registrene, dataene, prosedyrene eller ethvert annet materiale som kreves, ikke skaffes til veie eller er ufullstendige, eller svarene på spørsmål som er stilt til utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken, ikke gis eller er ufullstendige, og de overtredelsesgebyrene som er fastsatt i artikkel 131, som får anvendelse dersom svarene på spørsmålene som er stilt til utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken, er uriktige eller villedende.

3. Utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken skal underkaste seg de undersøkelsene som iverksettes på grunnlag av en beslutning truffet av EBA. Beslutningen skal angi undersøkelsens gjenstand og formål, de tvangsmulktene som er fastsatt i artikkel 132, klageadgangen i henhold til forordning (EU) nr. 1093/2010 samt retten til å bringe beslutningen inn for Domstolen.

4. Innen rimelig tid før en undersøkelse omhandlet i nr. 1 skal EBA underrette vedkommende myndighet i medlemsstaten der undersøkelsen skal gjennomføres, om undersøkelsen og om identiteten til de personene som har fullmakt til å gjennomføre den. Tjenestemenn hos vedkommende myndighet skal på anmodning fra EBA bistå disse personene med fullmakt med å utføre sine oppgaver. Tjenestemenn hos vedkommende myndighet kan også på anmodning delta i undersøkelsene.

5. Dersom en anmodning om opplysninger om tele- eller datatrafikk i henhold til nr. 1 første ledd bokstav e) krever tillatelse fra en domstol i henhold til gjeldende nasjonal rett, skal EBA søke om slik tillatelse. Det kan også søkes om slik tillatelse som et forebyggende tiltak.

6. Dersom en domstol i en medlemsstat mottar en søknad om tillatelse til å anmode om opplysninger om tele- eller datatrafikk i henhold til nr. 1 første ledd bokstav e), skal denne domstolen kontrollere om

a) EBAs beslutning nevnt i nr. 3 er autentisk,

b) eventuelle tiltak som skal treffes, er forholdsmessige og ikke vilkårlige eller overdrevne.

7. Ved anvendelsen av nr. 6 bokstav b) kan domstolen be EBA om nærmere forklaringer, særlig om grunnene til EBAs mistanke om at denne forordningen er overtrådt, hvor alvorlig den antatte overtredelsen er, og på hvilken måte den personen som er gjenstand for tvangsmidlene, er innblandet. Denne domstolen skal imidlertid ikke vurdere nødvendigheten av undersøkelsen på nytt eller kreve å få tilgang til opplysningene i EBAs saksmappe. Lovligheten av EBAs beslutning kan innklages bare for Domstolen etter framgangsmåten fastsatt i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 124

Stedlig tilsyn

1. EBA kan med sikte på å utøve sitt tilsynsansvar i henhold til artikkel 117 foreta alt nødvendig stedlig tilsyn i forretningslokalene til utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken.

Kollegiet omhandlet i artikkel 119 skal underrettes uten unødig opphold om alle resultater som kan være relevante for utførelsen av dets oppgaver.

2. Tjenestemenn og andre personer som EBA har gitt fullmakt til å utføre stedlig tilsyn, skal ha tilgang til alle forretningslokaler som tilhører personene som er gjenstand for ESMAs beslutning om undersøkelse, og skal ha all den myndigheten som er fastsatt i artikkel 123 nr. 1. De skal også ha myndighet til å forsegle alle forretningslokaler og bøker eller registre i det tidsrommet og i det omfanget det er nødvendig for tilsynet.

3. I god tid før tilsynet skal EBA underrette vedkommende myndighet i den medlemsstaten der tilsynet skal utføres. Dersom det er nødvendig for å utføre tilsynet på en riktig og effektiv måte, kan EBA etter å ha underrettet vedkommende myndighet foreta det stedlige tilsynet uten å gi forhåndsvarsel til utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet.

4. Tjenestemenn og andre personer som har fullmakt fra EBA til å utføre stedlig tilsyn, skal utøve sin myndighet mot framvisning av en skriftlig tillatelse med nærmere opplysninger om gjenstanden for og formålet med tilsynet og om tvangsmulktene omhandlet i artikkel 132 som får anvendelse dersom de berørte personene ikke underkaster seg tilsynet.

5. Utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet skal underkaste seg det stedlige tilsynet som EBA har pålagt ved beslutning. Beslutningen skal angi tilsynets gjenstand og formål, fastsette datoen da det skal innledes og angi de tvangsmulktene som er fastsatt i artikkel 132, klageadgangen i henhold til forordning (EU) nr. 1093/2010 samt retten til å bringe beslutningen inn for Domstolen.

6. Tjenestemenn fra og personer som har fullmakt fra eller er utpekt av vedkommende myndighet i den medlemsstaten der tilsynet skal utføres, skal på anmodning fra EBA aktivt bistå tjenestemennene og andre personer som har fullmakt fra EBA. Tjenestemenn hos vedkommende myndighet i den berørte medlemsstaten kan også delta i det stedlige tilsynet.

7. EBA kan også kreve at vedkommende myndigheter på EBAs vegne utfører særlige undersøkelsesoppgaver og stedlig tilsyn som fastsatt i denne artikkelen og i artikkel 123 nr. 1.

8. Når tjenestemennene og andre medfølgende personer som har fullmakt fra EBA, fastslår at en person motsetter seg et tilsyn som er pålagt i henhold til denne artikkelen, skal vedkommende myndighet i den berørte medlemsstaten yte den bistanden som er nødvendig for at de skal kunne gjennomføre det stedlige tilsynet, og ved behov anmode om bistand fra ordensmakten eller en tilsvarende myndighet.

9. Dersom det stedlige tilsynet som er fastsatt i nr. 1, eller bistanden fastsatt i nr. 7 krever tillatelse fra en domstol i samsvar med nasjonal rett, skal EBA søke om slik tillatelse. Det kan også søkes om slik tillatelse som et forebyggende tiltak.

10. Dersom en domstol i en medlemsstat mottar en søknad om tillatelse til stedlig tilsyn som fastsatt i nr. 1 eller bistanden fastsatt i nr. 7, skal domstolen kontrollere om

a) beslutningen som EBA har truffet i henhold til nr. 4, er autentisk,

b) eventuelle tiltak som skal treffes, er forholdsmessige og ikke vilkårlige eller overdrevne.

11. Ved anvendelsen av nr. 10 bokstav b) kan domstolen be EBA om nærmere forklaringer, særlig om grunnene til EBAs mistanke om at denne forordningen er overtrådt, hvor alvorlig den antatte overtredelsen er, og på hvilken måte den personen som er gjenstand for tvangsmidlene, er innblandet. Denne domstolen skal imidlertid ikke vurdere nødvendigheten av undersøkelsen på nytt eller kreve å få tilgang til opplysningene i EBAs saksmappe. Lovligheten av EBAs beslutning kan innklages bare for Domstolen etter framgangsmåten fastsatt i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 125

Utveksling av opplysninger

1. For at EBA skal kunne utøve sitt tilsynsansvar i henhold til artikkel 117, og med forbehold for artikkel 96, skal EBA og vedkommende myndigheter uten unødig opphold utveksle de opplysningene som er nødvendige for at de skal kunne utføre sine oppgaver i henhold til denne forordningen. For dette formålet skal vedkommende myndigheter og EBA utveksle alle opplysninger knyttet til

a) en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller en person som kontrollerer eller er direkte eller indirekte kontrollert av en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token,

b) en tredjepart som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h) som en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token har en avtalefestet ordning med,

c) en yter av kryptoeiendelstjenester, en kredittinstitusjon eller et verdipapirforetak som sikrer oppbevaringen av reserveeiendelene i samsvar med artikkel 37,

d) en utsteder av et signifikant e-pengetoken eller en person som kontrollerer eller er direkte eller indirekte kontrollert av en utsteder av et signifikant e-pengetoken,

e) en betalingstjenesteyter som tilbyr betalingstjenester knyttet til signifikante e-pengetoken,

f) en fysisk eller juridisk person som er ansvarlig for distribusjon av signifikante e-pengetoken på vegne av utstederen av signifikante e-pengetoken,

g) en yter av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder i forbindelse med signifikante eiendelsbaserte token eller signifikante e-pengetoken,

h) en handelsplattform for kryptoeiendeler der et signifikant eiendelsbasert token eller et signifikant e-pengetoken er opptatt til handel,

i) ledelsesorganet for personene nevnt i bokstav a)–h).

2. En vedkommende myndighet kan nekte å etterkomme en anmodning om utveksling av opplysninger som er omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen, eller en anmodning om samarbeid i forbindelse med gjennomføringen av en undersøkelse eller et stedlig tilsyn som er omhandlet i henholdsvis artikkel 123 og 124, bare i følgende tilfeller:

a) Når etterkommelse av anmodningen sannsynligvis vil være til skade for dens egen undersøkelse, håndheving eller strafferettslige etterforskning.

b) Når det allerede er innledet rettsforfølgning for de samme handlingene og mot de samme fysiske eller juridiske personene hos den berørte medlemsstatens domstoler.

c) Når det i forhold til en slik fysisk eller juridisk person allerede er avsagt en endelig dom for de samme handlingene i den berørte medlemsstaten.

Artikkel 126

Administrative avtaler om utveksling av opplysninger mellom EBA og tredjeland

1. EBA kan med sikte på å utøve sitt tilsynsansvar i henhold til artikkel 117 inngå administrative avtaler om utveksling av opplysninger med tilsynsmyndigheter i tredjeland bare dersom opplysningene som gis videre, omfattes av garantier for taushetsplikt som minst tilsvarer dem som er nevnt i artikkel 129.

2. Utvekslingen av opplysninger skal være til bruk for EBA eller tilsynsmyndighetene nevnt i nr. 1 ved utførelsen av deres oppgaver.

3. Ved overføring av personopplysninger til et tredjeland skal EBA anvende forordning (EU) 2018/1725.

Artikkel 127

Utlevering av opplysninger fra tredjeland

1. EBA kan gi videre opplysninger den har mottatt fra en tilsynsmyndighet i et tredjeland, bare dersom EBA eller vedkommende myndighet som ga opplysningene til EBA, har fått uttrykkelig samtykke fra tilsynsmyndigheten i et tredjeland som har oversendt opplysningene, og eventuelt bare for de formålene tilsynsmyndigheten har gitt samtykke til, eller dersom dette er nødvendig i forbindelse med rettergang.

2. Kravet om et uttrykkelig samtykke som omhandlet i nr. 1 får ikke anvendelse på andre tilsynsmyndigheter i Unionen dersom de opplysningene som de anmoder om, er nødvendige for utførelsen av deres oppgaver, og får ikke anvendelse på domstoler dersom de opplysningene de anmoder om, er nødvendige for etterforskning eller rettsforfølgning som gjelder overtredelser som er omfattet av strafferettslige sanksjoner.

Artikkel 128

Samarbeid med andre myndigheter

Dersom en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller en utsteder av et signifikant e-pengetoken utøver annen virksomhet enn den som er omfattet av denne forordningen, skal EBA samarbeide med de myndighetene som er ansvarlige for tilsynet med slik annen virksomhet, som fastsatt i relevant unionsrett eller nasjonal rett, herunder skattemyndigheter og relevante tilsynsmyndigheter i tredjeland som ikke er medlemmer av kollegiet omhandlet i artikkel 119 nr. 2 bokstav m).

Artikkel 129

Taushetsplikt

Taushetsplikten skal gjelde for EBA og alle personer som arbeider eller har arbeidet for EBA, samt for andre personer som EBA har delegert oppgaver til, herunder revisorer og sakkyndige som har inngått en avtale med EBA.

Artikkel 130

EBAs tilsynstiltak

1. Dersom EBA fastslår at en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token har begått en overtredelse som er oppført i vedlegg V, kan den treffe et eller flere av følgende tiltak:

a) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet bringer den atferden som utgjør en overtredelse, til opphør.

b) Vedta en beslutning som ilegger overtredelsesgebyrer eller tvangsmulkter i henhold til artikkel 131 og 132.

c) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet skal oversende utfyllende opplysninger dersom det er nødvendig av hensyn til vernet av innehavere av det eiendelsbaserte tokenet, særlig ikke-profesjonelle innehavere.

d) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet skal suspendere et tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler i høyst 30 virkedager på rad hver gang det foreligger rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

e) Vedta en beslutning som forbyr et tilbud til offentligheten om det signifikante eiendelsbaserte tokenet, dersom den fastslår at denne forordningen er blitt overtrådt, eller dersom den har rimelig mistanke om at forordningen vil bli overtrådt.

f) Vedta en beslutning med krav om at yteren av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler som har opptatt det signifikante eiendelsbaserte tokenet til handel, skal suspendere handelen med en slik kryptoeiendel i høyst 30 virkedager på rad hver gang den har rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

g) Vedta en beslutning som forbyr handel med det signifikante eiendelsbaserte tokenet på en handelsplattform for kryptoeiendeler dersom den fastslår at denne forordningen er blitt overtrådt.

h) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet skal endre sitt markedsføringsmateriell dersom den fastslår at markedsføringsmateriellet ikke er i samsvar med artikkel 29.

i) Vedta en beslutning om å suspendere utsending av eller forby markedsføringsmateriell dersom det foreligger rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

j) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet skal framlegge alle vesentlige opplysninger som kan påvirke vurderingen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet som tilbys offentligheten eller opptas til handel, for å sikre forbrukervern eller at markedet virker på en tilfredsstillende måte.

k) Utstede advarsler om at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet ikke oppfyller sine forpliktelser i henhold til denne forordningen.

l) Tilbakekalle tillatelsen til utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet.

m) Vedta en beslutning med krav om at en fysisk person fjernes fra ledelsesorganet for utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet.

n) Kreve at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet under dens tilsyn skal innføre et minstebeløp for dette signifikante eiendelsbaserte tokenet eller begrense mengden av det signifikante eiendelsbaserte tokenet som skal utstedes, i samsvar med artikkel 23 nr. 4 og artikkel 24 nr. 3.

2. Dersom EBA fastslår at en utsteder av et signifikant e-pengetoken har begått en overtredelse som er oppført i vedlegg VI, kan den treffe et eller flere av følgende tiltak:

a) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante e-pengetokenet bringer den atferden som utgjør en overtredelse, til opphør.

b) Vedta en beslutning som ilegger overtredelsesgebyrer eller tvangsmulkter i henhold til artikkel 131 og 132.

c) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante e-pengetokenet skal oversende utfyllende opplysninger dersom det er nødvendig av hensyn til vernet av innehavere av det signifikante e-pengetokenet, særlig ikke-profesjonelle innehavere.

d) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante e-pengetokenet skal suspendere et tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler i høyst 30 virkedager på rad hver gang det foreligger rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

e) Vedta en beslutning som forbyr et tilbud til offentligheten om det signifikante e-pengetokenet, dersom den fastslår at denne forordningen er blitt overtrådt, eller dersom den har rimelig mistanke om at forordningen vil bli overtrådt.

f) Vedta en beslutning med krav om at den relevante yteren av kryptoeiendelstjenester som driver en handelsplattform for kryptoeiendeler som har opptatt signifikante e-pengetoken til handel, skal suspendere handelen med slike kryptoeiendeler i høyst 30 virkedager på rad hver gang den har rimelig mistanke om at denne forordningen er blitt overtrådt.

g) Vedta en beslutning som forbyr handel med signifikante e-pengetoken på en handelsplattform for kryptoeiendeler dersom den fastslår at denne forordningen er blitt overtrådt.

h) Vedta en beslutning med krav om at utstederen av det signifikante e-pengetokenet skal framlegge alle vesentlige opplysninger som kan påvirke vurderingen av det signifikante e-pengetokenet som tilbys offentligheten eller opptas til handel, for å sikre forbrukervern eller at markedet virker på en tilfredsstillende måte.

i) Utstede advarsler om at utstederen av det signifikante e-pengetokenet ikke oppfyller sine forpliktelser i henhold til denne forordningen.

j) Kreve at utstederen av det signifikante e-pengetokenet under dens tilsyn skal innføre et minstebeløp for dette signifikante e-pengetokenet eller begrense mengden av det signifikante e-pengetokenet som skal utstedes, som følge av anvendelsen av artikkel 58 nr. 3.

3. Når EBA treffer tiltakene nevnt i nr. 1 eller 2, skal den ta hensyn til overtredelsens art og alvorlighetsgrad og ta hensyn til

a) overtredelsens varighet og hyppighet,

b) hvorvidt overtredelsen har ført til, lettet eller på annen måte har forbindelse med økonomisk kriminalitet,

c) hvorvidt overtredelsen har avdekket alvorlige svakheter eller systemsvakheter i prosedyrene, retningslinjene og risikostyringstiltakene hos utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet,

d) hvorvidt overtredelsen er begått forsettlig eller uaktsomt,

e) graden av ansvar hos utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen,

f) den finansielle styrken hos utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen, med utgangspunkt i den ansvarlige juridiske personens samlede omsetning eller den ansvarlige fysiske personens årsinntekt og nettoeiendeler,

g) overtredelsens innvirkning på interessene til innehavere av signifikante eiendelsbaserte token eller signifikante e-pengetoken,

h) størrelsen på den fortjenesten som er oppnådd, det tapet som er unngått av utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen, eller det tapet som er påført tredjeparter som følge av overtredelsen, i den grad dette kan fastslås,

i) viljen hos utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen, til å samarbeide med EBA, uten at det berører behovet for å sikre tilbakebetaling av denne personens oppnådde fortjeneste eller unngåtte tap,

j) tidligere overtredelser begått av utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen,

k) de tiltakene som utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet har truffet etter overtredelsen for å hindre gjentakelse av en slik overtredelse.

4. Før EBA treffer noen av de tiltakene som er omhandlet i nr. 1 bokstav d)–g) og bokstav j), skal den underrette ESMA og, dersom de signifikante eiendelsbaserte tokenene viser til euro eller en offisiell valuta i en medlemsstat som ikke er euro, henholdsvis ESB eller den berørte medlemsstatens sentralbank som utsteder den offisielle valutaen.

5. Før EBA treffer noen av de tiltakene som er omhandlet i nr. 2, skal den underrette vedkommende myndighet for utstederen av det signifikante e-pengetokenet og sentralbanken i den berørte medlemsstaten hvis offisielle valuta det signifikante e pengetokenet viser til.

6. EBA skal uten unødig opphold gi melding om ethvert tiltak som treffes i henhold til nr. 1 eller 2, til utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen, og gi de berørte vedkommende myndighetene og Kommisjonen melding om dette tiltaket. EBA skal offentliggjøre enhver slik beslutning på sitt nettsted innen ti virkedager etter den datoen da beslutningen ble vedtatt, med mindre en slik offentliggjøring vil sette den finansielle stabiliteten i alvorlig fare eller påføre de berørte partene uforholdsmessig stor skade. En slik offentliggjøring skal ikke inneholde personopplysninger.

7. Offentliggjøringen nevnt i nr. 6 skal omfatte følgende erklæringer:

a) En erklæring som bekrefter at personen som er ansvarlig for overtredelsen, har rett til å anke beslutningen inn for Domstolen.

b) Dersom det er relevant, en erklæring som bekrefter at en klage er inngitt, med angivelse av at klagen ikke har oppsettende virkning.

c) En erklæring som bekrefter at EBAs klageinstans kan suspendere anvendelsen av den påklagede beslutningen i samsvar med artikkel 60 nr. 3 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikkel 131

Overtredelsesgebyrer

1. EBA skal vedta en beslutning om ilegging av et overtredelsesgebyr i samsvar med nr. 3 eller 4 i denne artikkelen dersom den i samsvar med artikkel 134 nr. 8 fastslår at

a) en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller et medlem av dennes ledelsesorgan forsettlig eller uaktsomt har begått en overtredelse som er oppført i vedlegg V,

b) en utsteder av et signifikant e-pengetoken eller et medlem av dennes ledelsesorgan forsettlig eller uaktsomt har begått en overtredelse som er oppført i vedlegg VI.

En overtredelse skal anses for å være begått forsettlig dersom EBA oppdager objektive faktorer som viser at en slik utsteder eller et medlem av dennes ledelsesorgan med overlegg har begått overtredelsen.

2. Når EBA vedtar en beslutning som nevnt i nr. 1, skal den ta hensyn til overtredelsens art og alvorlighetsgrad og ta hensyn til

a) overtredelsens varighet og hyppighet,

b) hvorvidt overtredelsen har ført til, lettet eller på annen måte har forbindelse med økonomisk kriminalitet,

c) hvorvidt overtredelsen har avdekket alvorlige svakheter eller systemsvakheter i prosedyrene, retningslinjene og risikostyringstiltakene hos utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet,

d) hvorvidt overtredelsen er begått forsettlig eller uaktsomt,

e) graden av ansvar hos utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen,

f) den finansielle styrken hos utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen, med utgangspunkt i den ansvarlige juridiske personens samlede omsetning eller den ansvarlige fysiske personens årsinntekt og nettoeiendeler,

g) overtredelsens innvirkning på interessene til innehavere av signifikante eiendelsbaserte token eller signifikante e-pengetoken,

h) størrelsen på den fortjenesten som er oppnådd, det tapet som er unngått av utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen, eller det tapet som er påført tredjeparter som følge av overtredelsen, i den grad dette kan fastslås,

i) viljen hos utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen, til å samarbeide med EBA, uten at det berører behovet for å sikre tilbakebetaling av denne personens oppnådde fortjeneste eller unngåtte tap,

j) tidligere overtredelser begått av utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er ansvarlig for overtredelsen,

k) de tiltakene som utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet har truffet etter overtredelsen for å hindre gjentakelse av en slik overtredelse.

3. For utstedere av signifikante eiendelsbaserte token skal overtredelsesgebyret omhandlet i nr. 1 være høyst 12,5 % av årsomsetningen i det foregående regnskapsåret eller to ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, når det er mulig å fastslå disse beløpene.

4. For utstedere av signifikante e-pengetoken skal overtredelsesgebyret omhandlet i nr. 1 være høyst 10 % av årsomsetningen i det foregående regnskapsåret eller to ganger oppnådd fortjeneste eller unngått tap som følge av overtredelsen, når det er mulig å fastslå disse beløpene.

Artikkel 132

Tvangsmulkter

1. EBA skal vedta en beslutning om å ilegge tvangsmulkter for å tvinge

a) en person til å bringe atferden som utgjør en overtredelse, til opphør i samsvar med en beslutning i henhold til artikkel 130,

b) en person som er nevnt i artikkel 122 nr. 1,

i) til å gi fullstendige opplysninger som er blitt krevd ved beslutning i henhold til artikkel 122,

ii) til å underkaste seg en undersøkelse og særlig til å framlegge fullstendige registre, data, framgangsmåter eller ethvert annet ønsket materiale samt utfylle og korrigere andre opplysninger i forbindelse med en undersøkelse som er iverksatt ved en beslutning i henhold til artikkel 123,

iii) til å underkaste seg et stedlig tilsyn som er pålagt ved beslutning i henhold til artikkel 124.

2. En tvangsmulkt skal være virkningsfull og stå i rimelig forhold til overtredelsen. Tvangsmulkten skal ilegges for hver dag med forsinkelse.

3. Uten hensyn til nr. 2 skal beløpet for tvangsmulkten utgjøre 3 % av gjennomsnittlig daglig omsetning i foregående regnskapsår eller, når det gjelder fysiske personer, 2 % av gjennomsnittlig daglig inntekt i foregående kalenderår. Beløpet skal beregnes fra den datoen som er angitt i EBAs beslutning om å ilegge tvangsmulkten.

4. En tvangsmulkt skal ilegges for et tidsrom på høyst seks måneder etter at EBA meddeler sin beslutning. Etter utløpet av dette tidsrommet skal EBA gjennomgå tiltaket på nytt.

Artikkel 133

Offentliggjøring, art, håndheving og ilegging av overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter

1. EBA skal offentliggjøre alle overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter som er ilagt i henhold til artikkel 131 og 132, med mindre slik offentliggjøring vil sette den finansielle stabiliteten i alvorlig fare eller påføre de berørte partene uforholdsmessig stor skade. En slik offentliggjøring skal ikke inneholde personopplysninger.

2. Overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter som er ilagt i henhold til artikkel 131 og 132, skal være av administrativ art.

3. Overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter som er ilagt i henhold til artikkel 131 og 132, skal kunne tvangsfullbyrdes i samsvar med gjeldende sivile rettergangsregler i den staten på hvis territorium overtredelsesgebyret og tvangsmulkten tvangsfullbyrdes.

4. Beløpene for overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter skal overføres til Unionens alminnelige budsjett.

5. Dersom EBA uten hensyn til artikkel 131 og 132 treffer beslutning om ikke å ilegge overtredelsesgebyrer eller tvangsmulkter, skal den underrette Europaparlamentet, Rådet, Kommisjonen og vedkommende myndigheter i den berørte medlemsstaten om dette og skal begrunne sin beslutning.

Artikkel 134

Saksbehandlingsregler for tilsynstiltak og overtredelsesgebyrer

1. Dersom EBA i forbindelse med utførelsen av sine oppgaver i henhold til artikkel 117 anser at det er klare og påviselige grunner til å mistenke at det har vært begått eller vil bli begått en overtredelse som angitt i vedlegg V eller VI, skal EBA utpeke en uavhengig gransker innenfor EBA til å undersøke saken. Granskeren skal ikke være innblandet eller ha vært direkte eller indirekte innblandet i tilsynet med de berørte utstederne av signifikante eiendelsbaserte token eller utstederne av signifikante e-pengetoken og skal utføre sine oppgaver uavhengig av EBA.

2. Granskeren skal undersøke alle påståtte overtredelser, idet det tas hensyn til eventuelle merknader fra personer som er gjenstand for undersøkelsen, og skal sende inn en fullstendig saksmappe med resultatene sine til EBA.

3. For å utføre sine oppgaver kan granskeren utøve den myndigheten til å anmode om opplysninger som er omhandlet i artikkel 122, og myndigheten til å gjennomføre undersøkelser og stedlig tilsyn i samsvar med artikkel 123 og 124. Når granskeren utøver denne myndigheten, skal vedkommende overholde artikkel 121.

4. Når granskeren utfører sine oppgaver, skal vedkommende ha tilgang til alle dokumenter og opplysninger som EBA har samlet inn i forbindelse med sin tilsynsvirksomhet.

5. Når undersøkelsen er avsluttet, skal granskeren før saksmappene med resultatene sendes inn til EBA, gi de personene som er gjenstand for undersøkelsen, mulighet til å bli hørt om de forholdene som undersøkes. Granskeren skal bygge sine resultater bare på forhold som de berørte personene har hatt mulighet til å uttale seg om.

6. De berørte personenes rett til forsvar skal sikres fullt ut under undersøkelser i henhold til denne artikkelen.

7. Når granskeren sender inn saksmappen med sine resultater til EBA, skal vedkommende underrette de personene som er gjenstand for undersøkelsen, om dette. De personene som er gjenstand for undersøkelsen, skal ha rett til innsyn i saksmappen, med forbehold for andre personers rettmessige interesse av å bevare sine forretningshemmeligheter. Retten til innsyn i saksmappen skal ikke omfatte fortrolige opplysninger som påvirker tredjeparter, eller EBAs interne forberedende dokumenter.

8. På grunnlag av saksmappen som inneholder granskerens resultater og, når de personene som er gjenstand for undersøkelsene, anmoder om dette, etter å ha hørt disse personene i samsvar med artikkel 135, skal EBA avgjøre om utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er gjenstand for undersøkelsen, har begått en overtredelse som er angitt i vedlegg V eller VI, og skal i slike tilfeller treffe et tilsynstiltak i samsvar med artikkel 130 eller ilegge et overtredelsesgebyr i samsvar med artikkel 131.

9. Granskeren skal ikke delta i EBAs overveielser eller på annen måte gripe inn i EBAs beslutningsprosess.

10. Kommisjonen skal innen 30. juni 2024 vedta delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 139 for å utfylle denne forordningen ved å presisere saksbehandlingsreglene for utøvelse av myndighet til å ilegge overtredelsesgebyrer eller tvangsmulkter, herunder bestemmelser om retten til forsvar, midlertidige bestemmelser og innkreving av overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter, og foreldelsesfristene for ilegging og inndrivelse av overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter.

11. EBA skal henvise saker til vedkommende nasjonale myndigheter for undersøkelse og, dersom det er hensiktsmessig, straffeforfølging dersom den ved utførelsen av sine oppgaver i henhold til denne forordningen fastslår at det er alvorlige indikasjoner på at det kan foreligge forhold som kan være straffbare. EBA skal dessuten avstå fra å ilegge overtredelsesgebyrer eller tvangsmulkter dersom den er kjent med at det allerede foreligger en frifinnelse eller en fellende dom for et identisk forhold eller for forhold som i det vesentlige er identiske, og som er blitt rettskraftige som følge av en straffesak i henhold til nasjonal rett.

Artikkel 135

Høring av berørte personer

1. Før EBA treffer beslutning i henhold til artikkel 130, 131 eller 132, skal den gi de personene undersøkelsen gjelder, mulighet til å bli hørt om resultatene. EBA skal basere sine beslutninger bare på de resultatene som de personene undersøkelsen gjelder, har hatt mulighet til å uttale seg om.

2. Nr. 1 får ikke anvendelse dersom hastetiltak er nødvendige for å hindre at den finansielle stabiliteten eller kryptoeiendelsinnehaverne, særlig ikke-profesjonelle innehavere, påføres betydelig og umiddelbar skade. I slike tilfeller kan EBA treffe en midlertidig beslutning og skal gi de berørte personene mulighet til å uttale seg så snart som mulig etter at beslutningen er truffet.

3. Retten til forsvar for de personene som er gjenstand for en undersøkelse, skal sikres fullt ut. Disse personene skal ha rett til innsyn i EBAs saksmappe, med forbehold for andre personers rettmessige interesse av å bevare sine forretningshemmeligheter. Retten til innsyn i EBAs saksmappe skal ikke omfatte fortrolige opplysninger eller EBAs interne forberedende dokumenter.

Artikkel 136

Domstolens kontroll

Domstolen skal ha ubegrenset domsmyndighet til å overprøve EBAs beslutninger om ilegging av et overtredelsesgebyr, en tvangsmulkt eller administrativ sanksjon eller et annet administrativt tiltak i samsvar med denne forordningen. Den kan oppheve, redusere eller øke overtredelsesgebyret eller tvangsmulkten.

Artikkel 137

Tilsynsavgifter

1. EBA skal kreve avgifter av utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken. Disse avgiftene skal dekke EBAs utgifter til utførelsen av dens tilsynsoppgaver knyttet til utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken i samsvar med artikkel 117 og 119 samt refusjon av eventuelle kostnader som vedkommende myndigheter kan pådra seg når de utfører oppgaver i henhold til denne forordningen, særlig som resultat av en delegering av oppgaver i samsvar med artikkel 138.

2. Den avgiften som kreves av en enkelt utsteder av et signifikant eiendelsbasert token, skal stå i et rimelig forhold til størrelsen på dennes reserveeiendeler og dekke alle kostnader som EBA har pådratt seg i forbindelse med utførelsen av sine tilsynsoppgaver i henhold til denne forordningen.

Den avgiften som kreves av en enkelt utsteder av et signifikant e-pengetoken, skal stå i et rimelig forhold til størrelsen på utstedelsen av e-pengetokenet i bytte mot midler og skal dekke alle kostnader som følger av utførelsen av EBAs tilsynsoppgaver i samsvar med denne forordningen, herunder refusjon av alle kostnader som har påløpt som følge av utførelsen av disse oppgavene.

3. Kommisjonen skal vedta en delegert rettsakt i samsvar med artikkel 139 innen 30. juni 2024 for å utfylle denne forordningen ved å angi nærmere hvilke avgifter som skal betales, i hvilke tilfeller de skal betales, hvor store avgiftsbeløpene skal være, og hvordan de skal betales, samt metoden for å beregne det høyeste beløpet som EBA kan kreve per enhet omhandlet i nr. 2 i denne artikkelen.

Artikkel 138

EBAs delegering av oppgaver til vedkommende myndigheter

1. Dersom det er nødvendig for å kunne utføre en tilsynsoppgave på riktig måte i forbindelse med utstedere av signifikante eiendelsbaserte token eller utstedere av signifikante e-pengetoken, kan EBA delegere særlige tilsynsoppgaver til en vedkommende myndighet. Slike særlige tilsynsoppgaver kan omfatte myndighet til å anmode om opplysninger i samsvar med artikkel 122 og til å gjennomføre undersøkelser og stedlig tilsyn i samsvar med artikkel 123 eller 124.

2. Før EBA delegerer en oppgave som omhandlet i nr. 1, skal den rådføre seg med den relevante vedkommende myndigheten om

a) omfanget av den oppgaven som skal delegeres,

b) tidsplanen for utførelsen av oppgaven, og

c) overføringen av nødvendige opplysninger fra og til EBA.

3. I samsvar med den delegerte rettsakten om avgifter som vedtas av Kommisjonen i henhold til artikkel 137 nr. 3, skal EBA refundere de kostnadene som en vedkommende myndighet pådrar seg som følge av utførelsen av delegerte oppgaver.

4. EBA skal med passende mellomrom vurdere delegeringen av oppgaver på nytt. En slik delegering kan til enhver tid tilbakekalles.

Avdeling VIII

Delegerte rettsakter

Artikkel 139

Utøvelse av delegert myndighet

1. Myndigheten til å vedta delegerte rettsakter gis Kommisjonen med forbehold for vilkårene fastsatt i denne artikkelen.

2. Myndigheten til å vedta delegerte rettsakter nevnt i artikkel 3 nr. 2, artikkel 43 nr. 11, artikkel 103 nr. 8, artikkel 105 nr. 7, artikkel 134 nr. 10 og artikkel 137 nr. 3 gis Kommisjonen for en periode på 36 måneder fra 29. juni 2023. Kommisjonen skal utarbeide en rapport om den delegerte myndigheten senest ni måneder før utløpet av perioden på 36 måneder. Den delegerte myndigheten skal stilltiende forlenges med perioder av samme varighet, med mindre Europaparlamentet eller Rådet motsetter seg en slik forlengelse senest tre måneder før utløpet av hver periode.

3. Den delegerte myndigheten nevnt i artikkel 3 nr. 2, artikkel 43 nr. 11, artikkel 103 nr. 8, artikkel 104 nr. 8, artikkel 105 nr. 7, artikkel 134 nr. 10 og artikkel 137 nr. 3 kan når som helst tilbakekalles av Europaparlamentet eller Rådet. En beslutning om tilbakekalling innebærer at den delegerte myndigheten som angis i beslutningen, opphører å gjelde. Den får anvendelse dagen etter at den er offentliggjort i Den europeiske unions tidende eller på et senere tidspunkt angitt i beslutningen. Den berører ikke gyldigheten av delegerte rettsakter som allerede er trådt i kraft.

4. Før Kommisjonen vedtar en delegert rettsakt, skal den rådføre seg med sakkyndige utpekt av hver medlemsstat i samsvar med prinsippene fastsatt i den tverrinstitusjonelle avtalen av 13. april 2016 om bedre regelverksutforming.

5. Så snart Kommisjonen vedtar en delegert rettsakt, skal den underrette Europaparlamentet og Rådet samtidig om dette.

6. En delegert rettsakt vedtatt i henhold til artikkel 3 nr. 2, artikkel 43 nr. 11, artikkel 103 nr. 8, artikkel 104 nr. 8, artikkel 105 nr. 7, artikkel 134 nr. 10 og artikkel 137 nr. 3 skal tre i kraft bare dersom verken Europaparlamentet eller Rådet har gjort innsigelse innen en frist på tre måneder etter at rettsakten ble meddelt Europaparlamentet og Rådet, eller dersom både Europaparlamentet og Rådet innen utløpet av denne fristen har underrettet Kommisjonen om at de ikke vil gjøre innsigelse. Fristen kan forlenges med tre måneder på Europaparlamentets eller Rådets initiativ.

Avdeling IX

Overgangs- og sluttbestemmelser

Artikkel 140

Rapporter om anvendelsen av denne forordningen

1. Innen 30. juni 2027 og etter å ha rådført seg med EBA og ESMA, skal Kommisjonen legge fram for Europaparlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen av denne forordningen, eventuelt sammen med et forslag til regelverk. En foreløpig rapport skal legges fram innen 30. juni 2025, eventuelt sammen med et forslag til regelverk.

2. Rapportene nevnt i nr. 1 skal inneholde følgende:

a) Antallet utstedelser av kryptoeiendeler i Unionen, antallet hvitbøker om kryptoeiendeler som er inngitt eller meldt til vedkommende myndigheter, typen av utstedte kryptoeiendeler og deres markedsverdi samt antallet kryptoeiendeler som er opptatt til handel.

b) En beskrivelse av erfaringen med klassifiseringen av kryptoeiendeler, herunder mulige forskjeller i vedkommende myndigheters tilnærming.

c) En vurdering av behovet for å innføre en ordning for godkjenning av hvitbøker om kryptoeiendeler for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken.

d) Et anslag over antallet EU-borgere som bruker eller investerer i kryptoeiendeler utstedt i Unionen.

e) Om mulig et anslag over antallet EU-borgere som bruker eller investerer i kryptoeiendeler utstedt utenfor Unionen, og en forklaring på tilgangen til data i denne forbindelse.

f) Antallet tilfeller og verdien av bedrageri, svindel, hacking, bruk av kryptoeiendeler i løsepengevirusangrep, cyberangrep, tyveri eller tap av kryptoeiendeler rapportert i Unionen, typer av bedragersk atferd, antallet klager mottatt av ytere av kryptoeiendelstjenester og utstedere av eiendelsbaserte token, antallet klager mottatt av vedkommende myndigheter samt hva de mottatte klagene gjelder.

g) Antallet utstedere av eiendelsbaserte token og en analyse av kategoriene av reserveeiendeler, eiendelsreservenes størrelse og omfanget av betalinger foretatt med eiendelsbaserte token.

h) Antallet utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og en analyse av kategoriene av reserveeiendeler, eiendelsreservenes størrelse og omfanget av betalinger foretatt med signifikante eiendelsbaserte token.

i) Antallet utstedere av e-pengetoken og en analyse av de offisielle valutaene som disse e-pengetokenene angis i, sammensetningen av og størrelsen på de midlene som er satt inn eller investert i samsvar med artikkel 54, og omfanget av betalinger foretatt med e-pengetoken.

j) Antallet utstedere av signifikante e-pengetoken og en analyse av de offisielle valutaene som disse signifikante e-pengetokenene angis i, og for e-pengeforetak som utsteder signifikante e-pengetoken, en analyse av kategoriene av reserveeiendeler, eiendelsreservenes størrelse og omfanget av betalinger foretatt med signifikante e-pengetoken.

k) Antallet signifikante ytere av kryptoeiendelstjenester.

l) En vurdering av hvordan kryptoeiendelsmarkedene i Unionen fungerer, herunder markedsutvikling og -trender, samtidig som det tas hensyn til tilsynsmyndighetenes erfaringer, antallet godkjente ytere av kryptoeiendelstjenester og deres respektive gjennomsnittlige markedsandel.

m) En vurdering av nivået for vernet av kryptoeiendelsinnehavere og kunder hos ytere av kryptoeiendelstjenester, særlig ikke-profesjonelle innehavere.

n) En vurdering av bedragersk markedsføringsmateriell og svindel med kryptoeiendeler som finner sted gjennom sosiale medier.

o) En vurdering av de kravene som gjelder for utstedere av kryptoeiendeler og ytere av kryptoeiendelstjenester, og deres innvirkning på den operasjonelle motstandsdyktigheten, markedsintegriteten, den finansielle stabiliteten og vernet av kunder og kryptoeiendelsinnehavere.

p) En evaluering av anvendelsen av artikkel 81 og av muligheten for å innføre egnethetstester i artikkel 78, 79 og 80 med sikte på å gi bedre vern for kunder hos ytere av kryptoeiendelstjenester, særlig ikke-profesjonelle innehavere.

q) En vurdering av hvorvidt de kryptoeiendelstjenestene som er omfattet av denne forordningen, er relevante, og om det er nødvendig å tilpasse de definisjonene som er fastsatt i denne forordningen, samt om det er behov for å inkludere ytterligere innovative former for kryptoeiendeler i denne forordningens virkeområde.

r) En vurdering av om kapitalkravene til ytere av kryptoeiendelstjenester er hensiktsmessige, og om de bør tilpasses de kravene til startkapital og egenkapital som i henhold til europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2019/2033[46] og europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2019/2034[47] gjelder for verdipapirforetak.

s) En vurdering av om de tersklene for å klassifisere eiendelsbaserte token og e-pengetoken som signifikante som er angitt i artikkel 43 nr. 1 bokstav a), b) og c) i denne forordningen, er hensiktsmessige, og en vurdering av om tersklene bør evalueres regelmessig.

t) En vurdering av utviklingen i desentralisert finans på kryptoeiendelsmarkedene og av den hensiktsmessige reguleringen av desentraliserte kryptoeiendelssystemer.

u) En vurdering av om tersklene for å anse ytere av kryptoeiendelstjenester som signifikante i henhold til artikkel 85 er hensiktsmessige, og en vurdering av om tersklene bør evalueres regelmessig.

v) En vurdering av om det bør innføres en likeverdighetsordning i henhold til denne forordningen for enheter som tilbyr kryptoeiendelstjenester, utstedere av eiendelsbaserte token eller utstedere av e-pengetoken fra tredjeland.

w) En vurdering av om unntakene i artikkel 4 og 16 er hensiktsmessige.

x) En vurdering av denne forordningens betydning for et velfungerende indre marked med hensyn til kryptoeiendeler, herunder eventuell innvirkning på SMB-ers tilgang til finansiering og utvikling av nye betalingsmidler, herunder betalingsinstrumenter.

y) En beskrivelse av utviklingen i forretningsmodeller og teknologier på kryptoeiendelsmarkedene med særlig fokus på de miljø- og klimarelaterte virkningene av nye teknologier, samt en vurdering av politiske alternativer og om nødvendig eventuelle ytterligere tiltak som kan være nødvendige for å redusere negative klimapåvirkninger og andre negative miljøpåvirkninger fra de teknologiene som brukes på kryptoeiendelsmarkeder, og særlig av de konsensusmekanismene som brukes til å validere kryptoeiendelstransaksjoner.

z) En vurdering av om det er behov for endringer av de tiltakene som er fastsatt i denne forordningen, for å sikre vernet av kundene og kryptoeiendelsinnehaverne, markedsintegriteten og den finansielle stabiliteten.

aa) Anvendelsen av administrative sanksjoner og andre administrative tiltak.

ab) En evaluering av samarbeidet mellom vedkommende myndigheter, EBA, ESMA, sentralbanker og andre relevante myndigheter, herunder med hensyn til samspillet mellom deres ansvarsområder eller oppgaver, og en vurdering av fordeler og ulemper ved at henholdsvis medlemsstatenes vedkommende myndigheter og EBA er ansvarlige for tilsyn i henhold til denne forordningen.

ac) En evaluering av samarbeidet mellom vedkommende myndigheter og ESMA med hensyn til tilsynet med signifikante ytere av kryptoeiendelstjenester, og en vurdering av fordeler og ulemper ved at henholdsvis medlemsstatenes vedkommende myndigheter og ESMA er ansvarlige for tilsynet med signifikante ytere av kryptoeiendelstjenester i henhold til denne forordningen.

ad) Kostnadene for å overholde denne forordningen for utstedere av andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken, som en prosentdel av det beløpet som skaffes gjennom utstedelse av kryptoeiendeler.

ae) Kostnadene for å overholde denne forordningen for utstedere av eiendelsbaserte token og utstedere av e-pengetoken, som en prosentdel av deres driftskostnader.

af) Kostnadene for å overholde denne forordningen for ytere av kryptoeiendelstjenester, som en prosentdel av deres driftskostnader.

ag) Antallet og størrelsen på administrative overtredelsesgebyrer og strafferettslige sanksjoner som vedkommende myndigheter og EBA ilegger for overtredelser av denne forordningen.

3. Dersom det er relevant, skal rapportene omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen også følge opp de spørsmålene som behandles i rapportene omhandlet i artikkel 141 og 142.

Artikkel 141

ESMAs årsrapport om markedsutviklingen

Innen 31. desember 2025 og deretter hvert år skal ESMA i nært samarbeid med EBA legge fram en rapport for Europaparlamentet og Rådet om anvendelsen av denne forordningen og utviklingen på kryptoeiendelsmarkeder. Rapporten skal offentliggjøres.

Rapporten skal inneholde følgende:

a) Antallet utstedelser av kryptoeiendeler i Unionen, antallet hvitbøker om kryptoeiendeler som er innlevert eller meldt til vedkommende myndigheter, typen av utstedte kryptoeiendeler og deres markedsverdi samt antallet kryptoeiendeler som er opptatt til handel.

b) Antallet utstedere av eiendelsbaserte token og en analyse av kategoriene av reserveeiendeler, eiendelsreservenes størrelse og volumet av transaksjoner med eiendelsbaserte token.

c) Antallet utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og en analyse av kategoriene av reserveeiendeler, eiendelsreservenes størrelse og volumet av transaksjoner med signifikante eiendelsbaserte token.

d) Antallet utstedere av e-pengetoken og en analyse av de offisielle valutaene som disse e-pengetokenene angis i, sammensetningen av og størrelsen på de midlene som er satt inn eller investert i samsvar med artikkel 54, og omfanget av betalinger foretatt med e-pengetoken.

e) Antallet utstedere av signifikante e-pengetoken og en analyse av de offisielle valutaene som disse signifikante e-pengetokenene angis i, og for e-pengeforetak som utsteder signifikante e-pengetoken, en analyse av kategoriene av reserveeiendeler, eiendelsreservenes størrelse og omfanget av betalinger foretatt med signifikante e-pengetoken.

f) Antallet ytere av kryptoeiendelstjenester og antallet signifikante ytere av kryptoeiendelstjenester.

g) Et anslag over antallet EU-borgere som bruker eller investerer i kryptoeiendeler utstedt i Unionen.

h) Om mulig et anslag over antallet EU-borgere som bruker eller investerer i kryptoeiendeler utstedt utenfor Unionen, og en forklaring på tilgangen til data i denne forbindelse.

i) En kartlegging av den geografiske plasseringen av og nivået for prosedyrene for kundekjennskap og kundekontroll når det gjelder uautoriserte børser som yter kryptoeiendelstjenester til EU-borgere, herunder antallet børser uten et klart hjemsted og antallet børser som ligger i jurisdiksjoner som er oppført på listen over tredjeland med høy risiko i forbindelse med Unionens regler for bekjempelse av hvitvasking av penger og bekjempelse av finansiering av terrorisme eller på listen over ikke-samarbeidsvillige jurisdiksjoner for skattemessige formål, klassifisert etter nivået for etterlevelse av hensiktsmessige prosedyrer for kundekjennskap.

j) Andelen av transaksjoner med kryptoeiendeler som foretas gjennom en yter av kryptoeiendelstjenester eller en uautorisert tjenesteyter eller person-til-person-transaksjoner, og deres transaksjonsvolum.

k) Antallet tilfeller og verdien av bedrageri, svindel, hacking, bruk av kryptoeiendeler i løsepengevirusangrep, cyberangrep, tyveri eller tap av kryptoeiendeler rapportert i Unionen, typer av bedragersk atferd, antallet klager mottatt av ytere av kryptoeiendelstjenester og utstedere av eiendelsbaserte token, antallet klager mottatt av vedkommende myndigheter samt hva de mottatte klagene gjelder.

l) Antallet klager mottatt av ytere av kryptoeiendelstjenester, utstedere og vedkommende myndigheter i forbindelse med uriktige og villedende opplysninger i hvitbøkene om kryptoeiendeler eller i markedsføringsmateriell, herunder gjennom plattformer for sosiale medier.

m) Mulige tilnærminger og alternativer, basert på beste praksis og rapporter fra relevante internasjonale organisasjoner, med sikte på å begrense risikoen for at denne forordningen omgås, herunder i forbindelse med aktører fra tredjeland som yter kryptoeiendelstjenester i Unionen uten tillatelse.

Vedkommende myndigheter skal framlegge for ESMA de opplysningene som er nødvendige for å utarbeide rapporten. Med sikte på utarbeidingen av rapporten kan ESMA anmode om opplysninger fra rettshåndhevende myndigheter.

Artikkel 142

Rapport om den seneste utviklingen på kryptoeiendelsområdet

1. Innen 30. desember 2024 og etter samråd med EBA og ESMA skal Kommisjonen legge fram en rapport for Europaparlamentet og Rådet om den seneste utviklingen på kryptoeiendelsområdet, særlig om forhold som ikke er behandlet i denne forordningen, eventuelt sammen med et forslag til regelverk.

2. Rapporten nevnt i nr. 1 skal inneholde minst følgende:

a) En vurdering av utviklingen av desentralisert finans på kryptoeiendelsmarkeder og av den hensiktsmessige reguleringen av desentraliserte kryptoeiendelssystemer uten en utsteder eller yter av kryptoeiendelstjenester, herunder en vurdering av behovet og muligheten for å regulere desentralisert finans.

b) En vurdering av behovet og muligheten for å regulere utlån og innlån av kryptoeiendeler.

c) En vurdering av behandlingen av tjenester knyttet til overføring av e-pengetoken, dersom de ikke behandles i forbindelse med revisjonen av direktiv (EU) 2015/2366.

d) En vurdering av utviklingen av markeder for unike og ikke-ombyttelige kryptoeiendeler og av den hensiktsmessige reguleringen av slike kryptoeiendeler, herunder en vurdering av behovet og muligheten for å regulere tilbydere av unike og ikke-ombyttelige kryptoeiendeler og tilbydere av tjenester knyttet til slike kryptoeiendeler.

Artikkel 143

Overgangstiltak

1. Artikkel 4–15 får ikke anvendelse på tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler som opphørte før 30. desember 2024.

2. Som unntak fra avdeling II får bare følgende krav anvendelse på andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token og e-pengetoken som ble opptatt til handel før 30. desember 2024:

a) Artikkel 7 og 9 får anvendelse på markedsføringsmateriell som offentliggjøres etter 30. desember 2024.

b) Operatører av handelsplattformer skal innen 31. desember 2027 sikre at det i de tilfellene som kreves i denne forordningen, utarbeides, meldes og offentliggjøres en hvitbok om kryptoeiendeler i samsvar med artikkel 6, 8 og 9, som oppdateres i samsvar med artikkel 12.

3. De yterne av kryptoeiendelstjenester som tilbød sine tjenester i samsvar med gjeldende rett før 30. desember 2024, kan fortsette å gjøre dette fram til 1. juli 2026 eller til de har fått eller er blitt nektet tillatelse i henhold til artikkel 63, etter hva som inntreffer først.

Medlemsstatene kan beslutte ikke å anvende overgangsordningen for ytere av kryptoeiendelstjenester i første ledd eller å redusere dens varighet dersom de anser at deres nasjonale rammeregler som får anvendelse før 30. desember 2024, er mindre strenge enn denne forordningen.

Medlemsstatene skal innen 30. juni 2024 underrette Kommisjonen og ESMA om hvorvidt de har benyttet muligheten omhandlet i andre ledd, og om varigheten av overgangsordningen.

4. Andre utstedere av eiendelsbaserte token enn kredittinstitusjoner, som utstedte eiendelsbaserte token i samsvar med gjeldende rett før 30. juni 2024, kan fortsette å gjøre dette fram til de har fått eller er blitt nektet tillatelse i henhold til artikkel 21, forutsatt at de søker om tillatelse før 30. juli 2024.

5. Kredittinstitusjoner som utstedte eiendelsbaserte token i samsvar med gjeldende rett før 30. juni 2024, kan fortsette å gjøre dette fram til hvitboken om kryptoeiendeler er godkjent eller ikke godkjent i henhold til artikkel 17, forutsatt at de underretter sin vedkommende myndighet i henhold til nr. 1 i nevnte artikkel før 30. juli 2024.

6. Som unntak fra artikkel 62 og 63 kan medlemsstatene anvende en forenklet prosedyre for søknader om en tillatelse som inngis mellom 30. desember 2024 og 1. juli 2026 av enheter som 30. desember 2024 hadde tillatelse til å yte kryptoeiendelstjenester i henhold til nasjonal rett. Vedkommende myndigheter skal sikre at kravene i kapittel 2 og 3 i avdeling V er oppfylt før de gir tillatelse i henhold til slike forenklede prosedyrer.

7. EBA skal utøve sitt tilsynsansvar i henhold til artikkel 117 fra datoen for anvendelse av de delegerte rettsaktene omhandlet i artikkel 43 nr. 11.

Artikkel 144

Endring av forordning (EU) nr. 1093/2010

I artikkel 1 nr. 2 i forordning (EU) nr. 1093/2010 skal første ledd lyde:

«Myndigheten skal handle innenfor den myndigheten denne forordningen gir, innenfor virkeområdet for direktiv 2002/87/EF, direktiv 2008/48/EF(*), direktiv 2009/110/EF, forordning (EU) nr. 575/2013(**), direktiv 2013/36/EU(***), direktiv 2014/49/EU(****), direktiv 2014/92/EU(*****), direktiv (EU) 2015/2366(******), europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114(*******) og, i den grad disse rettsaktene får anvendelse på kreditt- og finansinstitusjoner og vedkommende myndigheter som fører tilsyn med dem, innenfor rammen av de relevante delene av direktiv 2002/65/EF, herunder alle direktiver, forordninger, beslutninger og vedtak som er basert på disse rettsaktene, og eventuelle andre juridisk bindende unionsrettsakter som pålegger Myndigheten oppgaver. Myndigheten skal også handle i samsvar med rådsforordning (EU) nr. 1024/2013(********).

(*) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2008/48/EF av 23. april 2008 om forbrukerkredittavtaler og om oppheving av rådsdirektiv 87/102/EØF (EUT L 133 av 22.5.2008, s. 66).

(**) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 575/2013 av 26. juni 2013 om kapitalkrav for kredittinstitusjoner og om endring av forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 av 27.6.2013, s. 1).

(***) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2013/36/EU av 26. juni 2013 om adgang til å utøve virksomhet som kredittinstitusjon og om tilsyn med kredittinstitusjoner, om endring av direktiv 2002/87/EF og om oppheving av direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 av 27.6.2013, s. 338).

(****) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/49/EU av 16. april 2014 om innskuddsgarantiordninger (EUT L 173 av 12.6.2014, s. 149).

(*****) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/92/EU av 23. juli 2014 om sammenlignbarhet av kostnader forbundet med betalingskontoer, bytte av betalingskontoer og adgang til å opprette og bruke betalingskontoer med grunnleggende funksjoner (EUT L 257 av 28.8.2014, s. 214).

(******) Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2015/2366 av 25. november 2015 om betalingstjenester i det indre marked, om endring av direktiv 2002/65/EF, 2009/110/EF og 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 1093/2010 og om oppheving av direktiv 2007/64/EF (EUT L 337 av 23.12.2015, s. 35).

(*******) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937 (EUT L 150 av 9.6.2023, s. 40).

(********) Rådsforordning (EU) nr. 1024/2013 av 15. oktober 2013 om tildeling av særskilte oppgaver til Den europeiske sentralbank i forbindelse med politikken for tilsyn med kredittinstitusjoner (EUT L 287 av 29.10.2013, s. 63).»

Artikkel 145

Endring av forordning (EU) nr. 1095/2010

I artikkel 1 nr. 2 i forordning (EU) nr. 1095/2010 skal første ledd lyde:

«Myndigheten skal handle innenfor den myndigheten denne forordningen gir, innenfor virkeområdet for direktiv 97/9/EF, direktiv 98/26/EF, direktiv 2001/34/EF, direktiv 2002/47/EF, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2009/65/EF, europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/61/EU(*), forordning (EF) nr. 1060/2009 og europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/65/EU(**), europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/1129(***), europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114(****) og, i den grad disse rettsaktene får anvendelse på foretak som yter investeringstjenester, eller på innretninger for kollektiv investering som markedsfører sine andeler og aksjer, utstedere eller tilbydere av kryptoeiendeler, personer som søker om opptak til handel, eller ytere av kryptoeiendelstjenester og vedkommende myndigheter som fører tilsyn med dem, innenfor rammen av de relevante delene av direktiv 2002/87/EF og direktiv 2002/65/EF, herunder alle direktiver, forordninger og beslutninger og vedtak truffet på grunnlag av disse rettsaktene, og av eventuelle andre juridisk bindende unionsrettsakter som pålegger Myndigheten oppgaver.

(*) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/61/EU av 8. juni 2011 om forvaltere av alternative investeringsfond og om endring av direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF og forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010 (EUT L 174 av 1.7.2011, s. 1).

(**) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/65/EU av 15. mai 2014 om markeder for finansielle instrumenter og om endring av direktiv 2002/92/EF og direktiv 2011/61/EU (EUT L 173 av 12.6.2014, s. 349).

(***) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/1129 av 14. juni 2017 om det prospektet som skal offentliggjøres når verdipapirer tilbys offentligheten eller opptas til handel på et regulert marked, og om oppheving av direktiv 2003/71/EF (EUT L 168 av 30.6.2017, s. 12).

(****) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937 (EUT L 150 av 9.6.2023, s. 40).»

Artikkel 146

Endring av direktiv 2013/36/EU

I vedlegg I til direktiv 2013/36/EU skal nr. 15 lyde:

«15. Utstedelse av elektroniske penger, herunder e-pengetoken som definert i artikkel 3 nr. 1 punkt 7 i europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114(*).

16. Utstedelse av eiendelsbaserte token som definert i artikkel 3 nr. 1 punkt 6 i forordning (EU) 2023/1114.

17. Kryptoeiendelstjenester som definert i artikkel 3 nr. 1 punkt 16 i forordning (EU) 2023/1114.

(*) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937 (EUT L 150 av 9.6.2023, s. 40).»

Artikkel 147

Endring av direktiv (EU) 2019/1937

I del IB i vedlegget til direktiv (EU) 2019/1937 skal nytt punkt xxii) lyde:

«xxii) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937 (EUT L 150 av 9.6.2023, s. 40).»

Artikkel 148

Innarbeiding av endringer av direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937

1. Medlemsstatene skal innen 30. desember 2024 vedta og kunngjøre de lovene og forskriftene som er nødvendige for å etterkomme artikkel 146 og 147.

2. Medlemsstatene skal oversende Kommisjonen, EBA og ESMA teksten til de viktigste internrettslige bestemmelsene som de vedtar på det området som er omfattet av artikkel 116.

Artikkel 149

Ikrafttredelse og anvendelse

1. Denne forordningen trer i kraft den 20. dagen etter at den er kunngjort i Den europeiske unions tidende.

2. Denne forordningen får anvendelse fra 30. desember 2024.

3. Som unntak fra nr. 2 får avdeling III og IV anvendelse fra 30. juni 2024.

4. Som unntak fra nr. 2 og 3 i denne artikkelen får artikkel 2 nr. 5, artikkel 3 nr. 2, artikkel 6 nr. 11 og 12, artikkel 14 nr. 1 andre ledd, artikkel 17 nr. 8, artikkel 18 nr. 6 og 7, artikkel 19 nr. 10 og 11, artikkel 21 nr. 3, artikkel 22 nr. 6 og 7, artikkel 31 nr. 5, artikkel 32 nr. 5, artikkel 34 nr. 13, artikkel 35 nr. 6, artikkel 36 nr. 4, artikkel 38 nr. 5, artikkel 42 nr. 4, artikkel 43 nr. 11, artikkel 45 nr. 7 og 8, artikkel 46 nr. 6, artikkel 47 nr. 5, artikkel 51 nr. 10 og 15, artikkel 60 nr. 13 og 14, artikkel 61 nr. 3, artikkel 62 nr. 5 og 6, artikkel 63 nr. 11, artikkel 66 nr. 6, artikkel 68 nr. 10, artikkel 71 nr. 5, artikkel 72 nr. 5, artikkel 76 nr. 16, artikkel 81 nr. 15, artikkel 82 nr. 2, artikkel 84 nr. 4, artikkel 88 nr. 4, artikkel 92 nr. 2 og 3, artikkel 95 nr. 10 og 11, artikkel 96 nr. 3, artikkel 97 nr. 1, artikkel 103 nr. 8, artikkel 104 nr. 8, artikkel 105 nr. 7, artikkel 107 nr. 3 og 4, artikkel 109 nr. 8, artikkel 119 nr. 8, artikkel 134 nr. 10, artikkel 137 nr. 3 og artikkel 139 anvendelse fra 29. juni 2023.

Denne forordningen er bindende i alle deler og kommer direkte til anvendelse i alle medlemsstater.

Utferdiget i Brussel 31. mai 2023.

For Europaparlamentet

R. Metsola

President

For Rådet

P. Kullgren

Formann

Vedlegg I

Opplysninger til hvitboken om kryptoeiendeler for andre kryptoeiendeler enn eiendelsbaserte token eller e-pengetoken

Del A: Opplysninger om tilbyderen eller personen som søker om opptak til handel

1. Navn.

2. Juridisk form.

3. Registrert adresse og hovedkontor dersom de er forskjellige.

4. Registreringsdato.

5. Identifikator for juridisk person eller en annen identifikator i henhold til gjeldende nasjonal rett.

6. Et telefonnummer og en e-postadresse til tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel, samt i løpet av hvor mange dager en investor som kontakter tilbyderen eller personen som søker om opptak til handel, på dette telefonnummeret eller denne e-postadressen, vil få svar.

7. Dersom det er relevant, morselskapets navn.

8. Identitet, forretningsadresser og funksjoner for personer som er medlemmer av ledelsesorganet for tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel.

9. Forretnings- eller yrkesvirksomhet som utøves av tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel, og, dersom det er relevant, av dennes morselskap.

10. Den finansielle situasjonen for tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel, i de siste tre årene eller, dersom tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel, ikke har vært etablert i de siste tre årene, den finansielle situasjonen siden registreringsdatoen.

Den finansielle situasjonen skal vurderes på grunnlag av en pålitelig oversikt over den forretningsmessige utviklingen i og resultatet av den virksomheten som utøves av tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel, og av dens stilling for hvert år og hver delårsperiode som det kreves historisk finansiell informasjon for, herunder årsakene til vesentlige endringer.

Oversikten skal være en balansert og fyllestgjørende analyse av den forretningsmessige utviklingen og resultatet til tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel, og av dens stilling, i samsvar med virksomhetens størrelse og kompleksitet.

Del B: Opplysninger om utstederen dersom den er en annen enn tilbyderen eller personen som søker om opptak til handel

1. Navn.

2. Juridisk form.

3. Registrert adresse og hovedkontor dersom de er forskjellige.

4. Registreringsdato.

5. Identifikator for juridisk person eller en annen identifikator i henhold til gjeldende nasjonal rett.

6. Dersom det er relevant, morselskapets navn.

7. Identitet, forretningsadresser og funksjoner for personer som er medlemmer av utstederens ledelsesorgan.

8. Forretnings- eller yrkesvirksomhet som utøves av utstederen og, dersom det er relevant, dennes morselskap.

Del C: Opplysninger om operatøren av handelsplattformen i tilfeller der denne utarbeider hvitboken om kryptoeiendeler

1. Navn.

2. Juridisk form.

3. Registrert adresse og hovedkontor dersom de er forskjellige.

4. Registreringsdato.

5. Identifikator for juridisk person eller en annen identifikator i henhold til gjeldende nasjonal rett.

6. Dersom det er relevant, morselskapets navn.

7. Grunnen til at operatøren utarbeidet hvitboken om kryptoeiendeler.

8. Identitet, forretningsadresser og funksjoner for personer som er medlemmer av operatørens ledelsesorgan.

9. Forretnings- eller yrkesvirksomhet som utøves av operatøren og, dersom det er relevant, dennes morselskap.

Del D: Opplysninger om kryptoeiendelsprosjektet

1. Kryptoeiendelsprosjektets og kryptoeiendelenes navn (dersom det er et annet enn navnet på tilbyderen eller den personen som søker om opptak til handel) og forkortelse eller tickerkode.

2. En kort beskrivelse av kryptoeiendelsprosjektet.

3. Nærmere opplysninger om alle fysiske eller juridiske personer (herunder forretningsadresser eller selskapets forretningskontor) som deltar i gjennomføringen av kryptoeiendelsprosjektet, for eksempel rådgivere, utviklingsgruppe og ytere av kryptoeiendelstjenester.

4. De viktigste egenskapene til varene eller tjenestene som skal utvikles, dersom kryptoeiendelsprosjektet gjelder nyttetoken.

5. Opplysninger om kryptoeiendelsprosjektet, særlig tidligere og framtidige milepæler i prosjektet og eventuelt de ressursene som allerede er tildelt prosjektet.

6. Dersom det er relevant, planlagt bruk av alle midler eller andre innsamlede kryptoeiendeler.

Del E: Opplysninger om tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler eller opptaket av dem til handel

1. Angivelse av om hvitboken om kryptoeiendeler gjelder et tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler eller opptak av dem til handel.

2. Formålet med tilbudet til offentligheten eller søknaden om opptak til handel.

3. Dersom det er relevant, det beløpet som tilbudet til offentligheten har som formål å skaffe i form av midler eller andre kryptoeiendeler, herunder, dersom det er relevant, eventuelle minste- og størstemål for tegning som er fastsatt for tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler, og hvorvidt overtegninger aksepteres samt hvordan de fordeles.

4. Utstedelseskursen på den kryptoeiendelen som tilbys til offentligheten (i en offisiell valuta eller andre kryptoeiendeler), eventuelle gjeldende tegningsgebyrer eller metoden for å fastsette tilbudskursen.

5. Det samlede antallet kryptoeiendeler som skal tilbys til offentligheten eller opptas til handel, dersom det er relevant.

6. Angivelse av de potensielle innehaverne som tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler eller opptaket til handel av slike kryptoeiendeler er rettet mot, herunder eventuelle begrensninger når det gjelder typen av innehavere av slike kryptoeiendeler.

7. Spesifikk melding om at kjøpere som deltar i tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler, vil kunne motta refusjon dersom minstemålet for tegning ikke nås ved utløpet av tilbudet til offentligheten, dersom de benytter angreretten omhandlet i artikkel 13, eller dersom tilbudet annulleres, og en detaljert beskrivelse av refusjonsordningen, herunder den forventede fristen for når slike refusjoner vil bli foretatt.

8. Opplysninger om de forskjellige fasene av tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler, herunder opplysninger om nedsatt kjøpspris for tidlige kjøpere av kryptoeiendeler (salg før offentliggjøring); dersom det gjelder en nedsatt kjøpspris for noen kjøpere, en forklaring på hvorfor kjøpsprisene kan variere, og en beskrivelse av innvirkningen på de øvrige investorene.

9. For tidsbegrensede tilbud den tegningsperioden som tilbudet til offentligheten er åpent i.

10. Ordninger for å beskytte midler eller andre kryptoeiendeler som omhandlet i artikkel 10 i løpet av det tidsbegrensede tilbudet til offentligheten eller innen angrefristen.

11. Betalingsmetoder med sikte på kjøp av de tilbudte kryptoeiendelene og metoder for overføring av verdien til kjøperne når de har rett til refusjon.

12. Opplysninger om angreretten som omhandlet i artikkel 13, dersom det gjelder tilbud til offentligheten.

13. Opplysninger om metoden og tidsplanen for overføring av de kjøpte kryptoeiendelene til innehaverne.

14. Opplysninger om tekniske krav som det kreves at kjøperen skal oppfylle for å inneha kryptoeiendelene.

15. Dersom det er relevant, navnet på den yteren av kryptoeiendelstjenester som har ansvar for å plassere kryptoeiendeler, og typen av plassering (med eller uten bindende tilsagn).

16. Dersom det er relevant, navnet på den handelsplattformen for kryptoeiendeler som det søkes om opptak til handel på, og opplysninger om hvordan investorer kan få tilgang til slike handelsplattformer, og de tilknyttede kostnadene.

17. Utgifter knyttet til tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler.

18. Potensielle interessekonflikter hos de personene som deltar i tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel, som kan oppstå i forbindelse med tilbudet eller opptaket til handel.

19. Den lovgivningen som får anvendelse på tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler, og den vedkommende domstolen.

Del F: Opplysninger om kryptoeiendelene

1. Opplysninger om den typen kryptoeiendeler som vil bli tilbudt til offentligheten, eller som det søkes om opptak til handel av.

2. En beskrivelse av egenskapene, herunder de dataene som er nødvendige for å klassifisere hvitbøker om kryptoeiendeler i registeret omhandlet i artikkel 109, som spesifisert i samsvar med nr. 8 i nevnte artikkel, og funksjonene til de kryptoeiendelene som tilbys eller opptas til handel, herunder opplysninger om når det er planlagt at disse funksjonene skal få anvendelse.

Del G: Opplysninger om de rettighetene og forpliktelsene som er knyttet til kryptoeiendelene

1. En beskrivelse av kjøperens rettigheter og forpliktelser dersom slike finnes, samt prosedyren og vilkårene for utøvelsen av disse rettighetene.

2. En beskrivelse av vilkårene for endring av rettigheter og forpliktelser.

3. Dersom det er relevant, opplysninger om utstederens framtidige tilbud til offentligheten om kryptoeiendeler og antallet kryptoeiendeler som utstederen selv oppbevarer.

4. Dersom tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler eller opptaket til handel av dem gjelder nyttetoken, opplysninger om kvalitet og kvantitet for varer eller tjenester som disse nyttetokenene gir tilgang til.

5. Dersom tilbudene til offentligheten om kryptoeiendeler eller opptaket til handel av dem gjelder nyttetoken, opplysninger om hvordan nyttetoken kan innløses mot de varene eller tjenestene som de er knyttet til.

6. Dersom det ikke søkes om opptak til handel, opplysninger om hvordan og hvor kryptoeiendelene kan kjøpes eller selges etter tilbudet til offentligheten.

7. Begrensninger i omsetteligheten for de kryptoeiendelene som tilbys eller opptas til handel.

8. Dersom kryptoeiendelene har protokoller for øking eller reduksjon av tilbudet av dem som reaksjon på endringer i etterspørselen, en beskrivelse av hvordan slike protokoller fungerer.

9. Dersom det er relevant, en beskrivelse av beskyttelsesordninger som beskytter kryptoeiendelenes verdi, og av erstatningsordninger.

10. Den lovgivningen som får anvendelse på kryptoeiendeler, og den vedkommende domstolen.

Del H: Opplysninger om den underliggende teknologien

1. Opplysninger om den teknologien som brukes, herunder den desentraliserte registerteknologien, de protokollene og de standardene som brukes.

2. Konsensusmekanismen dersom det er relevant.

3. Insentivordninger for å sikre transaksjoner og eventuelle gjeldende gebyrer.

4. Dersom kryptoeiendelene utstedes, overføres og lagres ved hjelp av en desentralisert registerteknologi som drives av utstederen, tilbyderen eller en tredjepart som opptrer på deres vegne, en detaljert beskrivelse av hvordan en slik desentralisert registerteknologi fungerer.

5. Opplysninger om resultatet av kontrollen av teknologien som brukes, dersom en slik kontroll ble utført.

Del I: Opplysninger om risikoene

1. En beskrivelse av risikoene knyttet til tilbudet til offentligheten om kryptoeiendeler eller opptaket av dem til handel.

2. Opplysninger om risikoene som er knyttet til utstederen, dersom den er en annen enn tilbyderen eller personen som søker om opptak til handel.

3. En beskrivelse av risikoene som er knyttet til kryptoeiendelene.

4. En beskrivelse av risikoene som er knyttet til prosjektgjennomføringen.

5. En beskrivelse av risikoene som er knyttet til den teknologien som brukes, og av eventuelle risikoreduserende tiltak.

Vedlegg II

Opplysninger til hvitboken om kryptoeiendeler for et eiendelsbasert token

Del A: Opplysninger om utstederen av det eiendelsbaserte tokenet

1. Navn.

2. Juridisk form.

3. Registrert adresse og hovedkontor dersom de er forskjellige.

4. Registreringsdato.

5. Identifikator for juridisk person eller en annen identifikator i henhold til gjeldende nasjonal rett.

6. Dersom det er relevant, morselskapets identitet.

7. Identitet, forretningsadresser og funksjoner for personer som er medlemmer av utstederens ledelsesorgan.

8. Forretnings- eller yrkesvirksomhet som utøves av utstederen og, dersom det er relevant, dennes morselskap.

9. Den finansielle situasjonen for utstederen i de siste tre årene eller, dersom utstederen ikke har vært etablert i de siste tre årene, den finansielle situasjonen siden registreringsdatoen.

Den finansielle situasjonen skal vurderes på grunnlag av en pålitelig oversikt over den forretningsmessige utviklingen i og resultatet av den virksomheten som utstederen utøver, og på grunnlag av dens stilling for hvert år og hver delårsperiode som det kreves historisk finansiell informasjon for, herunder årsakene til vesentlige endringer.

Oversikten skal være en balansert og fyllestgjørende analyse av utstederens forretningsmessige utvikling og resultat og av dens stilling, i samsvar med virksomhetens størrelse og kompleksitet.

10. En detaljert beskrivelse av utstederens styringsordninger.

11. Nærmere opplysninger om tillatelsen til utstederen av eiendelsbaserte token og navnet på vedkommende myndighet som har gitt en slik tillatelse, unntatt for utstedere av eiendelsbaserte token som er unntatt fra kravet om tillatelse i samsvar med artikkel 17.

For kredittinstitusjoner, navnet på vedkommende myndighet i hjemstaten.

12. Dersom utstederen av det eiendelsbaserte tokenet også utsteder andre kryptoeiendeler eller også utøver virksomhet knyttet til andre kryptoeiendeler, bør dette angis klart; utstederen bør også angi om det er en forbindelse mellom utstederen og den enheten som driver den desentraliserte registerteknologien som brukes for å utstede kryptoeiendelen, herunder dersom protokollene drives eller kontrolleres av en person som er nært knyttet til prosjektdeltakere.

Del B: Opplysninger om det eiendelsbaserte tokenet

1. Det eiendelsbaserte tokenets navn og forkortelse eller tickerkode.

2. En beskrivelse av det eiendelsbaserte tokenets egenskaper, herunder de dataene som er nødvendige for å klassifisere hvitbøker om kryptoeiendeler i registeret omhandlet i artikkel 109, som spesifisert i samsvar med nr. 8 i nevnte artikkel.

3. Nærmere opplysninger om alle fysiske eller juridiske personer (herunder forretningsadresser eller selskapets forretningskontor) som deltar i operasjonaliseringen av det eiendelsbaserte tokenet, for eksempel rådgivere, utviklingsgruppe og ytere av kryptoeiendelstjenester.

4. En beskrivelse av tredjepartsenheters rolle, ansvarsområder og ansvarlighet, som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h).

5. Opplysninger om planene for de eiendelsbaserte tokenene, herunder beskrivelsen av tidligere og framtidige milepæler og, dersom det er relevant, de midlene som allerede er tildelt.

Del C: Opplysninger om tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet eller opptaket til handel av det

1. Angivelse av om hvitboken om kryptoeiendeler gjelder et tilbud til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet eller opptaket til handel av det.

2. Dersom det er relevant, det beløpet som tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet har som formål å skaffe i form av midler eller andre kryptoeiendeler, herunder, dersom det er relevant, eventuelle minste- og størstemål for tegning som er fastsatt for tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet, og hvorvidt overtegninger aksepteres samt hvordan de fordeles.

3. Dersom det er relevant, det samlede antallet enheter av det eiendelsbaserte tokenet som skal tilbys til offentligheten eller opptas til handel.

4. Angivelse av de potensielle innehaverne som tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet eller opptaket til handel av slike eiendelsbaserte token er rettet mot, herunder eventuelle begrensninger når det gjelder typen av innehavere av slike eiendelsbaserte token.

5. En spesifikk melding om at kjøpere som deltar i tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet, vil kunne motta refusjon dersom minstemålet for tegning ikke nås ved utløpet av det offentlige tilbudet, herunder den forventede fristen for når slik refusjon vil bli foretatt; konsekvensene av å overskride et størstemål for tegning bør uttrykkelig angis.

6. Opplysninger om de forskjellige fasene av tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet, herunder opplysninger om nedsatt kjøpspris for tidlige kjøpere av det eiendelsbaserte tokenet (salg før offentliggjøring), og dersom det gjelder en nedsatt kjøpspris for noen kjøpere, en forklaring på hvorfor kjøpsprisene kan variere, og en beskrivelse av innvirkningen på de øvrige investorene.

7. For tidsbegrensede tilbud den tegningsperioden som tilbudet til offentligheten er åpent i.

8. Betalingsmetoder med sikte på kjøp eller innløsning av det tilbudte eiendelsbaserte tokenet.

9. Opplysninger om metoden og tidsplanen for overføring av det kjøpte eiendelsbaserte tokenet til innehaverne.

10. Opplysninger om tekniske krav som det kreves at kjøperen skal oppfylle for å inneha det eiendelsbaserte tokenet.

11. Dersom det er relevant, navnet på den yteren av kryptoeiendelstjenester som har ansvar for å plassere eiendelsbaserte token, og typen av plassering (med eller uten bindende tilsagn).

12. Dersom det er relevant, navnet på den handelsplattformen for kryptoeiendeler som det søkes om opptak til handel på, og opplysninger om hvordan investorer kan få tilgang til slike handelsplattformer, og de tilknyttede kostnadene.

13. Utgifter knyttet til tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet.

14. Potensielle interessekonflikter hos de personene som deltar i tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel, som kan oppstå i forbindelse med tilbudet eller opptaket til handel.

15. Den lovgivningen som får anvendelse på tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet, og den vedkommende domstolen.

Del D: Opplysninger om de rettighetene og forpliktelsene som er knyttet til det eiendelsbaserte tokenet

1. En beskrivelse av egenskapene og funksjonene til det eiendelsbaserte tokenet som tilbys eller opptas til handel, herunder opplysninger om når det er planlagt at disse funksjonene skal få anvendelse.

2. En beskrivelse av kjøperens rettigheter og forpliktelser dersom slike finnes, samt prosedyren og vilkårene for utøvelsen av disse rettighetene.

3. En beskrivelse av vilkårene for endring av rettigheter og forpliktelser.

4. Dersom det er relevant, opplysninger om utstederens framtidige tilbud til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet og antallet enheter av det eiendelsbaserte tokenet som utstederen selv oppbevarer.

5. Dersom det ikke søkes om opptak til handel, opplysninger om hvordan og hvor det eiendelsbaserte tokenet kan kjøpes eller selges etter tilbudet til offentligheten.

6. Eventuelle begrensninger i omsetteligheten for det eiendelsbaserte tokenet som tilbys eller opptas til handel.

7. Dersom det eiendelsbaserte tokenet har protokoller for øking eller reduksjon av tilbudet av det som reaksjon på endringer i etterspørselen, en beskrivelse av hvordan slike protokoller fungerer.

8. Dersom det er relevant, en beskrivelse av beskyttelsesordninger som beskytter det eiendelsbaserte tokenets verdi, og av erstatningsordninger.

9. Opplysninger om arten og håndhevingen av rettigheter, herunder permanent innløsningsrett og eventuelle krav som innehavere og enhver juridisk eller fysisk person som omhandlet i artikkel 39 nr. 2 kan ha overfor utstederen, inkludert opplysninger om hvordan slike rettigheter vil bli behandlet i tilfelle av insolvensprosedyrer, opplysninger om hvorvidt forskjellige rettigheter tildeles forskjellige innehavere, og om de ikke-diskriminerende årsakene til en slik forskjellsbehandling.

10. En detaljert beskrivelse av det kravet som det eiendelsbaserte tokenet representerer for innehavere, herunder:

a) beskrivelsen av hver referanseeiendel og spesifiserte andeler av hver av disse eiendelene,

b) forholdet mellom verdien av referanseeiendelene og kravbeløpet samt eiendelsreserven, og

c) en beskrivelse av hvordan en rettferdig og gjennomsiktig verdsetting av kravets bestanddeler foretas, eventuelt med angivelse av uavhengige parter.

11. Dersom det er relevant, opplysninger om de ordningene som utstederen har innført for å sikre at det eiendelsbaserte tokenet er likvid, herunder navnet på de enhetene som har ansvar for å sikre en slik likviditet.

12. Kontaktopplysninger for inngivelse av klager og en beskrivelse av klagebehandlingsprosedyren og av en eventuell tvisteløsningsordning eller eventuelle erstatningsordninger som utstederen av det eiendelsbaserte tokenet har innført.

13. En beskrivelse av innehavernes rettigheter når utstederen ikke klarer å oppfylle sine forpliktelser, herunder ved insolvens.

14. En beskrivelse av rettighetene i forbindelse med gjennomføringen av gjenopprettingsplanen.

15. En beskrivelse av rettighetene i forbindelse med gjennomføringen av innløsningsplanen.

16. Nærmere opplysninger om hvordan det eiendelsbaserte tokenet innløses, herunder om innehaveren vil kunne velge form for innløsning, form for overføring eller offisiell valuta for innløsning.

17. Den lovgivningen som får anvendelse på det eiendelsbaserte tokenet, og den vedkommende domstolen.

Del E: Opplysninger om den underliggende teknologien

1. Opplysninger om den teknologien som brukes, herunder den desentraliserte registerteknologien, og de protokollene og standardene som brukes, og som gir mulighet for å inneha, lagre og overføre eiendelsbaserte token.

2. Konsensusmekanismen dersom det er relevant.

3. Insentivordninger for å sikre transaksjoner og eventuelle gjeldende gebyrer.

4. Dersom de eiendelsbaserte tokenene utstedes, overføres og lagres ved hjelp av en desentralisert registerteknologi som drives av utstederen eller en tredjepart som opptrer på utstederens vegne, en detaljert beskrivelse av hvordan en slik desentralisert registerteknologi fungerer.

5. Opplysninger om resultatet av kontrollen av teknologien som brukes, dersom en slik kontroll ble utført.

Del F: Opplysninger om risikoene

1. Risikoene som er knyttet til eiendelsreserven, når utstederen ikke klarer å oppfylle sine forpliktelser.

2. En beskrivelse av de risikoene som er knyttet til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet.

3. En beskrivelse av de risikoene som er knyttet til tilbudet til offentligheten om det eiendelsbaserte tokenet eller opptaket av det til handel.

4. En beskrivelse av de risikoene som er knyttet til det eiendelsbaserte tokenet, særlig når det gjelder eiendelene som det vises til.

5. En beskrivelse av de risikoene som er knyttet til operasjonaliseringen av prosjektet med det eiendelsbaserte tokenet.

6. En beskrivelse av risikoene som er knyttet til den teknologien som brukes, og av eventuelle risikoreduserende tiltak.

Del G: Opplysninger om eiendelsreserven

1. En detaljert beskrivelse av den ordningen som har som formål å tilpasse verdien av eiendelsreserven til kravet knyttet til det eiendelsbaserte tokenet, herunder rettslige og tekniske aspekter.

2. En detaljert beskrivelse av eiendelsreserven og dens sammensetning.

3. En beskrivelse av ordningene for utstedelse og innløsning av eiendelsbaserte token.

4. Opplysninger om hvorvidt en del av reserveeiendelene investeres og, dersom det er relevant, en beskrivelse av investeringspolitikken for disse reserveeiendelene.

5. En beskrivelse av oppbevaringsordningene for reserveeiendelene, herunder atskillelsen av dem, og navnet på ytere av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak som er utpekt som depositarer for reserveeiendelene.

Vedlegg III

Opplysninger til hvitboken om kryptoeiendeler for et e-pengetoken

Del A: Opplysninger om utstederen av e-pengetokenet

1. Navn.

2. Juridisk form.

3. Registrert adresse og hovedkontor dersom de er forskjellige.

4. Registreringsdato.

5. Identifikator for juridisk person eller en annen identifikator i henhold til gjeldende nasjonal rett.

6. Et telefonnummer og en e-postadresse til utstederen, samt i løpet av hvor mange dager en investor som kontakter utstederen på dette telefonnummeret eller denne e-postadressen, vil få svar.

7. Dersom det er relevant, morselskapets identitet.

8. Identitet, forretningsadresser og funksjoner for personer som er medlemmer av utstederens ledelsesorgan.

9. Forretnings- eller yrkesvirksomhet som utøves av utstederen og, dersom det er relevant, dennes morselskap.

10. Potensielle interessekonflikter.

11. Dersom utstederen av e-pengetokenet også utsteder andre kryptoeiendeler eller også utøver annen virksomhet knyttet til kryptoeiendeler, bør dette angis klart; utstederen bør også angi om det er en forbindelse mellom utstederen og den enheten som driver den desentraliserte registerteknologien som brukes for å utstede kryptoeiendelen, herunder dersom protokollene drives eller kontrolleres av en person som er nært knyttet til prosjektdeltakere.

12. Den finansielle situasjonen for utstederen i de siste tre årene eller, dersom utstederen ikke har vært etablert i de siste tre årene, utstederens finansielle situasjon siden registreringsdatoen.

Den finansielle situasjonen skal vurderes på grunnlag av en pålitelig oversikt over den forretningsmessige utviklingen i og resultatet av den virksomheten som utstederen utøver, og på grunnlag av dens stilling for hvert år og hver delårsperiode som det kreves historisk finansiell informasjon for, herunder årsakene til vesentlige endringer.

Oversikten skal være en balansert og fyllestgjørende analyse av utstederens forretningsmessige utvikling og resultat og av dens stilling, i samsvar med virksomhetens størrelse og kompleksitet.

13. Nærmere opplysninger om tillatelsen til utstederen av e-pengetoken og navnet på vedkommende myndighet som har gitt en slik tillatelse, unntatt for utstedere av e-pengetoken som er unntatt fra kravet om tillatelse i samsvar med artikkel 48 nr. 4 og 5.

Del B: Opplysninger om e-pengetokenet

1. Navn og forkortelse.

2. En beskrivelse av e-pengetokenets egenskaper, herunder de dataene som er nødvendige for å klassifisere hvitbøker om kryptoeiendeler i registeret omhandlet i artikkel 109, som spesifisert i samsvar med nr. 8 i nevnte artikkel.

3. Nærmere opplysninger om alle fysiske eller juridiske personer (herunder forretningsadresser og/eller selskapets forretningskontor) som deltar i utformingen og utviklingen, for eksempel rådgivere, utviklingsgruppe og ytere av kryptoeiendelstjenester.

Del C: Opplysninger om tilbudet til offentligheten om e-pengetokenet eller opptaket til handel av det

1. Angivelse av om hvitboken om kryptoeiendeler gjelder et tilbud til offentligheten om e-pengetokenet eller opptaket til handel av det.

2. Dersom det er relevant, det samlede antallet enheter av e-pengetokenet som skal tilbys til offentligheten eller opptas til handel.

3. Dersom det er relevant, navnet på de handelsplattformene for kryptoeiendeler der det søkes om opptak av e-pengetokenet til handel.

4. Den lovgivningen som får anvendelse på tilbudet til offentligheten om e-pengetokenet, og den vedkommende domstolen.

Del D: Opplysninger om de rettighetene og forpliktelsene som er knyttet til e-pengetoken

1. En detaljert beskrivelse av de eventuelle rettighetene og forpliktelsene som innehaveren av vedkommende e-pengetoken har, herunder retten til innløsning til pariverdi, samt prosedyren og vilkårene for utøvelsen av disse rettighetene.

2. En beskrivelse av vilkårene for endring av rettigheter og forpliktelser.

3. En beskrivelse av innehavernes rettigheter når utstederen ikke klarer å oppfylle sine forpliktelser, herunder ved insolvens.

4. En beskrivelse av rettigheter i forbindelse med gjennomføringen av gjenopprettingsplanen.

5. En beskrivelse av rettigheter i forbindelse med gjennomføringen av innløsningsplanen.

6. Kontaktopplysninger for inngivelse av klager og en beskrivelse av klagebehandlingsprosedyren og av en eventuell tvisteløsningsordning eller eventuelle erstatningsordninger som utstederen av e-pengetokenet har innført.

7. Dersom det er relevant, en beskrivelse av beskyttelsesordninger som beskytter kryptoeiendelens verdi, og av erstatningsordninger.

8. Den lovgivningen som får anvendelse på e-pengetokenet, og den vedkommende domstolen.

Del E: Opplysninger om den underliggende teknologien

1. Opplysninger om den teknologien som brukes, herunder den desentraliserte registerteknologien, og de protokollene og standardene som brukes, og som gir mulighet for å inneha, lagre og overføre e-pengetoken.

2. Opplysninger om de tekniske kravene som kjøperen skal oppfylle for å få kontroll over e-pengetokenet.

3. Konsensusmekanismen dersom det er relevant.

4. Insentivordninger for å sikre transaksjoner og eventuelle gjeldende gebyrer.

5. Dersom e-pengetokenet utstedes, overføres og lagres ved hjelp av en desentralisert registerteknologi som drives av utstederen eller en tredjepart som opptrer på dennes vegne, en detaljert beskrivelse av hvordan en slik desentralisert registerteknologi fungerer.

6. Opplysninger om resultatet av kontrollen av teknologien som brukes, dersom en slik kontroll ble utført.

Del F: Opplysninger om risikoene

1. Beskrivelse av de risikoene som er knyttet til utstederen av e-pengetokenet.

2. Beskrivelse av de risikoene som er knyttet til e-pengetokenet.

3. En beskrivelse av risikoene som er knyttet til den teknologien som brukes, og av eventuelle risikoreduserende tiltak.

Vedlegg IV

Minstekrav til kapital for ytere av kryptoeiendelstjenester

Ytere av kryptoeiendelstjenester

Type kryptoeiendelstjeneste

Minstekrav til kapital i henhold til artikkel 67 nr. 1 bokstav a)

Klasse 1

Yter av kryptoeiendelstjenester som har tillatelse for følgende kryptoeiendelstjenester:

– Utførelse av ordrer på vegne av kunder.

– Plassering av kryptoeiendeler.

– Yting av tjenester knyttet til overføring av kryptoeiendeler på vegne av kunder,

– Mottak og formidling av ordrer knyttet til kryptoeiendeler på vegne av kunder.

– Rådgivning om kryptoeiendeler og/eller

– porteføljeforvaltning av kryptoeiendeler.

50 000 euro

Klasse 2

Yter av kryptoeiendelstjenester som har tillatelse for alle kryptoeiendelstjenester i kategori 1, samt

– oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder,

– veksling av kryptoeiendeler mot midler og/eller

– veksling av kryptoeiendeler mot andre kryptoeiendeler.

125 000 euro

Klasse 3

Yter av kryptoeiendelstjenester som har tillatelse for alle kryptoeiendelstjenester i kategori 2, samt

– drift av en handelsplattform for kryptoeiendeler.

150 000 euro

Vedlegg V

Liste over overtredelser omhandlet i avdeling III og vi for utstedere av signifikante eiendelsbaserte token

1. Utstederen overtrer artikkel 22 nr. 1 dersom den ikke kvartalsvis oversender til EBA de opplysningene som er omhandlet i første ledd bokstav a)–d) i nevnte nummer, for hvert signifikant eiendelsbasert token med en utstedelsesverdi som overstiger 100 000 000 euro.

2. Utstederen overtrer artikkel 23 nr. 1 dersom den ikke slutter å utstede et eiendelsbasert token etter å ha nådd de tersklene som er fastsatt i nevnte nummer, eller dersom den ikke oversender en plan til EBA innen 40 virkedager etter at disse tersklene er nådd, for å sikre at det anslåtte kvartalsvise gjennomsnittsantallet og den gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjonene per dag holdes under disse tersklene.

3. Utstederen overtrer artikkel 23 nr. 4 dersom den ikke følger de endringene av planen som er omhandlet i nr. 1 bokstav b) i nevnte artikkel, som kreves av EBA.

4. Utstederen overtrer artikkel 25 dersom den ikke gir EBA melding om eventuelle planlagte endringer av sin forretningsmodell, som vil kunne få vesentlig innflytelse på en kjøpsbeslutning som treffes av enhver innehaver eller potensiell innehaver av signifikante eiendelsbaserte token, eller dersom den ikke beskriver en slik endring i en hvitbok om kryptoeiendeler.

5. Utstederen overtrer artikkel 25 dersom den ikke etterkommer et tiltak som EBA har anmodet om i samsvar med artikkel 25 nr. 4.

6. Utstederen overtrer artikkel 27 nr. 1 dersom den ikke opptrer ærlig, redelig og profesjonelt.

7. Utstederen overtrer artikkel 27 nr. 1 dersom den ikke kommuniserer med innehavere og potensielle innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet på en balansert, klar og ikke villedende måte.

8. Utstederen overtrer artikkel 27 nr. 2 dersom den ikke opptrer i den beste interessen til innehaverne av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller dersom den fortrinnsbehandler spesifikke innehavere uten at det er opplyst om dette i utstederens hvitbok om kryptoeiendeler eller, når det er relevant, markedsføringsmateriellet.

9. Utstederen overtrer artikkel 28 dersom den ikke på sitt nettsted offentliggjør den godkjente hvitboken om kryptoeiendeler som omhandlet i artikkel 21 nr. 1 og, når det er relevant, den endrede hvitboken om kryptoeiendeler som omhandlet i artikkel 25.

10. Utstederen overtrer artikkel 28 dersom den ikke gjør hvitboken om kryptoeiendeler offentlig tilgjengelig innen startdatoen for tilbudet til offentligheten om det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller opptaket til handel av dette tokenet.

11. Utstederen overtrer artikkel 28 dersom den ikke sikrer at hvitboken om kryptoeiendeler og, når det er relevant, den endrede hvitboken om kryptoeiendeler forblir tilgjengelig på sitt nettsted så lenge det signifikante eiendelsbaserte tokenet innehas av offentligheten.

12. Utstederen overtrer artikkel 29 nr. 1 og 2 ved å offentliggjøre markedsføringsmateriell som gjelder et tilbud til offentligheten om et signifikant eiendelsbasert token eller opptak til handel av et slikt signifikant eiendelsbasert token, som ikke overholder kravene i nr. 1 bokstav a)–d) og nr. 2 i nevnte artikkel.

13. Utstederen overtrer artikkel 29 nr. 3 dersom den ikke offentliggjør markedsføringsmateriell og eventuelle endringer av dette på sitt nettsted.

14. Utstederen overtrer artikkel 29 nr. 5 dersom den ikke gir melding om markedsføringsmateriell til EBA på anmodning.

15. Utstederen overtrer artikkel 29 nr. 6 ved å spre markedsføringsmateriell før hvitboken om kryptoeiendeler offentliggjøres.

16. Utstederen overtrer artikkel 30 nr. 1 dersom den ikke på en klar, nøyaktig og gjennomsiktig måte på et offentlig og lett tilgjengelig sted på sitt nettsted gir opplysninger om mengden av det signifikante eiendelsbaserte tokenet som er i omløp, samt verdien og sammensetningen av den eiendelsreserven som er omhandlet i artikkel 36, eller dersom den ikke oppdaterer de nødvendige opplysningene minst hver måned.

17. Utstederen overtrer artikkel 30 nr. 2 dersom den ikke på et offentlig og lett tilgjengelig sted på sitt nettsted så raskt som mulig offentliggjør et kort, klart, nøyaktig og gjennomsiktig sammendrag av revisjonsrapporten samt den fullstendige, uredigerte revisjonsrapporten som gjelder eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36.

18. Utstederen overtrer artikkel 30 nr. 3 dersom den ikke på en klar, nøyaktig og gjennomsiktig måte så raskt som mulig på et offentlig og lett tilgjengelig sted på sitt nettsted opplyser om enhver hendelse som har eller kan få en vesentlig innvirkning på verdien av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller den eiendelsreserven som er omhandlet i artikkel 36.

19. Utstederen overtrer artikkel 31 nr. 1 dersom den ikke fastsetter og opprettholder effektive og gjennomsiktige prosedyrer for rask, balansert og ensartet behandling av klager fra innehavere av eiendelsbaserte token og andre berørte parter, herunder forbrukersammenslutninger som representerer innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet, og dersom den ikke offentliggjør beskrivelser av disse prosedyrene eller, når det signifikante eiendelsbaserte tokenet distribueres helt eller delvis av tredjepartsenheter, dersom den ikke fastsetter prosedyrer som også skal lette behandlingen av klager mellom innehavere og tredjepartsenheter som omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h).

20. Utstederen overtrer artikkel 31 nr. 2 dersom den ikke gir innehaverne av det signifikante eiendelsbaserte tokenet mulighet til å inngi klager vederlagsfritt.

21. Utstederen overtrer artikkel 31 nr. 3 dersom den ikke utvikler og gir innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet tilgang til en mal for inngivelse av klager, og dersom den ikke fører et register over alle mottatte klager og eventuelle tiltak som er truffet som reaksjon på disse klagene.

22. Utstederen overtrer artikkel 31 nr. 4 dersom den ikke undersøker og behandler alle klager på en rettidig og rettferdig måte, eller dersom den ikke informerer innehaverne av dens signifikante eiendelsbaserte token om resultatet av slike undersøkelser innen en rimelig frist.

23. Utstederen overtrer artikkel 32 nr. 1 dersom den ikke gjennomfører og opprettholder effektive retningslinjer og prosedyrer som skal identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter mellom utstederen selv og dennes aksjeeier eller deltaker, den selv og en aksjeeier eller en deltaker som direkte eller indirekte innehar en kvalifiserende eierandel i den, den selv og medlemmene av dens ledelsesorgan, den selv og dens ansatte, den selv og innehaverne av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller den selv og enhver tredjepart som utøver en av funksjonene som er omhandlet i artikkel 34 nr. 5 første ledd bokstav h).

24. Utstederen overtrer artikkel 32 nr. 2 dersom den ikke treffer alle relevante tiltak for å identifisere, forebygge, håndtere og opplyse om interessekonflikter som oppstår i forbindelse med forvaltning og investering av eiendelsreserven omhandlet i artikkel 36.

25. Utstederen overtrer artikkel 32 nr. 3 og 4 dersom den ikke på et framtredende sted på sitt nettsted opplyser innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet om interessekonflikters generelle art og deres årsaker samt de tiltakene som er truffet for å redusere disse risikoene, eller dersom den ikke gir tilstrekkelig nøyaktige opplysninger til at potensielle innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet kan treffe en velbegrunnet beslutning om kjøp av et slikt token.

26. Utstederen overtrer artikkel 33 dersom den ikke umiddelbart gir EBA melding om endringer av sitt ledelsesorgan eller dersom den ikke gir EBA alle opplysninger som er nødvendige for å vurdere overholdelsen av artikkel 34 nr. 2.

27. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 1 dersom den ikke har solide styringsordninger, herunder en klar organisasjonsstruktur med veldefinert, gjennomsiktig og konsekvent ansvarsfordeling, effektive metoder for å identifisere, styre, overvåke og rapportere de risikoene som denne motparten er eller kan bli utsatt for, samt hensiktsmessige internkontrollordninger, herunder god administrasjons- og regnskapspraksis.

28. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 2 dersom medlemmer av dennes ledelsesorgan ikke har tilstrekkelig god vandel eller ikke har hensiktsmessige kunnskaper, ferdigheter og erfaringer, både individuelt og kollektivt, til å utføre sine oppgaver, eller ikke viser at de klarer å sette av tilstrekkelig tid til effektivt å utføre sine oppgaver.

29. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 3 dersom dennes ledelsesorgan ikke vurderer eller regelmessig kontrollerer om retningslinjene og prosedyrene som er innført for å overholde kapittel 2, 3, 5 og 6 i avdeling III, er effektive, og ikke treffer hensiktsmessige tiltak for å rette opp eventuelle mangler i den forbindelse.

30. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 4 ved å ha aksjeeiere eller deltakere som direkte eller indirekte innehar kvalifiserende eierandeler, og som ikke har tilstrekkelig god vandel.

31. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 5 dersom den ikke vedtar retningslinjer og prosedyrer som er tilstrekkelig effektive til å sikre samsvar med denne forordningen, særlig dersom den ikke fastsetter, opprettholder og gjennomfører de retningslinjene og prosedyrene som er omhandlet i første ledd bokstav a)–k) i nevnte nummer.

32. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 5 dersom den ikke inngår avtalefestede ordninger med tredjepartsenheter som omhandlet i første ledd bokstav h) i nevnte nummer, som fastsetter rollene, ansvarsområdene, rettighetene og forpliktelsene for både utstederen og den berørte tredjeparten, eller dersom den ikke angir et utvetydig lovvalg.

33. Med mindre den har iverksatt en plan som omhandlet i artikkel 47, overtrer utstederen artikkel 34 nr. 6 dersom den ikke anvender hensiktsmessige og forholdsmessige systemer, ressurser og prosedyrer for å sikre at den yter sine tjenester og utøver sin virksomhet kontinuerlig og regelmessig, og dersom den ikke vedlikeholder alle sine systemer og sikkerhetsprotokoller for tilgang i samsvar med egnede EU-standarder.

34. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 7 dersom den ikke oversender til EBA en plan for opphør av yting av tjenester og utøvelse av virksomhet med sikte på godkjenning av slikt opphør.

35. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 8 dersom den ikke kartlegger kildene til operasjonelle risikoer eller reduserer dem ved å utvikle egnede systemer, kontroller og prosedyrer.

36. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 9 dersom den ikke innfører retningslinjer for kontinuitet i virksomheten og planer for å sikre, i tilfelle av avbrudd i dens IKT-systemer og prosedyrer, at viktige data og funksjoner beholdes samt at dens virksomhet opprettholdes, eller dersom dette ikke er mulig, rettidig gjenoppretting av slike data og funksjoner og rettidig gjenopptakelse av dens virksomhet.

37. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 10 dersom den ikke har innført internkontrollordninger og effektive risikostyringsprosedyrer, herunder effektive kontroll- og sikkerhetsordninger for forvaltning av IKT-systemer som kreves i henhold til forordning (EU) 2022/2554.

38. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 11 dersom den ikke har innført systemer og prosedyrer som er tilstrekkelige for å sikre tilgjengeligheten, autentisiteten, integriteten og fortroligheten til data som kreves i henhold til forordning (EU) 2022/2554 og i samsvar med forordning (EU) 2016/679.

39. Utstederen overtrer artikkel 34 nr. 12 dersom den ikke sikrer at utstederen revideres regelmessig av uavhengige revisorer.

40. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 1 dersom den ikke til enhver tid har ansvarlig kapital som utgjør et beløp som minst tilsvarer det høyeste av de beløpene som er fastsatt i bokstav a) eller c) i nevnte nummer eller i artikkel 45 nr. 5.

41. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 2 i denne forordningen dersom dens ansvarlige kapital ikke består av ren kjernekapital-poster og -instrumenter som er omhandlet i artikkel 26–30 i forordning (EU) nr. 575/2013, etter at fradragene er anvendt fullt ut i henhold til artikkel 36 i nevnte forordning, uten anvendelse av terskelverdiene for unntak i henhold til artikkel 46 nr. 4 og artikkel 48 i nevnte forordning.

42. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 3 dersom den ikke oppfyller EBAs krav om å ha en større ansvarlig kapital, etter den vurderingen som er foretatt i henhold til bokstav a)–g) i nevnte nummer.

43. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 5 dersom den ikke regelmessig foretar stresstesting som tar hensyn til alvorlige, men mulige finansielle stresscenarioer, for eksempel rentesjokk, og ikke-finansielle stresscenarioer, for eksempel operasjonell risiko.

44. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 5 dersom den ikke oppfyller EBAs krav om å ha en større ansvarlig kapital på grunnlag av resultatet av stresstestingen.

45. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 1 dersom den ikke etablerer og til enhver tid opprettholder en eiendelsreserve.

46. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 1 dersom den ikke sikrer at eiendelsreserven settes sammen og forvaltes på en slik måte at risikoene som er knyttet til de eiendelene som det signifikante eiendelsbaserte tokenet viser til, er dekket.

47. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 1 dersom den ikke sikrer at eiendelsreserven settes sammen og forvaltes på en slik måte at de likviditetsrisikoene som er knyttet til innehavernes permanente innløsningsrett, håndteres.

48. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 3 dersom den ikke sikrer at eiendelsreserven er operasjonelt atskilt fra utstederens formue og fra eiendelsreserven for andre eiendelsbaserte token.

49. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 6 dersom dens ledelsesorgan ikke sikrer en effektiv og forsvarlig forvaltning av eiendelsreserven.

50. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 6 dersom den ikke sikrer at utstedelsen og innløsningen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet alltid motsvares av en tilsvarende økning eller reduksjon av eiendelsreserven.

51. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 7 dersom den ikke fastsetter eiendelsreservens samlede verdi ut fra markedspriser, og dersom den ikke sikrer at denne samlede verdien alltid minst tilsvarer den samlede verdien av de fordringene som innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet i omløp har overfor utstederen.

52. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 8 dersom den ikke har klare og detaljerte retningslinjer som beskriver stabiliseringsmekanismen for det signifikante eiendelsbaserte tokenet som oppfyller vilkårene i bokstav a)–g) i nevnte nummer.

53. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 9 dersom den ikke lar det bli foretatt en uavhengig revisjon av eiendelsreserven hver sjette måned fra datoen for dens tillatelse eller fra datoen for godkjenning av hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17.

54. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 10 dersom den ikke gir EBA melding om resultatet av revisjonen i samsvar med nevnte nummer, eller dersom den ikke offentliggjør resultatet av revisjonen innen to uker etter datoen for meldingen til EBA.

55. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 1 dersom den ikke fastsetter, opprettholder eller gjennomfører retningslinjer og prosedyrer eller inngår, oppdaterer eller gjennomfører avtalefestede ordninger for oppbevaring som sikrer at vilkårene i bokstav a)–e) i nevnte nummer til enhver tid er oppfylt.

56. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 2 dersom den ikke, når den utsteder to eller flere signifikante eiendelsbaserte token, har retningslinjer for oppbevaring for hver gruppe av eiendelsreserver.

57. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 3 dersom den ikke sikrer at reserveeiendelene oppbevares i depot hos en yter av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, en kredittinstitusjon eller et verdipapirforetak senest fem virkedager etter datoen for utstedelsen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet.

58. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 4 dersom den ikke utviser all behørig dyktighet, omhu og aktsomhet når den velger ut, utpeker og kontrollerer ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner og verdipapirforetak som er utpekt som depositarer for reserveeiendelene, eller dersom den ikke sikrer at depositaren er en annen juridisk person enn utstederen.

59. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 4 dersom den ikke sikrer at yterne av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonene og verdipapirforetakene som er utpekt som depositarer for reserveeiendelene, har den nødvendige ekspertisen og det nødvendige omdømmet i markedet til å opptre som depositarer for slike reserveeiendeler.

60. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 4 dersom den ikke, i de avtalefestede ordningene med depositarene, sikrer at de reserveeiendelene som oppbevares i depot, beskyttes mot krav fra depositarenes kreditorer.

61. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 5 dersom den ikke, i retningslinjene og prosedyrene for oppbevaring, fastsetter utvelgingskriterier for utpeking av ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak til depositarer for reserveeiendelene, eller dersom den ikke fastsetter prosedyren for å foreta en ny vurdering av slik utpeking.

62. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 5 dersom den ikke regelmessig foretar en ny vurdering av utpekingen av ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak til depositarer for reserveeiendelene, dersom den ikke evaluerer sine eksponeringer mot slike depositarer, eller dersom den ikke løpende overvåker den finansielle situasjonen for slike depositarer.

63. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 6 dersom den ikke sikrer at reserveeiendelene oppbevares i samsvar med første ledd bokstav a)–d) i nevnte nummer.

64. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 7 dersom den ikke utpeker en yter av kryptoeiendelstjenester, en kredittinstitusjon eller et verdipapirforetak som depositar for reserveeiendelene, dokumentert gjennom en avtalefestet ordning, eller dersom den ikke gjennom en slik avtalefestet ordning regulerer den informasjonsstrømmen som er nødvendig for at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet, yteren av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonen og verdipapirforetaket skal kunne utføre sine oppgaver som depositarer.

65. Utstederen overtrer artikkel 38 nr. 1 ved å investere eiendelsreserven i produkter som ikke er svært likvide finansielle instrumenter med minimal markedsrisiko, kredittrisiko og konsentrasjonsrisiko, eller dersom en slik investering ikke kan realiseres raskt med en minimal innvirkning på prisen som resultat.

66. Utstederen overtrer artikkel 38 nr. 3 dersom den ikke i samsvar med artikkel 37 oppbevarer i depot de finansielle instrumentene som eiendelsreserven er investert i.

67. Utstederen overtrer artikkel 38 nr. 4 dersom den ikke bærer all fortjeneste og alt tap samt eventuelle motpartsrisikoer eller operasjonelle risikoer som følger av investeringen av eiendelsreserven.

68. Utstederen overtrer artikkel 39 nr. 1 dersom den ikke fastsetter, opprettholder og gjennomfører klare og detaljerte retningslinjer og prosedyrer for permanent innløsningsrett for innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet.

69. Utstederen overtrer artikkel 39 nr. 1 og 2 dersom den ikke sikrer at innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet har permanent innløsningsrett i samsvar med nevnte numre, og dersom den ikke fastsetter retningslinjer for slik permanent innløsningsrett som oppfyller vilkårene i artikkel 39 nr. 2 første ledd bokstav a)–e).

70. Utstederen overtrer artikkel 39 nr. 3 ved å kreve gebyrer ved innløsningen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet.

71. Utstederen overtrer artikkel 40 ved å gi renter i forbindelse med det signifikante eiendelsbaserte tokenet.

72. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 1 dersom den ikke har vedtatt, gjennomført eller opprettholdt en lønnspolitikk som fremmer en sunn og effektiv risikostyring av utstedere av signifikante eiendelsbaserte token, og som ikke oppmuntrer til å lempe på risikostandardene.

73. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 2 dersom den ikke sikrer at dens signifikante eiendelsbaserte token kan oppbevares i depot av forskjellige ytere av kryptoeiendelstjenester som har fått tillatelse til å oppbevare og administrere kryptoeiendeler på vegne av kunder, på et rettferdig, rimelig og ikke-diskriminerende grunnlag.

74. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 3 dersom den ikke vurderer eller overvåker likviditetsbehovet for å oppfylle eventuelle krav om innløsning av det signifikante eiendelsbaserte tokenet framsatt av dens innehavere.

75. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 3 dersom den ikke har fastsatt, opprettholdt eller gjennomført retningslinjer og prosedyrer for likviditetsstyring, eller dersom den ikke med disse retningslinjene og prosedyrene sikrer at reserveeiendelene har en robust likviditetsprofil som gjør det mulig for utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet å fortsette normal drift, også i scenarioer med likviditetsstress.

76. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 4 dersom den ikke regelmessig foretar likviditetsstresstesting eller dersom den ikke skjerper likviditetskravene når EBA anmoder om det på grunnlag av resultatet av slike tester.

77. Utstederen overtrer artikkel 46 nr. 1 dersom den ikke utarbeider og opprettholder en gjenopprettingsplan som inneholder tiltak som utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet skal treffe for igjen å oppfylle de kravene som gjelder for eiendelsreserven, i tilfeller der utstederen ikke oppfyller disse kravene, herunder for å sikre at dens tjenester knyttet til det signifikante eiendelsbaserte tokenet opprettholdes, en rask gjenopptakelse av driften og at utstederens forpliktelser oppfylles ved hendelser som medfører betydelig risiko for avbrudd i virksomheten.

78. Utstederen overtrer artikkel 46 nr. 1 dersom den ikke utarbeider og opprettholder en gjenopprettingsplan med egnede vilkår og prosedyrer for å sikre rettidig gjennomføring av gjenopprettingstiltak samt et bredt spekter av gjenopprettingsalternativer som angis i tredje ledd i nevnte nummer.

79. Utstederen overtrer artikkel 46 nr. 2 dersom den ikke gir EBA og, når det er relevant, sine krisehåndterings- og tilsynsmyndigheter melding om gjenopprettingsplanen innen seks måneder etter datoen for tillatelsen i henhold til artikkel 21 eller etter datoen for godkjenning av hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17.

80. Utstederen overtrer artikkel 46 nr. 2 dersom den ikke regelmessig reviderer og oppdaterer gjenopprettingsplanen.

81. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 1 dersom den ikke utarbeider og opprettholder en operativ plan for å støtte en velordnet innløsning av hvert signifikant eiendelsbasert token.

82. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 2 dersom den ikke har en innløsningsplan som viser at utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet klarer å foreta innløsning av det utestående signifikante eiendelsbaserte tokenet som er utstedt, uten unødig økonomisk skade for innehaverne av det eller for stabiliteten på markedene for reserveeiendelene.

83. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 2 dersom den ikke har en innløsningsplan som omfatter avtalefestede ordninger, prosedyrer eller systemer, herunder utpeking av en midlertidig administrator, for å sikre en ensartet behandling av alle innehavere av det signifikante eiendelsbaserte tokenet, og for å sikre at innehaverne av det signifikante eiendelsbaserte tokenet betales i rett tid med inntekten fra salget av de gjenværende reserveeiendelene.

84. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 2 dersom den ikke har en innløsningsplan som sikrer kontinuitet i all kritisk virksomhet som er nødvendig for en velordnet innløsning, og som utøves av utstederen eller av eventuelle tredjepartsenheter.

85. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 3 dersom den ikke gir EBA melding om innløsningsplanen innen seks måneder etter datoen for tillatelsen i henhold til artikkel 21 eller etter datoen for godkjenning av hvitboken om kryptoeiendeler i henhold til artikkel 17.

86. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 3 dersom den ikke regelmessig reviderer eller oppdaterer innløsningsplanen.

87. Med mindre vilkårene i artikkel 88 nr. 2 er oppfylt, overtrer utstederen artikkel 88 nr. 1 dersom den ikke så snart som mulig informerer offentligheten om innsideinformasjon som omhandlet i artikkel 87, som gjelder denne utstederen direkte, på en slik måte at offentligheten raskt kan få tilgang til og foreta en fullstendig, korrekt og rettidig vurdering av informasjonen.

Vedlegg VI

Liste over overtredelser av bestemmelsene i avdeling iv sammenholdt med avdeling III for utstedere av signifikante e-pengetoken

1. Utstederen overtrer artikkel 22 nr. 1 dersom den ikke kvartalsvis oversender til EBA de opplysningene som er omhandlet i første ledd bokstav a)–d) i nevnte nummer, for hvert signifikant e-pengetoken som er uttrykt i en valuta som ikke er en offisiell valuta i en medlemsstat, med en utstedelsesverdi som overstiger 100 000 000 euro.

2. Utstederen overtrer artikkel 23 nr. 1 dersom den ikke slutter å utstede et signifikant e-pengetoken som er uttrykt i en valuta som ikke er en offisiell valuta i en medlemsstat, etter å ha nådd de tersklene som er fastsatt i nevnte nummer, eller dersom den ikke oversender en plan til EBA innen 40 virkedager etter at disse tersklene er nådd, for å sikre at det anslåtte kvartalsvise gjennomsnittsantallet og den gjennomsnittlige samlede verdien av transaksjonene per dag holdes under disse tersklene.

3. Utstederen overtrer artikkel 23 nr. 4 dersom den ikke følger de endringene av planen som er omhandlet i nr. 1 bokstav b) i nevnte artikkel, som kreves av EBA.

4. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 2 i denne forordningen dersom dens ansvarlige kapital ikke består av ren kjernekapital-poster og -instrumenter som er omhandlet i artikkel 26–30 i forordning (EU) nr. 575/2013, etter at fradragene er anvendt fullt ut i henhold til artikkel 36 i nevnte forordning, uten anvendelse av terskelverdiene for unntak i henhold til artikkel 46 nr. 4 og artikkel 48 i nevnte forordning.

5. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 3 dersom den ikke oppfyller EBAs krav om å ha en større ansvarlig kapital, etter den vurderingen som er foretatt i henhold til bokstav a)–g) i nevnte nummer.

6. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 5 dersom den ikke regelmessig foretar stresstesting som tar hensyn til alvorlige, men mulige finansielle stresscenarioer, for eksempel rentesjokk, og ikke-finansielle stresscenarioer, for eksempel operasjonell risiko.

7. Utstederen overtrer artikkel 35 nr. 5 dersom den ikke oppfyller EBAs krav om å ha en større ansvarlig kapital på grunnlag av resultatet av stresstestingen.

8. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 1 dersom den ikke etablerer og til enhver tid opprettholder en eiendelsreserve.

9. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 1 dersom den ikke sikrer at eiendelsreserven settes sammen og forvaltes på en slik måte at de risikoene som er knyttet til den offisielle valutaen som det signifikante e-pengetokenet viser til, er dekket.

10. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 1 dersom den ikke sikrer at eiendelsreserven settes sammen og forvaltes på en slik måte at de likviditetsrisikoene som er knyttet til innehavernes permanente innløsningsrett, håndteres.

11. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 3 dersom den ikke sikrer at eiendelsreserven er operasjonelt atskilt fra utstederens formue og fra eiendelsreserven for andre e-pengetoken.

12. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 6 dersom dens ledelsesorgan ikke sikrer en effektiv og forsvarlig forvaltning av eiendelsreserven.

13. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 6 dersom den ikke sikrer at utstedelsen og innløsningen av det signifikante e-pengetokenet alltid motsvares av en tilsvarende økning eller reduksjon av eiendelsreserven.

14. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 7 dersom den ikke fastsetter eiendelsreservens samlede verdi ut fra markedspriser, og dersom den ikke sikrer at denne samlede verdien alltid minst tilsvarer den samlede verdien av de fordringene som innehavere av det signifikante e-pengetokenet i omløp har overfor utstederen.

15. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 8 dersom den ikke har klare og detaljerte retningslinjer som beskriver stabiliseringsmekanismen for det signifikante e-pengetokenet som oppfyller vilkårene i bokstav a)–g) i nevnte nummer.

16. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 9 dersom den ikke lar det bli foretatt en uavhengig revisjon av eiendelsreserven hver sjette måned etter datoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

17. Utstederen overtrer artikkel 36 nr. 10 dersom den ikke gir EBA melding om resultatet av revisjonen i samsvar med nevnte nummer, eller dersom den ikke offentliggjør resultatet av revisjonen innen to uker etter datoen for meldingen til EBA.

18. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 1 dersom den ikke fastsetter, opprettholder eller gjennomfører retningslinjer og prosedyrer eller inngår, oppdaterer eller gjennomfører avtalefestede ordninger for oppbevaring som sikrer at vilkårene i bokstav a)–e) i nevnte nummer til enhver tid er oppfylt.

19. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 2 dersom den ikke, når den utsteder to eller flere signifikante e-pengetoken, har retningslinjer for oppbevaring for hver gruppe av eiendelsreserver.

20. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 3 dersom den ikke sikrer at reserveeiendelene oppbevares i depot hos en yter av kryptoeiendelstjenester som tilbyr oppbevaring og administrasjon av kryptoeiendeler på vegne av kunder, en kredittinstitusjon eller et verdipapirforetak senest fem virkedager etter datoen for utstedelsen av det signifikante e-pengetokenet.

21. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 4 dersom den ikke utviser all behørig dyktighet, omhu og aktsomhet når den velger ut, utpeker og kontrollerer ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner og verdipapirforetak som er utpekt som depositarer for reserveeiendelene, eller dersom den ikke sikrer at depositaren er en annen juridisk person enn utstederen.

22. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 4 dersom den ikke sikrer at yterne av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonene og verdipapirforetakene som er utpekt som depositarer for reserveeiendelene, har den nødvendige ekspertisen og det nødvendige omdømmet i markedet til å opptre som depositarer for slike reserveeiendeler.

23. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 4 dersom den ikke, i de avtalefestede ordningene med depositarene, sikrer at de reserveeiendelene som oppbevares i depot, beskyttes mot krav fra depositarenes kreditorer.

24. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 5 dersom den ikke, i retningslinjene og prosedyrene for oppbevaring, fastsetter utvelgingskriterier for utpeking av ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak til depositarer for reserveeiendelene, eller dersom den ikke fastsetter prosedyren for å foreta en ny vurdering av slik utpeking.

25. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 5 dersom den ikke regelmessig foretar en ny vurdering av utpekingen av ytere av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjoner eller verdipapirforetak som depositarer for reserveeiendelene, dersom den ikke evaluerer sine eksponeringer mot slike depositarer, eller dersom den ikke løpende overvåker den finansielle situasjonen for slike depositarer.

26. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 6 dersom den ikke sikrer at reserveeiendelene oppbevares i depot i samsvar med første ledd bokstav a)–d) i nevnte nummer.

27. Utstederen overtrer artikkel 37 nr. 7 dersom den ikke utpeker en yter av kryptoeiendelstjenester, en kredittinstitusjon eller et verdipapirforetak som depositar for reserveeiendelene, dokumentert gjennom en avtalefestet ordning, eller dersom den ikke gjennom en slik avtalefestet ordning regulerer den informasjonsstrømmen som er nødvendig for at utstederen av det signifikante e-pengetokenet, yteren av kryptoeiendelstjenester, kredittinstitusjonen og verdipapirforetaket skal kunne utføre sine oppgaver som depositarer.

28. Utstederen overtrer artikkel 38 nr. 1 ved å investere eiendelsreserven i produkter som ikke er svært likvide finansielle instrumenter med minimal markedsrisiko, kredittrisiko og konsentrasjonsrisiko, eller dersom en slik investering ikke kan realiseres raskt med en minimal innvirkning på prisen som resultat.

29. Utstederen overtrer artikkel 38 nr. 3 dersom den ikke i samsvar med artikkel 37 oppbevarer i depot de finansielle instrumentene som eiendelsreserven er investert i.

30. Utstederen overtrer artikkel 38 nr. 4 dersom den ikke bærer all fortjeneste og alt tap samt eventuelle motpartsrisikoer eller operasjonelle risikoer som følger av investeringen av eiendelsreserven.

31. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 1 dersom den ikke har vedtatt, gjennomført eller opprettholdt en lønnspolitikk som fremmer en sunn og effektiv risikostyring av utstedere av signifikante e-pengetoken, og som ikke oppmuntrer til å lempe på risikostandardene.

32. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 2 dersom den ikke sikrer at dens signifikante e-pengetoken kan oppbevares i depot av forskjellige ytere av kryptoeiendelstjenester som har fått tillatelse til å oppbevare og administrere kryptoeiendeler på vegne av kunder, på et rettferdig, rimelig og ikke-diskriminerende grunnlag.

33. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 3 dersom den ikke vurderer eller overvåker likviditetsbehovet for å oppfylle eventuelle krav om innløsning av det signifikante e-pengetokenet framsatt av dens innehavere.

34. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 3 dersom den ikke har fastsatt, opprettholdt eller gjennomført retningslinjer og prosedyrer for likviditetsstyring, eller dersom den ikke med disse retningslinjene og prosedyrene sikrer at reserveeiendelene har en robust likviditetsprofil som gjør det mulig for utstederen av det signifikante e-pengetokenet å fortsette normal drift, også i scenarioer med likviditetsstress.

35. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 4 dersom den ikke regelmessig foretar likviditetsstresstesting eller dersom den ikke skjerper likviditetskravene når EBA anmoder om det på grunnlag av resultatet av slike tester.

36. Utstederen overtrer artikkel 45 nr. 5 dersom den ikke til enhver tid oppfyller kravene til ansvarlig kapital.

37. Utstederen overtrer artikkel 46 nr. 1 dersom den ikke utarbeider og opprettholder en gjenopprettingsplan som inneholder tiltak som utstederen av det signifikante e-pengetokenet skal treffe for igjen å oppfylle de kravene som gjelder for eiendelsreserven, i tilfeller der utstederen ikke oppfyller disse kravene, herunder for å sikre at dens tjenester knyttet til det signifikante e-pengetokenet opprettholdes, en rask gjenopptakelse av driften og at utstederens forpliktelser oppfylles ved hendelser som medfører betydelig risiko for avbrudd i virksomheten.

38. Utstederen overtrer artikkel 46 nr. 1 dersom den ikke utarbeider og opprettholder en gjenopprettingsplan med egnede vilkår og prosedyrer for å sikre rettidig gjennomføring av gjenopprettingstiltak samt et bredt spekter av gjenopprettingsalternativer som angis i tredje ledd bokstav a), b) og c) i nevnte nummer.

39. Utstederen overtrer artikkel 46 nr. 2 dersom den ikke gir EBA og, når det er relevant, sine krisehåndterings- og tilsynsmyndigheter melding om gjenopprettingsplanen innen seks måneder etter datoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

40. Utstederen overtrer artikkel 46 nr. 2 dersom den ikke regelmessig reviderer og oppdaterer gjenopprettingsplanen.

41. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 1 dersom den ikke utarbeider og opprettholder en operativ plan for å støtte en velordnet innløsning av hvert signifikant e-pengetoken.

42. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 2 dersom den ikke har en innløsningsplan som viser at utstederen av det signifikante e-pengetokenet klarer å foreta innløsning av det utestående signifikante e-pengetokenet som er utstedt, uten unødig økonomisk skade for innehaverne av det eller for stabiliteten på markedene for reserveeiendelene.

43. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 2 dersom den ikke har en innløsningsplan som omfatter avtalefestede ordninger, prosedyrer eller systemer, herunder utpeking av en midlertidig administrator, for å sikre en ensartet behandling av alle innehavere av det signifikante e-pengetokenet, og for å sikre at innehaverne av det signifikante e-pengetokenet betales i rett tid med inntekten fra salget av de gjenværende reserveeiendelene.

44. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 2 dersom den ikke har en innløsningsplan som sikrer kontinuitet i all kritisk virksomhet som er nødvendig for en velordnet innløsning, og som utøves av utstederen eller av eventuelle tredjepartsenheter.

45. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 3 dersom den ikke gir EBA melding om innløsningsplanen innen seks måneder etter datoen for tilbudet til offentligheten eller opptaket til handel.

46. Utstederen overtrer artikkel 47 nr. 3 dersom den ikke regelmessig reviderer eller oppdaterer innløsningsplanen.

Vedlegg 2
EØS-komiteens beslutning nr. 41/2025 av 20. februar 2025 om endring av EØS-avtalens vedlegg IX (Finansielle tjenester)

EØS-KOMITEEN HAR –

under henvisning til avtalen om Det europeiske økonomiske samarbeidsområde, heretter kalt EØS-avtalen, særlig artikkel 98,

og ut fra følgende betraktninger:

1) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937[48] , rettet ved EUT L, 2024/90275, 2.5.2024, skal innlemmes i EØS-avtalen.

2) EFTA-statene skal, når de fastsetter hvilke land som skal stå oppført på listen over ikke-samarbeidsvillige jurisdiksjoner i deres nasjonale lovgivning, ta størst mulig hensyn til EUs liste over ikke-samarbeidsvillige jurisdiksjoner for skattemessige formål.

3) EØS-avtalens vedlegg IX bør derfor endres –

TRUFFET DENNE BESLUTNING:

Artikkel 1

I EØS-avtalens vedlegg IX gjøres følgende endringer:

1. I EØS-avtalens vedlegg IX, etter nr. 31q (europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2022/2554), tilføyes følgende:

«31r. 32023 R 1114: Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 om markeder for kryptoeiendeler og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 1095/2010 samt direktiv 2013/36/EU og (EU) 2019/1937 (EUT L 150 av 9.6.2023, s. 40), rettet ved EUT L, 2024/90275, 2.5.2024.

Forordningens bestemmelser skal for denne avtales formål gjelde med følgende tilpasninger:

a) Uten at det berører bestemmelsene i EØS-avtalens protokoll 1, og dersom ikke annet er fastsatt i avtalen, skal betydningen av ordene ‘medlemsstat(er)’ og ‘vedkommende myndigheter’ også omfatte, i tillegg til den betydning de har i forordningen, henholdsvis EFTA-statene og deres vedkommende myndigheter.

b) Dersom ikke annet er fastsatt i denne avtale, skal Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet (ESMA), Den europeiske banktilsynsmyndighet (EBA), Den europeiske sentralbank (ESB) og EFTAs overvåkingsorgan samarbeide, utveksle opplysninger og rådføre seg med hverandre i henhold til forordningen, særlig før tiltak settes i verk.

c) Henvisninger i denne forordningen til den myndighet som er gitt EBA i henhold til artikkel 9 nr. 5 og artikkel 19 i europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010, skal, når det gjelder EFTA-statene, forstås som henvisninger til den myndighet som er gitt EFTAs overvåkingsorgan, i tilfellene fastsatt i og i samsvar med nr. 31g i dette vedlegg.

d) Henvisninger i denne forordningen til den myndighet som er gitt ESMA i henhold til artikkel 9 nr. 5 og artikkel 17 og 19 i europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010, skal, når det gjelder EFTA-statene, forstås som henvisninger til den myndighet som er gitt EFTAs overvåkingsorgan, i tilfellene fastsatt i og i samsvar med nr. 31i i dette vedlegg.

e) ESB skal bistå EFTAs overvåkingsorgan i å utføre sine oppgaver med å avgi uttalelser i henhold til artikkel 17 nr. 5, 20 nr. 5, 24 nr. 2, 24 nr. 3 og 25 nr. 3 og framlegge anslag i henhold til artikkel 22 nr. 5 i denne forordningen. ESB og EFTAs overvåkingsorgan skal ta sikte på å oppnå enighet om en felles holdning med hensyn til uttalelsens innhold.

Dersom det ikke kan oppnås enighet og ESB er uenig i EFTAs overvåkingsorgans uttalelse eller opplysningene om anslagene, kan den framlegge en avvikende uttalelse for EØS-komiteen. I slike tilfeller kan ESBs leder eller EFTAs overvåkingsorgans kollegium anmode avtalepartene om å bringe saken inn for EØS-komiteen, som skal behandle den i samsvar med artikkel 111 i EØS-avtalen, som skal gjelde tilsvarende med nødvendige endringer. Uten hensyn til dette ledd kan en avtalepart til enhver tid på eget initiativ bringe saken inn for EØS-komiteen i samsvar med artikkel 5 eller 111 i EØS-avtalen.

f) Uten hensyn til tilpasning k), l), n), p) og q) skal ESB avgi uttalelser i henhold til artikkel 17 nr. 5, 20 nr. 5, 24 nr. 2, 24 nr. 3 og 25 nr. 3 og framlegge anslag i henhold til artikkel 22 nr. 5 til vedkommende myndigheter i EFTA-statene dersom det eiendelsbaserte tokenet viser til euro. I slike tilfeller skal EFTAs overvåkingsorgan ikke avgi noen uttalelse.

g) Beslutninger, midlertidige beslutninger, anmodninger, tilbakekallinger av beslutninger og andre tiltak fra EFTAs overvåkingsorgan i samsvar med artikkel 43 nr. 2, 44 nr. 3, 56 nr. 1, 57 nr. 3, 103 nr. 1 og 104 nr. 1, artikkel 117, artikkel 122 nr. 1, 123 nr. 3 og 124 nr. 5, artikkel 125 og artikkel 130 nr. 1, 131 nr. 1, 132 nr. 1 og 137 nr. 1 skal uten unødig opphold vedtas basert på utkast utarbeidet av EBA eller ESMA, alt etter hva som er relevant, på eget initiativ eller etter anmodning fra EFTAs overvåkingsorgan.

h) Der forordningen viser til de nasjonale sentralbankene, skal den, når det gjelder Liechtenstein, vise til finansdepartementet i Liechtenstein.

i) I artikkel 6, 19, 51, 67 og 98 skal ordene ‘unionsretten eller nasjonal rett’ erstattes med ‘bestemmelser i EØS-avtalen eller nasjonal rett’, i artikkel 109 skal ordene ‘unionsrett eller nasjonal rett’ erstattes med ‘bestemmelser i EØS-avtalen eller nasjonal rett’, og i artikkel 128 skal ordene ‘relevant unionsrett eller nasjonal rett’ erstattes med ‘relevante bestemmelser i EØS-avtalen eller nasjonal rett’.

j) I artikkel 14 nr. 1 og 34 nr. 6 og nr. 33 i vedlegg V til denne forordningen skal ordene ‘egnede EU-standarder’ erstattes med ‘egnede standarder i henhold til EØS-avtalen’.

k) I artikkel 17 nr. 5:

i) i første ledd skal ordene ‘og, når det gjelder vedkommende myndigheter i EFTA-statene, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’,

ii) i andre og tredje ledd skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

l) I artikkel 20:

i) i nr. 4 skal ordene ‘og, når det gjelder vedkommende myndigheter i EFTA-statene, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’,

ii) i nr. 5 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

m) I artikkel 21 nr. 4 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

n) I artikkel 22 nr. 5 skal ordene ‘eller, når det gjelder vedkommende myndigheter i EFTA-statene, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

o) I artikkel 23 nr. 2 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

p) I artikkel 24 nr. 2 og 3 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

q) I artikkel 25:

i) i nr. 3 første ledd skal ordene ‘eller, når det gjelder vedkommende myndigheter i EFTA-statene, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’,

ii) i nr. 3 andre ledd og i nr. 4 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

r) I artikkel 43 nr. 2, 6 og 7 skal ordene ‘eller, når det gjelder eiendelsbaserte token utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

s) I artikkel 43 nr. 4 skal ordene ‘og, når det gjelder vedkommende myndigheter i EFTA-statene, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

t) I artikkel 43 nr. 5 skal nye ledd lyde:

‘Når det gjelder EFTA-statene, skal EBA, dersom EFTAs overvåkingsorgan fastslår at et eiendelsbasert token oppfyller kriteriene i nr. 1 i samsvar med nr. 2, utarbeide et utkast til beslutning om å klassifisere det eiendelsbaserte tokenet som et signifikant eiendelsbasert token og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet, vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, i tilfellene omhandlet i nr. 4 andre ledd, sentralbanken i den berørte EØS-staten.

Utstedere av slike eiendelsbaserte token, vedkommende myndigheter, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte EØS-staten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om EBAs utkast til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene før den utarbeider et utkast med henblikk på EFTAs overvåkingsorgans beslutning i henhold til nr. 6.’.

u) I artikkel 43 nr. 8:

i) i første ledd skal ordene ‘eller, når det gjelder signifikante eiendelsbaserte token utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) nye ledd skal lyde:

‘Når det gjelder EFTA-statene, skal EBA, dersom EFTAs overvåkingsorgan fastslår at visse eiendelsbaserte token ikke lenger oppfyller kriteriene i nr. 1 i samsvar med nr. 2, utarbeide et utkast til beslutning om ikke lenger å klassifisere de eiendelsbaserte tokenene som signifikante, og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederen av disse eiendelsbaserte tokenene, vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, i tilfellene omhandlet i nr. 4 andre ledd, sentralbanken i den berørte EØS-staten.

Utstedere av slike eiendelsbaserte token, deres vedkommende myndigheter, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte EØS-staten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om EBAs utkast til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene før den utarbeider et utkast til beslutning for EFTAs overvåkingsorgan i henhold til nr. 9.’.

v) I artikkel 43 nr. 9 og 10 skal ordene ‘eller, når det gjelder signifikante eiendelsbaserte token utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

w) I artikkel 44 nr. 1 skal ordene ‘og, når det gjelder vedkommende myndigheter i EFTA-statene, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

x) I artikkel 44 nr. 2 skal nye ledd lyde:

‘Når det gjelder EFTA-statene, skal EBA innen 20 virkedager etter meldingen omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen utarbeide et utkast til beslutning med sin uttalelse basert på virksomhetsplanen, om hvorvidt det eiendelsbaserte tokenet oppfyller eller sannsynligvis oppfyller minst tre av kriteriene i artikkel 43 nr. 1, og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederen av det eiendelsbaserte tokenet, vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, EFTAs overvåkingsorgan og sentralbanken i EFTA-staten der utstederen som inngir søknad, er etablert, og, i tilfellene omhandlet i artikkel 43 nr. 4 andre ledd, sentralbanken i den berørte EØS-staten.

Vedkommende myndigheter for utstedere av slike eiendelsbaserte token, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte EØS-staten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene før den utarbeider et utkast til beslutning for EFTAs overvåkingsorgan i henhold til nr. 3.’.

y) I artikkel 44 nr. 3 skal ordene ‘eller, når det gjelder eiendelsbaserte token utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

z) I artikkel 44 nr. 4 skal ordene ‘eller, når det gjelder signifikante eiendelsbaserte token utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

za) I artikkel 45 nr. 4 skal ordene ‘eller, når det gjelder utstedere av signifikante eiendelsbaserte token etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zb) I artikkel 56 nr. 1, 5 og 6 skal ordene ‘eller, når det gjelder e-pengetoken utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zc) I artikkel 56 nr. 3 skal ordene ‘og, når det gjelder vedkommende myndigheter i EFTA-statene, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’.

zd) I artikkel 56 nr. 4 skal nye ledd lyde:

‘Når det gjelder EFTA-statene, skal EBA, dersom EFTAs overvåkingsorgan fastslår at et e-pengetoken oppfyller kriteriene i artikkel 43 nr. 1 i samsvar med nr. 1 i denne artikkelen, utarbeide et utkast til beslutning om å klassifisere e-pengetokenet som et signifikant e-pengetoken og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederen av e-pengetokenet, vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, i tilfellene omhandlet i nr. 3 andre ledd, sentralbanken i den berørte EØS-staten.

Utstedere av slike e-pengetoken, vedkommende myndigheter, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte EØS-staten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene før den utarbeider et utkast med henblikk på EFTAs overvåkingsorgans beslutning i henhold til nr. 5.’.

ze) I artikkel 56 nr. 7 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zf) I artikkel 56 nr. 8:

i) i første ledd skal ordene ‘eller, når det gjelder signifikante e-pengetoken utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) nye ledd skal lyde:

‘Når det gjelder EFTA-statene, skal EBA, dersom EFTAs overvåkingsorgan fastslår at visse e-pengetoken ikke lenger oppfyller kriteriene i artikkel 43 nr. 1 i samsvar med nr. 1 i denne artikkelen, utarbeide et utkast til beslutning om ikke lenger å klassifisere e-pengetokenet som et signifikant e pengetoken og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederen av disse e-pengetokenene, vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, i tilfellene omhandlet i nr. 3 andre ledd, til ESB eller sentralbanken i den berørte EØS-staten.

Utstedere av slike e-pengetoken, vedkommende myndigheter, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og sentralbanken i den berørte EØS-staten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om EBAs utkast til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene før den utarbeider et utkast med henblikk på EFTAs overvåkingsorgans beslutning i henhold til nr. 9.’.

zg) I artikkel 56 nr. 9 og 10 skal ordene ‘eller, når det gjelder signifikante e-pengetoken utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zh) I artikkel 57:

i) i nr. 1 skal ordene ‘og, når det gjelder vedkommende myndigheter i EFTA-statene, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESB’,

ii) i nr. 2 skal nye ledd lyde:

‘Når det gjelder EFTA-statene, skal EBA innen 20 virkedager etter datoen for meldingen omhandlet i nr. 1 i denne artikkelen utarbeide et utkast til beslutning med sin uttalelse basert på utstederens virksomhetsplan, om hvorvidt e-pengetokenet oppfyller eller sannsynligvis oppfyller minst tre av kriteriene i artikkel 43 nr. 1, og gi melding om dette utkastet til beslutning til utstederen av e-pengetokenet, vedkommende myndighet i utstederens hjemstat, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, i tilfellene omhandlet i artikkel 56 nr. 3 andre ledd, sentralbanken i den berørte EØS-staten.

Vedkommende myndigheter for utstedere av slike e-pengetoken, EFTAs overvåkingsorgan, ESB og, dersom det er relevant, sentralbanken i den berørte EØS-staten skal innen 20 virkedager etter datoen for meldingen om dette utkastet til beslutning inngi skriftlige merknader og kommentarer. EBA skal ta behørig hensyn til disse merknadene før den utarbeider et utkast med henblikk på EFTAs overvåkingsorgans beslutning i henhold til nr. 3.’,

iii) i nr. 3 skal ordene ‘eller, når det gjelder e-pengetoken utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

iv) i nr. 4 skal ordene ‘eller av EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordene ‘av EBA’,

v) i nr. 4 skal ordene ‘eller, når det gjelder utstedere av et signifikant e-pengetoken, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordene ‘til EBA’,

vi) i nr. 5 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zi) I artikkel 59 nr. 2 skal andre punktum lyde:

‘Deres faktiske ledelse skal være i EØS, og minst ett av styremedlemmene skal være bosatt i EØS eller i Sveits.’.

zj) I artikkel 73 nr. 1 skal ordene ‘Unionens standarder for vern av personopplysninger’ erstattes med ‘standardene for vern av personopplysninger i henhold til EØS-avtalen’.

zk) I artikkel 95:

i) i nr. 1 skal ordene ‘og EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESMA’,

ii) i nr. 4 skal ordene ‘og, når en vedkommende myndighet i en EFTA-stat er involvert, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordene ‘ESB og ESMA’,

iii) i nr. 5 skal ordene ‘eller, dersom det gjelder et tilsyn eller en undersøkelse i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordene ‘ESMA’ og ‘EBA’.

zl) I artikkel 100 skal ordene ‘unionsregelverket eller nasjonal lovgivning’ erstattes med ordene ‘bestemmelser i EØS-avtalen eller nasjonal lovgivning’.

zm) I artikkel 103, 104 og 105 skal ordet ‘unionsretten’ erstattes med ordet ‘EØS-avtalen’.

zn) I artikkel 103 nr. 1 til 7 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESMA’.

zo) I artikkel 104 nr. 1 til 7 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zp) I artikkel 110:

i) i nr. 4 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, av EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordene ‘eget initiativ’,

ii) i nr. 5 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘ESMA’.

zq) I artikkel 111:

i) i nr. 1, når det gjelder EFTA-statene, skal ordene ‘innen 30. juni 2024’ forstås som ‘innen 30. juni 2025’,

ii) i nr. 3 skal ordene ‘relevant unionsrett’ erstattes med ordene ‘relevante bestemmelser i EØS-avtalen’.

zr) I artikkel 117:

i) i nr. 1 første ledd skal ordene ‘eller, når det gjelder signifikante eiendelsbaserte token utstedt av en utsteder etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgans’ tilføyes etter ordet ‘EBAs’,

ii) i nr. 1 andre ledd og i nr. 3, 4 og 5 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zs) I artikkel 119 nr. 2:

i) ny bokstav skal lyde:

‘n) EFTAs overvåkingsorgan.’,

ii) nytt ledd skal lyde:

‘EFTAs overvåkingsorgans deltakelse i kollegiene skal, i saker som gjelder utstedere av signifikante eiendelsbaserte token eller signifikante e-pengetoken som er etablert utenfor EFTA-statene, være på frivillig grunnlag.’.

zt) I artikkel 120 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zu) I artikkel 121 skal ordene ‘eller EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zv) I artikkel 122:

i) ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ skal tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) når det gjelder EFTA-statene, skal nr. 3 bokstav g) lyde:

‘opplyse om retten til å bringe beslutningen inn for EFTA-domstolen i samsvar med artikkel 36 i avtalen mellom EFTA-statene om opprettelse av et overvåkingsorgan og en domstol.’.

zw) I artikkel 123:

i) i nr. 1 skal ordene ‘eller, dersom det gjelder en utsteder etablert i en EFTA-stat som er gjenstand for en undersøkelse, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) i nr. 1 skal nytt ledd lyde:

‘Tjenestemenn og andre personer med fullmakt fra EBA skal ha myndighet til å bistå EFTAs overvåkingsorgan i å utføre sine oppgaver i henhold til denne artikkelen og ha rett til å delta i undersøkelser etter anmodning fra EBA.’,

iii) når det gjelder EFTA-statene, skal ordet ‘EBA’ i nr. 2, 3, 4, 5 og 6 og i nr. 7 første punktum forstås som ‘EFTAs overvåkingsorgan’,

iv) når det gjelder EFTA-statene, skal nr. 3 andre punktum lyde:

‘Beslutningen skal angi undersøkelsens gjenstand og formål, de tvangsmulktene som er fastsatt i artikkel 132, og retten til å bringe beslutningen inn for EFTA-domstolen i samsvar med artikkel 36 i avtalen mellom EFTA-statene om opprettelse av et overvåkingsorgan og en domstol.’,

v) når det gjelder EFTA-statene, skal ordene ‘EBAs saksmappe’ i nr. 7 andre punktum forstås som ‘EBAs og EFTAs overvåkingsorgans saksmappe’,

vi) når det gjelder EFTA-statene, skal nr. 7 tredje punktum lyde:

‘Lovligheten av EFTAs overvåkingsorgans beslutning kan innklages bare for EFTA-domstolen i samsvar med avtalen mellom EFTA-statene om opprettelse av et overvåkingsorgan og en domstol.’.

zx) I artikkel 124:

i) i nr. 1 skal ordene ‘eller, dersom det gjelder utstedere etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) i nr. 1 skal nytt ledd lyde:

‘EFTAs overvåkingsorgan skal uten unødig opphold videresende opplysninger innhentet i henhold til denne artikkelen til ESMA.’,

iii) når det gjelder EFTA-statene, skal ordet ‘EBA’ i nr. 2 til 10 og i nr. 11 første punktum forstås som ‘EFTAs overvåkingsorgan’,

iv) i nr. 2 skal nytt ledd lyde:

‘Tjenestemenn og andre personer med fullmakt fra EBA skal ha myndighet til å bistå EFTAs overvåkingsorgan i utføringen av sine oppgaver i henhold til denne artikkelen, og ha rett til å delta i stedlige tilsyn etter anmodning fra EBA.’,

v) når det gjelder EFTA-statene, skal nr. 5 andre punktum lyde:

«Beslutningen skal angi undersøkelsens gjenstand og formål, fastsette datoen da det skal innledes og angi de tvangsmulktene som er fastsatt i artikkel 132, samt retten til å bringe beslutningen inn for EFTA-domstolen i samsvar med artikkel 36 i avtalen mellom EFTA-statene om opprettelse av et overvåkingsorgan og en domstol.»,

vi) når det gjelder EFTA-statene, skal ordene ‘EBAs saksmappe’ i nr. 11 andre punktum forstås som ‘EBAs og EFTAs overvåkingsorgans saksmappe’,

vii) når det gjelder EFTA-statene, skal nr. 11 tredje punktum lyde:

‘Lovligheten av EFTAs overvåkingsorgans beslutning kan innklages bare for EFTA-domstolen i samsvar med avtalen mellom EFTA-statene om opprettelse av et overvåkingsorgan og en domstol.’.

zy) I artikkel 125:

i) ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ skal tilføyes etter første forekomst av ordet ‘EBA’,

ii) ordene ‘og EFTAs overvåkingsorgan’ skal tilføyes etter de øvrige forekomstene av ordet ‘EBA’.

zz) I artikkel 128 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.

zza) I artikkel 129:

i) ordene ‘, EFTAs overvåkingsorgan’ skal tilføyes etter første forekomst av ordet ‘EBA’,

ii) ordene ‘, for EFTAs overvåkingsorgan’ skal tilføyes etter andre forekomst av ordet ‘EBA’,

iii) ordene ‘eller EFTAs overvåkingsorgan’ skal tilføyes etter tredje og fjerde forekomst av ordet ‘EBA’.

zzb) I artikkel 130:

i) i nr. 1 skal ordene ‘eller, dersom det gjelder en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token som er etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) i nr. 2 skal ordene ‘eller, dersom det gjelder en utsteder av et signifikant e-pengetoken som er etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

iii) i nr. 3, når det gjelder EFTA-statene, skal ordet ‘EBA’ forstås som ‘EFTAs overvåkingsorgan’,

iv) i nr. 4 og 5 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

v) i nr. 6 skal nytt ledd lyde:

‘EFTAs overvåkingsorgan skal uten unødig opphold gi melding om ethvert tiltak som treffes i henhold til nr. 1 eller 2, til utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet etablert i en EFTA-stat som er ansvarlig for overtredelsen, og gi vedkommende myndigheter, EBA og Kommisjonen melding om dette tiltaket. EBA og EFTAs overvåkingsorgan skal offentliggjøre enhver slik beslutning på sitt nettsted innen ti virkedager etter den datoen da beslutningen ble vedtatt, med mindre en slik offentliggjøring vil sette den finansielle stabiliteten i alvorlig fare eller påføre de berørte partene uforholdsmessig stor skade. En slik offentliggjøring skal ikke inneholde personopplysninger.’,

vi) i nr. 7 skal nytt ledd lyde:

‘EBAs og EFTAs overvåkingsorgans offentliggjøring av EFTAs overvåkingsorgans beslutninger nevnt i nr. 6 skal omfatte følgende erklæringer:

a) En erklæring som bekrefter at personen som er ansvarlig for overtredelsen, har rett til å klage beslutningen inn for EFTA-domstolen.

b) Dersom det er relevant, en erklæring som bekrefter at en klage er inngitt, med angivelse av at klagen ikke har oppsettende virkning.

c) En erklæring som bekrefter at EFTA-domstolen kan utsette anvendelsen av den påklagede beslutningen i samsvar med artikkel 40 i avtalen mellom EFTA-statene om opprettelse av et overvåkingsorgan og en domstol.’.

zzc) I artikkel 131:

i) i nr. 1 skal ordene ‘eller, dersom det gjelder en utsteder av et signifikant eiendelsbasert token eller av et signifikant e-pengetoken som er etablert i en EFTA-stat, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) i nr. 2 skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter første forekomst av ordet ‘EBA’,

iii) i nr. 2 skal ordene ‘og, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter andre forekomst av ordet ‘EBA’.

zzd) I artikkel 132:

i) ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ skal tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgans beslutning’ skal tilføyes etter ordene ‘EBAs beslutning’.

zze) I artikkel 133:

i) i nr. 1 skal ordene ‘og EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) i nr. 4 skal nytt ledd lyde:

‘EFTA-statenes faste komité skal avgjøre fordelingen av beløpene for overtredelsesgebyrer og tvangsmulkter innkrevd av EFTAs overvåkingsorgan.’,

iii) i nr. 5 skal nytt ledd lyde:

‘Dersom beslutningen om ikke å ilegge overtredelsesgebyrer eller tvangsmulkter treffes av EFTAs overvåkingsorgan, skal EFTAs overvåkingsorgan underrette EFTA-statenes faste komité og vedkommende myndigheter i den berørte EFTA-staten og begrunne sin beslutning.’.

zzf) I artikkel 134:

i) i nr. 1 skal nytt ledd lyde:

‘Dersom EFTAs overvåkingsorgan i forbindelse med utførelsen av sine oppgaver i henhold til artikkel 117 anser at det er klare og påviselige grunner til å mistenke at det har vært begått eller vil bli begått en overtredelse som angitt i vedlegg V eller VI, skal EFTAs overvåkingsorgan utpeke en uavhengig gransker innenfor EFTAs overvåkingsorgan til å undersøke saken etter samråd med EBA. Granskeren skal ikke være innblandet eller ha vært direkte eller indirekte innblandet i tilsynet med de berørte utstederne av signifikante eiendelsbaserte token eller utstederne av signifikante e-pengetoken og skal utføre sine oppgaver uavhengig av EFTAs overvåkingsorgans kollegium og EBA.’,

ii) i nr. 4, 5 og 7, når det gjelder EFTA-statene, skal ordene ‘og EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’,

iii) i nr. 7 og 9 skal ordene ‘eller EFTAs overvåkingsorgans’ tilføyes etter ordet ‘EBAs’,

iv) i nr. 8, når det gjelder EFTA-statene, skal teksten etter ordene ‘artikkel 135,’ lyde:

‘skal EFTAs overvåkingsorgan avgjøre om utstederen av det signifikante eiendelsbaserte tokenet eller utstederen av det signifikante e-pengetokenet som er gjenstand for undersøkelsen, har begått en overtredelse som er angitt i vedlegg V eller VI, og i slike tilfeller treffe et tilsynstiltak i samsvar med artikkel 130 eller ilegge et overtredelsesgebyr i samsvar med artikkel 131.

EFTAs overvåkingsorgan skal framlegge for EBA alle opplysninger og saksdokumenter som er nødvendige for å oppfylle forpliktelsen i henhold til dette nummeret.’,

v) i nr. 11, når det gjelder EFTA-statene, skal ordet ‘EBA’ forstås som ‘EFTAs overvåkingsorgan’.

zzg) I artikkel 135:

i) i nr. 1 skal nye ledd lyde:

‘Før EBA utarbeider et utkast for EFTAs overvåkingsorgan i henhold til artikkel 130, 131 eller 132, skal den gi de personene undersøkelsen gjelder, mulighet til å bli hørt om resultatene. EBA skal basere sine utkast bare på de resultatene som de personene undersøkelsen gjelder, har hatt mulighet til å uttale seg om.

EFTAs overvåkingsorgan skal basere sine beslutninger i henhold til artikkel 130, 131 eller 132 bare på de resultatene som de personene saken gjelder, har hatt mulighet til å uttale seg om.’,

ii) i nr. 2 skal nytt ledd lyde:

‘Nr. 1 andre og tredje ledd får ikke anvendelse dersom hastetiltak er nødvendige for å hindre at den finansielle stabiliteten eller kryptoeiendelsinnehaverne, særlig ikke-profesjonelle innehavere, påføres betydelig og umiddelbar skade. I slike tilfeller kan EFTAs overvåkingsorgan treffe en midlertidig beslutning, og de de berørte personene skal gis mulighet til å uttale seg så snart som mulig etter at beslutningen er truffet.’,

iii) i nr. 3 skal ordene ‘EBAs saksmappe’ erstattes med ordene ‘EBAs og EFTAs overvåkingsorgans saksmappe’,

iv) i nr. 3 skal ordene ‘EBAs interne forberedende dokumenter’ erstattes med ordene ‘EBAs og EFTAs overvåkingsorgans interne forberedende dokumenter’.

zzh) I artikkel 137 nr. 1 skal nye ledd lyde:

‘Med hensyn til utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken som er etablert i en EFTA-stat, skal EFTAs overvåkingsorgan kreve avgifter på samme grunnlag som avgifter som kreves av andre utstedere av signifikante eiendelsbaserte token og utstedere av signifikante e-pengetoken i samsvar med denne forordningen og med den delegerte rettsakten nevnt i nr. 3.

Beløpene som kreves inn av EFTAs overvåkingsorgan i samsvar med dette nummeret, skal overføres til EBA uten unødig opphold.’.

zzi) I artikkel 138:

i) ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ skal tilføyes etter ordet ‘EBA’,

ii) nytt nummer skal lyde:

‘5. Før en oppgave delegeres, skal EFTAs overvåkingsorgan og EBA rådføre seg med hverandre.’.

zzj) I artikkel 149:

i) i nr. 1 skal ordene ‘, eller på en dato utpekt i henhold til nasjonal lovgivning som ikke skal være senere enn tolv måneder etter ikrafttredelsesdatoen for EØS-komiteens beslutning nr. [nn/åååå] av [måned/år] (denne beslutningen)’ tilføyes etter ordet ‘tidende’,

ii) i nr. 2 skal ordene ‘30. desember 2024’ forstås som ‘ikrafttredelsesdatoen for EØS-komiteens beslutning nr. [nn/åååå] av [måned/år] (denne beslutningen) eller en dato utpekt i henhold til nasjonal lovgivning som ikke skal være senere enn tolv måneder etter ikrafttredelsesdatoen for EØS-komiteens beslutning nr. [nn/åååå] av [måned/år] (denne beslutningen)’,

iii) med hensyn til EFTA-statene får nr. 3 og 4 ikke anvendelse.

zzk) I nr. 76 i vedlegg V og nr. 35 i vedlegg VI skal ordene ‘eller, dersom det er relevant, EFTAs overvåkingsorgan’ tilføyes etter ordet ‘EBA’.»

2. I EØS-avtalens vedlegg IX nr. 14 (europaparlaments- og rådsdirektiv 2013/36/EU), 31g (europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010) og 31i (europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010) skal nytt strekpunkt lyde:

«– 32023 R 1114: Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2023/1114 av 31. mai 2023 (EUT L 150 av 9.6.2023, s. 40), rettet ved EUT L, 2024/90275, 2.5.2024.»

Artikkel 2

Teksten til forordning (EU) 2023/1114, rettet ved EUT L, 2024/90275, 2.5.2024, på islandsk og norsk, som vil bli kunngjort i EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende, skal gis gyldighet.

Artikkel 3

Denne beslutning trer i kraft den fjortende dagen etter at alle meddelelser etter EØS-avtalens artikkel 103 nr. 1 er inngitt[49] .

Artikkel 4

Denne beslutning skal kunngjøres i EØS-avdelingen av og EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende.

Utferdiget i Brussel 20. februar 2025.

For EØS-komiteen

Formann

Nicolas von Lingen

EØS-komiteens

sekretærer

Knut Hermansen

Fotnoter

1)

EUT C 152 av 29.4 2021, s. 1.

2)

EUT C 155 av 30.4.2021, s. 31.

3)

Europaparlamentets holdning av 20. april 2023 (ennå ikke offentliggjort i EUT) og rådsbeslutning av 16. mai 2023.

4)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/65/EU av 15. mai 2014 om markeder for finansielle instrumenter og om endring av direktiv 2002/92/EF og direktiv 2011/61/EU (EUT L 173 av 12.6.2014, s. 349).

5)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010 av 24. november 2010 om opprettelse av en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet), om endring av beslutning nr. 716/2009/EF og om oppheving av kommisjonsbeslutning 2009/77/EF (EUT L 331 av 15.12.2010, s. 84).

6)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010 av 24. november 2010 om opprettelse av en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet), om endring av beslutning nr. 716/2009/EF og om oppheving av kommisjonsbeslutning 2009/78/EF (EUT L 331 av 15.12.2010, s. 12).

7)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/49/EU av 16. april 2014 om innskuddsgarantiordninger (EUT L 173 av 12.6.2014, s. 149).

8)

Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2015/2366 av 25. november 2015 om betalingstjenester i det indre marked, om endring av direktiv 2002/65/EF, 2009/110/EF og 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 1093/2010 og om oppheving av direktiv 2007/64/EF (EUT L 337 av 23.12.2015, s. 35).

9)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/2402 av 12. desember 2017 om fastsettelse av en generell ramme for verdipapirisering og en særskilt ramme for enkel, gjennomsiktig og standardisert verdipapirisering, og om endring av direktiv 2009/65/EF, 2009/138/EF og 2011/61/EU og forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 347 av 28.12.2017, s. 35).

10)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/110/EU av 16. september 2009 om adgang til å starte og utøve virksomhet som e-pengeforetak og om tilsyn med slik virksomhet, om endring av direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og om oppheving av direktiv 2000/46/EF (EUT L 267 av 10.10.2009, s. 7).

11)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1094/2010 av 24. november 2010 om opprettelse av en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske tilsynsmyndighet for forsikring og tjenestepensjoner), om endring av beslutning nr. 716/2009/EF og om oppheving av kommisjonsbeslutning 2009/79/EF (EUT L 331 av 15.12.2010, s. 48).

12)

Rådsforordning (EU) nr. 1024/2013 av 15. oktober 2013 om tildeling av særskilte oppgaver til Den europeiske sentralbank i forbindelse med politikken for tilsyn med kredittinstitusjoner (EUT L 287 av 29.10.2013, s. 63).

13)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2013/36/EU av 26. juni 2013 om adgang til å utøve virksomhet som kredittinstitusjon og om tilsyn med kredittinstitusjoner, om endring av direktiv 2002/87/EF og om oppheving av direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 av 27.6.2013, s. 338).

14)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2005/29/EF av 11. mai 2005 om foretaks urimelige handelspraksis overfor forbrukere på det indre marked og om endring av rådsdirektiv 84/450/EØF, europaparlaments- og rådsdirektiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149 av 11.6.2005, s. 22).

15)

Rådsdirektiv 93/13/EØF av 5. april 1993 om urimelige vilkår i forbrukeravtaler (EFT L 95 av 21.4.1993, s. 29).

16)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/65/EF av 23. september 2002 om fjernsal av finansielle tenester til forbrukarar, og om endring av rådsdirektiv 90/619/EØF og av direktiv 97/7/EF og 98/27/EF (EFT L 271 av 9.10.2002, s. 16).

17)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 575/2013 av 26. juni 2013 om kapitalkrav for kredittinstitusjoner og om endring av forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 av 27.6.2013, s. 1).

18)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2014/59/EU av 15. mai 2014 om fastsettelse av en ramme for gjenoppretting og krisehåndtering av kredittinstitusjoner og verdipapirforetak og om endring av rådsdirektiv 82/891/EØF, europaparlaments- og rådsdirektiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU og europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 173 av 12.6.2014, s. 190).

19)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 806/2014 av 15. juli 2014 om fastsettelse av ensartede regler og en ensartet framgangsmåte for krisehåndtering av kredittinstitusjoner og visse verdipapirforetak innenfor rammen av en felles krisehåndteringsordning og et felles krisehåndteringsfond og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010 (EUT L 225 av 30.7.2014, s. 1).

20)

Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2015/849 av 20. mai 2015 om tiltak for å hindre at finanssystemet brukes til hvitvasking av penger eller finansiering av terrorisme, om endring av europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 648/2012 og om oppheving av europaparlaments- og rådsdirektiv 2005/60/EF og kommisjonsdirektiv 2006/70/EF (EUT L 141 av 5.6.2015, s. 73).

21)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 596/2014 av 16. april 2014 om markedsmisbruk (markedsmisbruksforordningen) og om oppheving av europaparlaments- og rådsdirektiv 2003/6/EF og kommisjonsdirektiv 2003/124/EF, 2003/125/EF og 2004/72/EF (EUT L 173 av 12.6.2014, s. 1).

22)

EUT L 123 av 12.5.2016, s. 1.

23)

Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2019/1937 av 23. oktober 2019 om vern av personer som rapporterer om overtredelser av unionsretten (EUT L 305 av 26.11.2019, s. 17).

24)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2016/679 av 27. april 2016 om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger samt om oppheving av direktiv 95/46/EF (generell personvernforordning) (EUT L 119 av 4.5.2016, s. 1).

25)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2018/1725 av 23. oktober 2018 om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger i Unionens institusjoner, organer, kontorer og byråer og om fri utveksling av slike opplysninger samt om oppheving av forordning (EF) nr. 45/2001 og beslutning nr. 1247/2002/EF (EUT L 295 av 21.11.2018, s. 39).

26)

EUT C 337 av 23.8.2021, s. 4.

27)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/138/EF av 25. november 2009 om adgang til å starte og utøve virksomhet innen forsikring og gjenforsikring (Solvens II) (EUT L 335 av 17.12.2009, s. 1).

28)

Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2016/2341 av 14. desember 2016 om virksomheten til og tilsynet med tjenestepensjonsforetak (EUT L 354 av 23.12.2016, s. 37).

29)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2019/1238 av 20. juni 2019 om et felleseuropeisk individuelt pensjonsprodukt (PEPP-produkt) (EUT L 198 av 25.7.2019, s. 1).

30)

Europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 883/2004 av 29. april 2004 om koordinering av trygdeordninger (EUT L 166 av 30.4.2004, s. 1).

31)

Europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 987/2009 av 16. september 2009 om fastsettelse av nærmere regler for gjennomføring av forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering av trygdeordninger (EUT L 284 av 30.10.2009, s. 1).

32)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/109/EF av 15. desember 2004 om harmonisering av innsynskrav med hensyn til opplysninger om utstedere av verdipapirer som er opptatt til notering på et regulert marked, og om endring av direktiv 2001/34/EF (EUT L 390 av 31.12.2004, s. 38).

33)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/65/EF av 13. juli 2009 om samordning av lover og forskrifter om foretak for kollektiv investering i omsettelige verdipapirer (UCITS) (EUT L 302 av 17.11.2009, s. 32).

34)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/61/EU av 8. juni 2011 om forvaltere av alternative investeringsfond og om endring av direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF og forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010 (EUT L 174 av 1.7.2011, s. 1).

35)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 97/9/EF av 3. mars 1997 om erstatningsordninger for investorer (EFT L 84 av 26.3.1997, s. 22).

36)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/1129 av 14. juni 2017 om det prospektet som skal offentliggjøres når verdipapirer tilbys offentligheten eller opptas til handel på et regulert marked, og om oppheving av direktiv 2003/71/EF (EUT L 168 av 30.6.2017, s. 12).

37)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2022/2554 av 14. desember 2022 om digital operasjonell motstandsdyktighet for finanssektoren og om endring av forordning (EF) nr. 1060/2009, (EU) nr. 648/2012, (EU) nr. 600/2014, (EU) nr. 909/2014 og (EU) 2016/1011 (EUT L 333 av 27.12.2022, s. 1).

38)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2017/1131 av 14. juni 2017 om pengemarkedsfond (EUT L 169 av 30.6.2017, s. 8).

39)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/47/EF av 6. juni 2002 om avtaler om finansiell sikkerhetsstillelse (EFT L 168 av 27.6.2002, s. 43).

40)

Kommisjonsdirektiv 2006/73/EF av 10. august 2006 om gjennomføring av europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/39/EF med hensyn til organisatoriske krav til og vilkår for drift av verdipapirforetak samt definisjon av begreper for nevnte direktivs formål (EUT L 241 av 2.9.2006, s. 26).

41)

Delegert kommisjonsforordning (EU) nr. 2015/61 av 10. oktober 2014 om utfylling av europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 575/2013 med hensyn til krav til likviditetsreserve for kredittinstitusjoner (EUT L 11 av 17.1.2015, s. 1).

42)

Europaparlaments- og rådsdirektiv 2013/34/EU av 26. juni 2013 om årsregnskaper, konsernregnskaper og tilhørende rapporter for visse typer foretak, om endring av europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/43/EF og om oppheving av rådsdirektiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 av 29.6.2013, s. 19).

43)

Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2022/1925 av 14. september 2022 om åpne og rettferdige markeder i den digitale sektoren og om endring av direktiv (EU) 2019/1937 og (EU) 2020/1828 (forordningen om digitale markeder) (EUT L 265 av 12.10.2022, s. 1).

44)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2021/23 av 16. desember 2020 om en ramme for gjenoppretting og krisehåndtering av sentrale motparter og om endring av europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010, (EU) nr. 648/2012, (EU) nr. 600/2014, (EU) nr. 806/2014 og (EU) 2015/2365 og europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2007/36/EF, 2014/59/EU og (EU) 2017/1132 (EUT L 22 av 22.1.2021, s. 1).

45)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 909/2014 av 23. juli 2014 om forbedring av verdipapiroppgjør i Den europeiske union og om verdipapirsentraler samt om endring av direktiv 98/26/EF og 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 236/2012 (EUT L 257 av 28.8.2014, s. 1).

46)

Europaparlaments- og rådsforordning (EU) 2019/2033 av 27. november 2019 om kapitalkrav for verdipapirforetak og om endring av forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 575/2013, (EU) nr. 600/2014 og (EU) nr. 806/2014 (EUT L 314 av 5.12.2019, s. 1).

47)

Europaparlaments- og rådsdirektiv (EU) 2019/2034 av 27. november 2019 om tilsyn med verdipapirforetak og om endring av direktiv 2002/87/EF, 2009/65/EF, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU og 2014/65/EU (EUT L 314 av 5.12.2019, s. 64).

48)

EUT L 150 av 9.6.2023, s. 40.

49)

[Ingen forfatningsrettslige krav angitt.] [Forfatningsrettslige krav angitt.]