Prop. 124 LS

(2021–2022)
Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak og stortingsvedtak)

Endringer i lov om europeiske selskaper (SE-loven) og lov om europeiske samvirkeforetak (SCE-loven) mv. (forskriftshjemler for saksbehandlingsregler) og samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 113/2020 om endring av EØS-avtalens vedlegg XXII (Selskapsrett)

Tilråding fra Nærings- og fiskeridepartementet 3. juni 2022, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Støre)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Proposisjonens hovedinnhold

Nærings- og fiskeridepartementet legger i denne proposisjonen frem forslag til endringer i lov 1. april 2005 nr. 14 om europeiske selskaper ved gjennomføring av EØS-avtalen vedlegg XXII nr. 10a (rådsforordning (EF) nr. 2157/2001) (SE-loven) og lov 30. juni 2006 nr. 50 om europeiske samvirkeforetak ved gjennomføring av EØS-avtalen vedlegg XXII nr. 10c (rådsforordning (EF) nr. 1435/2003) (SCE-loven). De to lovene regulerer henholdsvis europeiske selskaper (SE-selskaper) og europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak). SE-selskaper har likhetstrekk med allmennaksjeselskaper. SCE-foretak har likhetstrekk med samvirkeforetak. Foretaksformene er opprettet for å lette organisering av virksomhet over landegrensene, og har sin bakgrunn i hver sin forordning.[1] Foretaksformene er ikke knyttet til en spesiell type virksomhet.

EU vedtok i 2020 en rådsforordning[2] (Rådsforordningen) som ga SE-selskaper og SCE-foretak utsatt frist for å avholde generalforsamling for å vedta 2019-årsregnskapet. Rådsforordningen har ikke hatt praktisk betydning for norske SE-selskaper eller SCE-foretak. Departementet foreslår at Stortinget gir samtykke til at Rådsforordningen innlemmes i EØS-avtalen. Rådsforordningen er nærmere omtalt i kapittel 2. Bakgrunn og vurderinger knyttet til Stortingets samtykke er behandlet i kapittel 5.

SE-loven og SCE-loven inneholder bestemmelser om at lovgivning som gjelder for allmennaksjeselskaper og samvirkeforetak også skal gjelde for henholdsvis SE-selskaper og SCE-foretak. Lovene inneholder også en forskriftshjemmel slik at Kongen kan avklare eventuell tvil om forholdet mellom SE-loven eller SCE-loven, relevant forordning og annen lovgivning. Departementet foreslår at denne forskriftshjemmelen utvides, slik at Kongen også kan gi regler for å tilpasse regelverk til SE-selskaper eller SCE-foretak. Det kan for eksempel være nødvendig å tilpasse saksbehandlingsregler som gjelder for allmennaksjeselskaper eller for samvirkeforetak slik at saksbehandlingsreglene er egnet for organene i SE-selskaper eller SCE-foretak.

Nærings- og fiskeridepartementet foreslår også å ta inn nye forskriftshjemler i SE-loven og SCE-loven som gjør det mulig å gi nærmere regler for SE-selskaper og SCE-foretak i forskrift. Formålet er å gjøre det mulig å gjennomføre midlertidige unntak fra SE-forordningen og SCE-forordningen i forskrift, og å kunne gjennomføre visse andre EØS-forpliktelser i forskrift.

Forslag til forskriftshjemler er nærmere behandlet i kapittel 3.

I proposisjonen foreslås det også retting av feil m.m. i SE-loven og 10 andre lover som hører under Nærings- og fiskeridepartementet. Rettelsene er av ulik art. I noen tilfeller har lovteksten blitt utdatert som følge av endringer i andre lover. I andre tilfeller dreier det seg om redaksjonelle feil eller inkurier. Forslagene er nærmere omtalt i kapittel 4.

Lovforslagene antas ikke å ha økonomiske eller administrative konsekvenser av betydning for næringslivet eller offentlige myndigheter. Det vises til omtalen i kapittel 6.

2 Bakgrunn

2.1 Rådsforordning (EU) 2020/699 om unntak fra tidsfristen for ordinær generalforsamling i 2020

Som følge av covid-19-pandemien ble det våren 2020 innført ulike tiltak i flere EU-land. Disse tiltakene omfattet blant annet krav til sosial distansering og isolering av personer. Tiltakene gjorde det vanskelig å holde fysiske møter i foretak i flere EU-land. Også i Norge ble det innført tiltak som gjorde det vanskeligere å avholde fysiske møter. I tillegg var smittesituasjonen slik at flere i befolkningen selv hadde et ønske om å slippe fysiske møter for å unngå smitterisiko.

For SE-selskaper og SCE-foretak er det krav om at ordinær generalforsamling skal avholdes senest innen seks måneder etter regnskapsårets avslutning.[3] For regnskapsåret som ble avsluttet 31. desember 2019, gjorde utbruddet av covid-19 og tilknyttede tiltak dette utfordrende. EU vedtok 25. mai 2020 Rådsforordningen for å avhjelpe utfordringene. Rådsforordningen er kort, og inneholder to bestemmelser i tillegg til ikrafttredelsesbestemmelsen. De to bestemmelsene ga henholdsvis SE-selskaper og SCE-foretak rett til å avholde ordinær generalforsamling innen 12 måneder etter utgangen av regnskapsåret, forutsatt at den ble holdt innen 31. desember 2020. Adgangen til å fravike det normale kravet om når generalforsamlingen skal avholdes gjaldt altså bare for regnskapsår avsluttet senest 31. desember 2019.

Den 14. juli 2020 fattet EØS-komiteen beslutning nr. 113/2020 om endring av EØS-avtalens vedlegg XXII (Selskapsrett). Der besluttet EØS-komiteen, med forbehold om konstitusjonelt samtykke, at Rådsforordningen skulle innlemmes i EØS-avtalen.

SE-loven § 2 første ledd første punktum fastsetter at reglene i allmennaksjeloven gjelder tilsvarende så langt de passer for SE-selskaper med forretningskontor i Norge, såfremt ikke noe annet følger av SE-forordningen, vedtekter gitt i medhold av SE-forordningen eller SE-loven. Etter andre punktum gjelder det samme for regler gitt i eller i medhold av lov som gjelder for allmennaksjeselskaper generelt, eller for den virksomhet selskapet driver. I SCE-loven § 2 er det gitt tilsvarende bestemmelser om anvendelse av regler i samvirkelova eller av regler som gjelder for samvirkeforetak generelt, på SCE-foretak.

For å avhjelpe konsekvenser av covid-19-pandemien, ble det i 2020 vedtatt flere midlertidige lover som gjaldt for allmennaksjeselskaper og samvirkeforetak. Noen av disse fikk også virkning for SE-selskaper og SCE-foretak. En slik lov var midlertidig lov av 26. mai 2020 nr. 54 om unntak fra krav til fysisk møte mv. i foretakslovgivningen for å avhjelpe konsekvenser av utbrudd av covid-19. Denne loven § 2-3 og § 3-3 ga hjemmel til å avholde generalforsamling og årsmøte i allmennaksjeselskaper og samvirkeforetak helt eller delvis uten fysisk møte. Det ble dermed også mulig å gjennomføre generalforsamling og årsmøte i SE-selskaper og SCE-foretak til tross for restriksjoner og behov for smittevern.

Per 3. mai 2022 er det registrert fem SE-selskaper med forretningskontor i Norge. Ett av disse er tatt under konkursbehandling, og ett ble registrert i Norge 3. juli 2020, etter at det hadde avholdt generalforsamling. I 2020 var det ett ytterligere SE-selskap registrert i Norge, men dette ble registrert omdannet til allmennaksjeselskap 2. mai 2022. Departementet er kjent med at SE-selskapene som var registrert i Norge i 2020 avholdt sin ordinære generalforsamling innen 30. juni 2020, altså før EØS-komiteens beslutning om å ta inn Rådsforordningen i EØS-avtalen. Flere av dem avholdt ordinær generalforsamling før Rådsforordningen ble vedtatt i EU.

Det er ikke registrert noen SCE-foretak med forretningskontor i Norge. Ingen slike foretak har derfor vært berørt av den manglende gjennomføringen av Rådsforordningen i norsk rett.

Forutsatt at Stortinget gir samtykke til EØS-komiteens beslutning om å ta inn Rådsforordningen i EØS-avtalen, vurderer departementet det som mest hensiktsmessig at Rådsforordningen gjennomføres i forskrift til SE-loven og SCE-loven. Det forutsetter at Stortinget vedtar forskriftshjemler i de to lovene.

2.2 Høring

Nærings- og fiskeridepartementet sendte 21. desember 2021 høringsnotatet Høring – forslag til endringer i lov om europeiske selskaper (SE-loven) og om europeiske samvirkeforetak (SCE-loven) (forskriftshjemler for EØS-rettsakter og saksbehandlingsregler) på offentlig høring. Høringsfristen var 16. februar 2022.

Høringsnotatet ble sendt til følgende høringsinstanser:

Departementene

Brønnøysundregistrene

Datatilsynet

Domstolsadministrasjonen

Eksportfinansiering Norge

Finansklagenemnda

Finanstilsynet

Folketrygdfondet

Forbrukerrådet

Forbrukertvistutvalget

Husbanken

Konkurransetilsynet

Konkursrådet

Norges Bank

Regelrådet

Regjeringsadvokaten

Riksadvokaten

Riksrevisjonen

Skattedirektoratet

Statens innkrevingssentral

Statens institutt for forbruksforskning (SIFO)

Statens pensjonskasse

Statistisk sentralbyrå

Tolldirektoratet

Økokrim

Nord universitet

Norges Handelshøyskole

Norges miljø- og biovitenskapelige universitet

Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet

Universitetet i Agder

Universitetet i Bergen

Universitetet i Oslo

Universitetet i Stavanger

Universitetet i Tromsø – Norges Arktiske Universitet

Aabø-Evensen & Co Advokatfirma AS

Advokatfirmaet BAHR AS

Advokatfirmaet CLP DA

Advokatfirma DLA Piper Norway DA

Advokatfirmaet Føyen AS

Advokatfirmaet Grette AS

Advokatfirmaet Haavind AS

Advokatfirmaet Hjort DA

Advokatfirmaet PricewaterhouseCoopers AS

Advokatfirmaet Schjødt AS

Advokatfirmaet Selmer AS

Advokatfirmaet Simonsen Vogt Wiig AS

Advokatfirmaet Thommessen AS

Advokatfirmaet Wiersholm AS

Advokatfirmaet Østgård DA

AGP Advokater AS

Akademikerne

AksjeNorge

Aksjonærforeningen i Norge

Arbeidsgiverforeningen Spekter

Arntzen de Besche Advokatfirma AS

BN Bank ASA

Brækhus Advokatfirma DA

Danske Bank NUF

Deloitte Advokatfirma AS

Den norske Advokatforening

Den Norske Aktuarforeningen

Den norske Revisorforening

DNB Bank ASA

Eiendom Norge

Energi Norge

Ernst & Young Advokatfirma AS

Finans Norge

Finansforbundet

Garmann, Mitchell & Co Advokatfirma DA

Gjensidige Bank ASA

Gjensidige Forsikring ASA

Handelsbanken NUF

Hovedorganisasjonen Virke

Huseiernes Landsforbund

IKT-Norge

IIA Norge

Innovasjon Norge

Kluge Advokatfirma AS

Kommunal Landspensjonskasse (KLP)

KPMG Law Advokatfirma AS

KS – Kommunesektorens organisasjon

Kvale Advokatfirma DA

Landkreditt Bank AS

Landsorganisasjonen i Norge

Markedsforbundet

Norges ingeniør- og teknologiorganisasjon

Norges Bondelag

Norges Eiendomsmeglerforbund

Norges Fiskarlag

Norges Juristforbund

Norges kemner og kommuneøkonomers forbund

Norges Kommunerevisorforbund

Norges Kreditorforbund

Nordea Bank

Nordic Trustee AS

Norsk Bergindustri

Norsk industri

Norsk Kapitalforvalterforening

Norsk Venturekapitalforening

Næringslivets Hovedorganisasjon

OBOS

Oslo Børs ASA

Pareto Bank ASA

Pensjonskasseforeningen

Regnskap Norge

Rettspolitisk forening

SANDS Advokatfirma DA

Skatterevisorenes Forening

SMB Norge

Sparebank1 Gruppen

Sparebanken Sør

Stiftelsen Handelshøyskolen BI

Verdipapirfondenes Forening

Verdipapirforetakenes Forbund

Verdipapirsentralen ASA

Wikborg Rein Advokatfirma AS

Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund

Økonomiforbundet

Departementet mottok realitetsmerknader fra:

En anonym privatperson

Næringslivets Hovedorganisasjon

Følgende instanser uttalte at de ikke hadde merknader til høringsforslaget:

Forsvarsdepartementet

Helse- og omsorgsdepartementet

Justis- og beredskapsdepartementet

Klima- og miljødepartementet

Landbruks- og matdepartementet

Brønnøysundregistrene

Skattedirektoratet

Statistisk sentralbyrå

3 Forskriftshjemler i SE-loven og SCE-loven

3.1 Gjeldende rett

Hverken SE-loven eller SCE-loven har i dag noen forskriftshjemmel til å gjennomføre forpliktelser som følger av EØS-avtalen, eller til å gi unntak fra SE-forordningen eller SCE-forordningen.

SE-loven § 2 andre ledd første punktum inneholder en forskriftshjemmel for de tilfeller det er tvil om forholdet mellom SE-forordningen, SE-loven og annen lovgivning. Kongen kan da gi forskrift som avklarer dette. Etter andre punktum kan Kongen også gi forskrift om ledelsesorganene i europeiske selskaper som driver virksomhet etter finansforetaksloven, og kan i en slik forskrift gjøre unntak fra bestemmelser i loven i den utstrekning dette innebærer nødvendige tilpasninger til SE-forordningen og direktivet om arbeidstakernes innflytelse nevnt i forordningen artikkel 1 nr. 4.

SCE-loven § 2 andre ledd har tilsvarende forskriftshjemmel som SE-loven § 2 andre ledd første punktum.

Hverken SE-loven eller SCE-loven inneholder hjemler til å gi forskrift om tilpasninger av saksbehandlingsregler i allmennaksjeloven, samvirkelova eller annen lovgivning som gjelder for allmennaksjeselskaper eller samvirkeforetak for å sikre at saksbehandlingsreglene skal være egnet for organer i SE-selskaper eller SCE-foretak.

3.2 Forslagene i høringsnotatet

I høringsnotatet foreslo departementet to nye forskriftshjemler i både SE-loven og SCE-loven. Den ene hjemmelen gjaldt å kunne gi forskrift med eventuelle nødvendige tilpasninger for SE-selskaper eller SCE-foretak til regler som i utgangspunktet gjelder for allmennaksjeselskaper eller for samvirkeforetak. Den andre hjemmelen gjaldt å kunne gi forskrift for å gjennomføre forpliktelser som følger av EØS-avtalen, og som gjelder saksbehandling i selskapsorganer i SE-selskaper eller SCE-foretak. Rådsforordningen er eksempel på slikt regelverk.

3.3 Høringsinstansenes syn

Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) uttalte at den støtter forslagene i høringsnotatet.

En anonym privatperson sendte et høringssvar som lyder «Nei».

3.4 Departementets vurdering

3.4.1 Tilpasninger i regelverk for SE-selskaper og SCE-foretak

Som beskrevet i kapittel 1 har SE-selskaper likhetstrekk med allmennaksjeselskaper. SE-loven § 2 fastsetter at reglene i allmennaksjeloven gjelder tilsvarende så langt de passer for SE-selskaper, såfremt ikke noe annet følger av SE-forordningen, vedtekter gitt i medhold av SE-forordningen eller SE-loven. Det samme gjelder øvrige regler gitt i eller i medhold av lov som gjelder for allmennaksjeselskaper, eller som gjelder for den virksomheten selskapet driver.

Selv om SE-selskapsformen har mange likhetstrekk med foretaksformen allmennaksjeselskap, har den også noen særegenheter. For eksempel kan SE-selskaper vedtektsfeste et to-nivåsystem for selskapets ledelse, der selskapet skal ha et kontrollorgan i tillegg til et ledelsesorgan. Regler som gis for allmennaksjeselskaper vil ikke hensynta særegenheter ved SE-selskaper, eller annen regulering av disse. Eventuelle forskjeller vil hovedsakelig følge av SE-forordningen, vedtektene eller SE-loven, som i stor grad også vil regulere nødvendige tilpasninger. Det kan likevel være tilfeller der det er behov for ytterligere tilpasninger. Dette gjelder for eksempel der norske allmennaksjeselskaper er annerledes regulert enn tilsvarende selskapsformer i EU, slik at tilpasningene ikke er inntatt i SE-forordningen. Hensynet til et klart regelverk og forutsigbarhet for aktørene kan i enkelte tilfeller gjøre det nødvendig å regulere nærmere i hvilken grad lovgivning som gjelder allmennaksjeselskaper også skal gjelde for SE-selskaper.

Etter SCE-loven § 2 gjelder regler gitt i eller i medhold av lov som gjelder for samvirkeforetak generelt, eller som gjelder for den virksomheten foretaket driver, tilsvarende så langt de passer for SCE-foretak, såfremt ikke noe annet følger av SCE-forordningen, vedtekter gitt i medhold av SCE-forordningen eller SCE-loven. Det som er beskrevet ovenfor gjelder derfor også for SCE-foretak.

Departementet foreslår forskriftshjemler i SE-loven og SCE-loven slik at Kongen kan gi regler for å tilpasse annen lovgivning til SE-selskaper eller SCE-foretak. Dette kan være rent lovtekniske tilpasninger, eller mindre, materielle endringer. Etter departementets vurdering er det mest hensiktsmessig at slike endringer eller tilpasninger fastsettes i forskrift. Det kan etter departementets syn gi bedre fleksibilitet, blant annet ved at prosessen ved å endre forskrift normalt er raskere enn prosessen ved lovendringer. Aktuelle regler kan også være av svært teknisk eller detaljert karakter. Også dette tilsier regulering i forskrift fremfor i lov.

Departementet viser til at NHO støtter forslaget. Departementet har også merket seg at det er kommet et høringssvar som lyder «Nei». Det fremkommer imidlertid ikke av høringssvaret hva innvendingene eventuelt går ut på, eller om de er rettet mot de faktiske lovforslagene. Departementet opprettholder forslaget fra høringsnotatet.

Se forslagene til SE-loven § 2 andre ledd nytt andre punktum og SCE-loven § 2 andre ledd nytt andre punktum, samt merknadene til bestemmelsene.

3.4.2 Forskriftshjemler til å gjennomføre EØS-rettsakter om saksbehandling

Foretaksformene SE-selskaper og SCE-foretak er opprettet for å lette organisering av virksomhet over landegrensene. Derfor er det ønskelig med harmonisering av regelverket på tvers av landegrenser. SE-forordningen og SCE-forordningen inneholder noen konkrete saksbehandlingsregler for selskapsorganer og foretaksorganer. Det kan komme generelle endringer eller unntak fra disse i form av EØS-rettsakter. Håndteringen av covid-19-pandemien har også vist at det kan oppstå behov for å gi midlertidige saksbehandlingsregler også for SE-selskaper og SCE-foretak. For å opprettholde harmonisering, kan slike regler komme i form av EØS-rettsakter.

På bakgrunn av dette foreslår departementet å ta inn forskriftshjemler i SE-loven og SCE-loven til å gjennomføre forpliktelser som følger av EØS-avtalen, og som gjelder saksbehandling i selskapsorganer i SE-selskaper eller foretaksorganer i SCE-foretak. Forskriftene kan gjøre unntak fra SE-forordningen eller SCE-forordningen. Forskriftshjemlene begrenses til å gjennomføre saksbehandlingsregler som er tatt inn i EØS-avtalen. Dette gjelder saksbehandling i de ulike organene i SE-selskaper eller SCE-foretak. Dette kan typisk gjelde innkallingsregler og regler for å gjennomføre styremøte og generalforsamling eller årsmøte.

Departementet forventer at regulering med hjemmel i de foreslåtte forskriftshjemlene hovedsakelig vil være aktuelt dersom midlertidige unntak fra reguleringen i SE-forordningen eller SCE-forordningen tas inn i EØS-avtalen. Skal slike endringer tas inn i EØS-avtalen og bli bindende for Norge, vil det være krav om konstitusjonelt samtykke der det er behov for endring i lov eller der saken er av særlig stor viktighet, jf. Grunnloven § 26 andre ledd. For saker som er av særlig stor viktighet vil det være krav om Stortingets samtykke for å innta rettsakter i EØS-avtalen selv om det gis hjemmel til å gjennomføre rettsakten i forskrift. Dermed kan det synes unødvendig å fastsette unntak i forskrift til SE-loven og SCE-loven, i stedet for i lovene. Departementet vurderer det likevel som mest hensiktsmessig med forskriftshjemler. Dette beror på flere forhold.

Det første er for å kunne gi et oversiktlig og brukervennlig regelverk. Det er fordeler og ulemper ved å legge midlertidige tiltak i forskrift. En ulempe er at midlertidige tiltak i forskrift kan være vanskeligere å finne i perioden de gjelder for brukerne av regelverket. En fordel ved forskriftsregulering at man unngår lovbestemmelser som blir stående i loven selv etter at tiltakene ikke lenger er aktuelle. Slike lovbestemmelser kan gjøre loven mindre oversiktlig.

Dette vil spesielt gjelde for tilfeller som Rådsforordningen. Tiltakene i Rådsforordningen er midlertidige. En bestemmelse som gjør Rådsforordningen til norsk rett, er selv ikke midlertidig. Bestemmelsen vil fortsatt gjelde, selv om tidsperioden for de midlertidige tiltakene i Rådsforordningen er utløpt, og Rådsforordningen som sådan ikke lenger har praktisk eller rettslig betydning for berørte aktører. SE-loven og SCE-loven er korte lover. Mye av den aktuelle reguleringen fremgår av SE-forordningen, SCE-forordningen, allmennaksjeloven eller samvirkelova. Reguleringen av SE-selskaper og SCE-foretak er dermed allerede fordelt over flere rettskilder. I flere kildedatabaser er SE- eller SCE-forordningen lagt ved den relevante loven som vedlegg. Hvis midlertidige endringsforordninger blir gjennomført direkte i loven, kan man derfor forvente at disse endringsforordningene blir presentert som vedlegg til loven. Et høyt antall vedlegg kan også bidra til å gjøre lovene mindre brukervennlige.

Et annet forhold som tilsier regulering i forskrift fremfor i SE-loven og SCE-loven, er at reguleringene vil gjelde for få foretak. Det kan være hensiktsmessig eller nødvendig med andre tilpasninger som følge av EØS-rettslige endringer, for eksempel mot regelverket som gjelder for allmennaksjeselskaper eller samvirkeforetak. Slike tilpasninger kan være tekniske eller detaljerte. Forslaget er ment å gjelde for enkle tilpasninger eller justeringer, ikke større materielle endringer. Det kan tilsi at det er mer hensiktsmessig å fastsette slike tilpasninger i forskrift til SE-loven eller SCE-lovene, fremfor i lovene selv.

Departementet foreslår derfor forskriftshjemler for å gjennomføre forpliktelser som følger av EØS-avtalen og som gjelder saksbehandlingen i selskapsorganene i SE-selskaper, eller i foretaksorganene i SCE-foretak.

Forslaget legger myndigheten til å gi forskrifter til departementet. Dette i motsetning til forslaget som nevnt i kapittel 3.4.1, der myndigheten legges til Kongen. De forskriftshjemlene gjelder tilpasninger i lovverket. Lovenes § 2 andre ledd første punktum inneholder forskriftshjemler der det er tvil om forholdet mellom forordningene og lovene som gjelder foretakene. Her er myndighet til å gi forskrift lagt til Kongen. Det er etter departementets syn nær sammenheng mellom det å avklare tvil mellom regelverk og det gjøre tilpasninger i lovverket etter forslagene til nye forskriftshjemler. Derfor har departementet foreslått å legge myndigheten til samme nivå. Departementet foreslår imidlertid ikke det samme for forskriftshjemmelen til å gjennomføre forpliktelser som følger av EØS-avtalen som nevnt i avsnittet ovenfor. Denne forskriftshjemmelen er mindre generell, og har et tydelig avgrenset virkeområde. Departementet foreslår derfor at myndigheten til å gi slike forskrifter legges til departementet.

Tilsvarende som for temaet behandlet i kapittel 3.4.1, viser departementet til at NHO støtter forslaget. Departementet har også merket seg at det er kommet et høringssvar som lyder «Nei». Det fremkommer imidlertid ikke av høringssvaret hva innvendingene eventuelt går ut på, eller om de er rettet mot de faktiske lovforslagene. Departementet opprettholder forslagene fra høringsnotatet.

Se forslagene til SE-loven ny § 11a og SCE-loven ny § 11a, samt merknadene til bestemmelsene.

4 Rettelser i lovverket

Departementet foreslår retting av feil i SE-loven og i 10 andre lover som hører under Nærings- og fiskeridepartementet. Rettelsene gjelder følgende bestemmelser:

lov 14. mars 1930 om landslott § 3,

lov 21. juni 1985 nr. 83 om ansvarlige selskaper og kommandittselskaper (Selskapsloven) § 2-12,

lov 20. juni 1986 nr. 35 om mesterbrev i håndverk og annen næring § 6,

lov 12. juni 1987 nr. 48 om norsk internasjonalt skipsregister § 6,

lov 13. juni 1997 nr. 44 om aksjeselskap (aksjeloven) §§ 2-6, 4-26, 7-2 og 7-7,

lov 13. juni 1997 nr. 45 om allmennaksjeselskap (allmennaksjeloven) § 2-6,

SE-loven § 7,

lov 18. august 2006 nr. 61 om beredskapslagring av petroleumsprodukt § 2,

lov 16. februar 2007 nr. 9 om skipssikkerhet (skipssikkerhetsloven) § 71,

lov 29. juni 2007 nr. 81 om samvirkeforetak (samvirkelova) § 60, og

lov 21. juni 2013 nr. 102 om stillingsvern mv. for arbeidstakere på skip (skipsarbeidsloven) § 1-2.

Rettelsene er av ulik art. I noen tilfeller har lovteksten blitt utdatert som en følge av endringer i andre lover. I andre tilfeller gjelder det redaksjonelle feil eller inkurier i det aktuelle lovvedtaket. Rettelsene er omtalt nærmere i kapittel 7 Merknader til bestemmelsene i lovforslaget.

Siden rettelsene gjelder åpenbare feil og mindre tekniske tilpasninger og presiseringer i lovverket, har det ikke blitt ansett for nødvendig å sende lovendringsforslagene på alminnelig høring.

5 Samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning

Gjennomføring av rådsforordning (EU) 2020/699 av 25. mai 2020 om midlertidige tiltak med hensyn til generalforsamlinger i europeiske allmennaksjeselskaper (SE-selskaper) og europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak) (Rådsforordningen) i norsk rett vil kreve lovendring, eventuelt lovendring i form av forskriftshjemlene som foreslås i denne proposisjonen. Det er dermed nødvendig med Stortingets samtykke til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning nr. 113/2020 i medhold av Grunnloven § 26 andre ledd.

EØS-komiteen vedtok 14. juli 2020 (beslutning nr. 113/2020) å endre EØS-avtalen vedlegg XXII (Selskapsrett) ved å innlemme Rådsforordningen i EØS-avtalen, og Norge deltok i beslutningen med forbehold om Stortingets samtykke. Rådsforordningen er nærmere omtalt i kapittel 2.1. Økonomiske og administrative konsekvenser ved gjennomføring av Rådsforordningen er omtalt i kapittel 6.

EØS-komitebeslutningen om innlemmelse av Rådsforordningen i EØS-avtalen følger som vedlegg til proposisjonen i uoffisiell norsk oversettelse. Tilsvarende gjelder uoffisiell norsk oversettelse av Rådsforordningen.

EØS-komiteens beslutning nr. 113/2020 om endring i EØS-avtalens vedlegg XXII (Selskapsrett) inneholder en fortale og fire artikler.

Artikkel 1 fastsetter at EØS-avtalens vedlegg XXII skal endres ved innlemmelse av Rådsforordningen.

Artikkel 2 fastslår at den islandske og den norske språkversjonen av forordningen skal gis gyldighet og kunngjøres i EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende.

Artikkel 3 regulerer når beslutningen trer i kraft. Ikrafttredelsestidspunktet var satt til 15. juli 2020, forutsatt at alle meddelelser etter EØS-avtalens artikkel 103 nr. 1 var inngitt.

Artikkel 4 fastslår at beslutningen selv skal kunngjøres i EØS-avdeling og i EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende.

Rådsforordningen er EØS-relevant og Nærings- og fiskeridepartementet anbefaler at Stortinget samtykker til godkjenning av innlemmelse av Rådsforordningen i EØS-avtalen.

6 Økonomiske og administrative konsekvenser

Forslaget til forskriftshjemler i SE-loven og SCE-loven medfører i seg selv ingen økonomiske eller administrative konsekvenser. I medhold av bestemmelsene vil det kunne iverksettes tiltak som kan medføre økte, men potensielt sett også reduserte, kostnader. Kostnader og øvrige konsekvenser av de enkelte forskrifter og tiltak må utredes konkret i forbindelse med disse.

Forskriftshjemlene vil først og fremst være relevante der det er hensiktsmessig med tilpasninger til forordningene og reglene som ellers skal gjelde for SE-selskapene eller SCE-foretakene. Eventuelle bestemmelser gitt med hjemmel i de foreslåtte forskriftshjemlene vil kunne bidra til å forenkle harmonisering av norsk regulering av SE-selskaper og SCE-foretak med det som følger av EØS-avtalen, eller til å forenkle harmonisering med reguleringen av henholdsvis allmennaksjeselskaper eller samvirkeforetak. Det kan være mindre ressurskrevende for det offentlige at eventuelle slike endringer reguleres i forskrift. Man kan da unngå fulle lovprosesser for mindre tilpasninger eller justeringer, der disse er en følge av ulikheter mellom SE-selskaper og allmennaksjeselskaper, eller SCE-foretak og samvirkeforetak.

Gjennomføring av rådsforordning (EU) 2020/699 i norsk rett vil ikke ha økonomiske eller administrative konsekvenser, ettersom tidsfristene for utsettelse allerede er utløpt. Gjennomføringen vil bidra til at Norge overholder internasjonale forpliktelser.

Retting av feil i lovverket gjør at lovverket blir lettere tilgjengelig, og reduserer risikoen for misforståelser og forvirring hos brukerne. Forslagene til rettelser innebærer ikke realitetsendringer. De har derfor ikke andre økonomiske eller administrative konsekvenser.

7 Merknader til bestemmelsene i lovforslaget

7.1 Endringer i SE-loven

Til § 2

I andre ledd foreslås et nytt andre punktum der Kongen får hjemmel til å gi forskrift om nødvendige tilpasninger for europeiske selskaper til regler i allmennaksjeloven eller til regler som nevnt i første ledd andre punktum. Forslaget er omtalt i kapittel 3.4.1.

Til § 7

Andre ledd har bokstavnummereringen a, b og e. Bokstav e har samme henvisning som bokstav b. Departementet foreslår derfor å fjerne bokstav e. Departementet foreslår også å gjøre en språklig forenkling i bestemmelsen.

Til ny § 11a

Bestemmelsen gir departementet hjemmel til å gjennomføre forpliktelser som følger av EØS-avtalen om saksbehandling i selskapsorganer i europeiske selskaper i forskrift. Bestemmelsen presiserer at forskriftene kan gjøre unntak fra SE-forordningen. Forslaget er omtalt i kapittel 3.4.2.

7.2 Endringer i SCE-loven

Til § 2

I andre ledd foreslås et nytt andre punktum der Kongen får hjemmel til å gi forskrift om nødvendige tilpasninger for europeiske samvirkeforetak til regler som nevnt i første ledd første punktum. Forslaget er omtalt i kapittel 3.4.1.

Til ny § 11a

Forslaget tilsvarer forslaget til SE-loven ny § 11a. Det vises til merknaden til den bestemmelsen.

7.3 Endring i landslottloven

Til § 3

I andre ledd foreslår departementet å stryke tankestreken etter henvisningen til § 1.

7.4 Endring i selskapsloven

Til § 2-12

Andre ledd fjerde punktum henviser til «§ 211 a tredje ledd». Riktig henvisning skal være «§ 2-11 a tredje ledd». Det foreslås at dette rettes.

7.5 Endring i mesterbrevloven

Til § 6

I andre ledd står det at to medlemmer i Mesterbrevnemnda skal oppnevnes etter forslag fra Rådet for fagopplæring i arbeidslivet. Dette rådet var tidligere regulert i lov 23. mai 1980 nr. 13 om fagopplæring i arbeidslivet. Loven er opphevet og erstattet av lov 17. juli 1998 nr. 61 om grunnskolen og den videregående opplæringa (opplæringslova), og rådet endret navn til Samarbeidsrådet for yrkesopplæring. Det foreslås at andre ledd rettes i tråd med dette.

7.6 Endring i lov om norsk internasjonalt skipsregister

Til § 6

Tredje ledd andre punktum henviser til lov 5. mai 1927 nr. 1 om arbeidstvister § 6 nr. 2 og 3 og kapittel 2-5. Denne loven er opphevet. Departementet foreslår at det tas inn en henvisning til lov 27. januar 2012 nr. 9 om arbeidstvister § 8 andre og tredje ledd og kapittel 3 til 5, som erstatter bestemmelsene i den opphevede loven.

7.7 Endringer i aksjeloven

Til § 2-6

Andre ledd fjerde punktum viser til lov 15. januar 1999 nr. 2 om revisjon og revisorer (revisorloven) § 5-2 tredje ledd. Denne loven er opphevet og erstattet med lov 20. november 2020 nr. 128 om revisjon og revisorer (revisorloven). Den riktige henvisningen skal nå være revisorloven 2020 § 2-2. Departementet foreslår å oppdatere henvisningen i tråd med dette.

Til § 4-26

Ved endringslov 16. juni 2017 nr. 71 fikk tredje ledd nytt andre punktum. Som en konsekvensendring skulle henvisningen i § 4-26 fjerde ledd til «tredje ledd tredje punktum» samtidig vært endret til «tredje ledd fjerde punktum», men dette ble ikke gjort. Dette foreslås rettet.

Til § 7-2

Fjerde ledd andre punktum viser til lov 15. januar 1999 nr. 2 om revisjon og revisorer (revisorloven) § 5a-1. Denne loven er opphevet og erstattet av lov 20. november 2020 nr. 128 om revisjon og revisorer (revisorloven). Riktig henvisning skal nå være revisorloven 2020 § 1-2 sjette ledd. Departementet foreslår å oppdatere henvisningen i tråd med dette.

Til § 7-7

Tredje ledd fastsetter at forenklet revisorkontroll skal gjennomføres av en «ansvarlig revisor» utpekt av tingretten. I revisorloven 2020 brukes betegnelsen «statsautorisert revisor». Departementet foreslår at begrepsbruken i tredje ledd oppdateres i tråd med dette.

7.8 Endring i allmennaksjeloven

Til § 2-6

Forslaget til endring i § 2-6 tilsvarer forslaget til endring i aksjeloven § 2-6. Det vises til merknadene til den bestemmelsen.

7.9 Endring i lov om beredskapslagring av petroleumsprodukt

Til § 2

I andre ledd første punktum foreslås en skrivefeil rettet ved at «Departemenet» endres til «Departementet».

7.10 Endring i skipssikkerhetsloven

Til § 71

Første ledd første punktum henviser til lov 10. juni 2005 nr. 44 om forsikringsselskaper, pensjonsforetak og deres virksomhet mv. § 1-6. Bestemmelsen er opphevet. Departementet foreslår at det tas inn en henvisning til lov 10. april 2015 nr. 17 om finansforetak og finanskonsern §§ 9-6, 9-7 og 16-2 som erstatter den opphevede bestemmelsen.

7.11 Endringer i samvirkelova

Til § 60

Tredje ledd inneholder henvisninger til revisorloven av 1999. Denne ble erstattet med ny revisorlov i 2020, lov 20. november 2020 nr. 128 om revisjon og revisorer. Henvisningene er derfor utdaterte, og departementet foreslår å rette disse. Bestemmelsen handler om tingrettens oppnevning av granskere, og gir bestemmelser i revisorloven av 1999 tilsvarende anvendelse for granskere. Dette gjelder regler om granskerens uavhengighet, om foretakets plikt til å gi adgang til opplysninger og foreta undersøkelser, og om taushetsplikt.

Reglene om revisors uavhengighet og objektivitet følger nå av revisorloven kapittel 8 Uavhengighet, objektivitet. Dette inkluderer nå også regler om en karensperiode for adgang til å tiltre ledende stilling hos foretaket. Departementet foreslår at også regelen om karensperiode gis tilsvarende anvendelse for granskere. Reglene om foretakets plikt til å legge til rette for revisjonen ved å gi revisor adgang til opplysninger og til å foreta undersøkelser følger nå av revisorloven § 2-2. Reglene om revisors taushetsplikt følger nå av revisorloven § 10-1.

Departementet foreslår også at lovteksten viser hva bestemmelsene det henvises til regulerer.

7.12 Endring i skipsarbeidsloven

Til § 1-2

Tredje ledd bokstav b henviser til tjenestemannsloven (lov 4. mars 1983 nr. 3 om statens tjenestemenn m.m.). Denne loven er opphevet og erstattet av lov 16. juni 2017 nr. 67 om statens ansatte mv. (statsansatteloven). Departementet foreslår at henvisningen i tredje ledd bokstav b endres i tråd med dette.

Tilråding

Nærings- og fiskeridepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om endringer i lov om europeiske selskaper (SE-loven) og lov om europeiske samvirkeforetak (SCE-loven) mv. (forskriftshjemler for saksbehandlingsregler) og samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 113/2020 om endring av EØS-avtalens vedlegg XXII (Selskapsrett).

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om endringer i lov om europeiske selskaper (SE-loven) og lov om europeiske samvirkeforetak (SCE-loven) mv. (forskriftshjemler for saksbehandlingsregler) og vedtak om samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 113/2020 om endring av EØS-avtalens vedlegg XXII (Selskapsrett) i samsvar med et vedlagt forslag.

A Forslag
til lov om endringer i lov om europeiske selskaper (SE-loven) og lov om europeiske samvirkeforetak (SCE-loven) mv. (forskriftshjemler for saksbehandlingsregler)

I

I lov 1. april 2005 nr. 14 om europeiske selskaper ved gjennomføring av EØS-avtalen vedlegg XXII nr. 10a (rådsforordning (EF) nr. 2157/2001) gjøres følgende endringer:

Lovens tittel skal lyde:

Lov om europeiske selskaper (SE-loven)

§ 2 andre ledd nytt andre punktum skal lyde:

Kongen kan i tillegg gi forskrift om nødvendige tilpasninger for europeiske selskaper til regler i allmennaksjeloven eller til regler som nevnt i første ledd annet punktum.

Nåværende andre punktum blir nytt tredje punktum.

§ 7 andre ledd tredje punktum skal lyde:

For selskaper som driver virksomhet som faller inn under finansforetaksloven og verdipapirhandelloven, gjelder i tillegg krav om godkjennelse eller tillatelse etter følgende bestemmelser:

a. finansforetaksloven § 12-1, og

b. verdipapirhandelloven § 11-4.

Ny § 11a skal lyde:

§ 11a Forskrift om gjennomføring av EØS-forpliktelser om saksbehandling

Departementet kan gi forskrift for å gjennomføre forpliktelser som følger av EØS-avtalen om saksbehandling i selskapsorganer i europeiske selskaper. Forskriftene kan gjøre unntak fra SE-forordningen.

II

I lov 30. juni 2006 nr. 50 om europeiske samvirkeforetak ved gjennomføring av EØS-avtalen vedlegg XXII nr. 10c (rådsforordning (EF) nr. 1435/2003) gjøres følgende endringer:

Lovens tittel skal lyde:

Lov om europeiske samvirkeforetak (SCE-loven)

§ 2 andre ledd nytt andre punktum skal lyde:

Kongen kan i tillegg gi forskrift om nødvendige tilpasninger for europeiske samvirkeforetak til regler som nevnt i første ledd første punktum.

Ny § 11a skal lyde:

§ 11a Forskrift om gjennomføring av EØS-forpliktelser om saksbehandling

Departementet kan gi forskrift for å gjennomføre forpliktelser som følger av EØS-avtalen om saksbehandling i foretaksorganer i europeiske samvirkeforetak. Forskriftene kan gjøre unntak fra SCE-forordningen.

III

I lov 14. mars 1930 om landslott gjøres følgende endring:

§ 3 andre ledd skal lyde:

Dersom fangst etter § 1 bortslepes og settes i steng (lås) ved land tilhørende annen eier (gårdsnummer) enn hvor fangsten er gjort, kan der i alt ikke kreves mer enn 3 – tre – prosent landslott, som blir å dele etter § 4.

IV

I lov 21. juni 1985 nr. 83 om ansvarlige selskaper og kommandittselskaper gjøres følgende endring:

§ 2-12 andre ledd fjerde punktum skal lyde:

Plikten til å føre protokoll gjelder tilsvarende når saker blir avgjort uten behandling i møte, jf. § 2-11 a tredje ledd.

V

I lov 20. juni 1986 nr. 35 om mesterbrev i håndverk og annen næring gjøres følgende endring:

§ 6 andre ledd skal lyde:

Mesterbrevnemnda skal bestå av 5 medlemmer, herav oppnevnes 1 medlem etter forslag fra Næringslivets Hovedorganisasjon, 1 medlem etter forslag fra Landsorganisasjonen i Norge, 2 medlemmer etter forslag fra Samarbeidsrådet for yrkesopplæring og 1 medlem etter forslag fra vedkommende departement.

VI

I lov 12. juni 1987 nr. 48 om norsk internasjonalt skipsregister gjøres følgende endring:

§ 6 tredje ledd andre punktum skal lyde:

Dog kan tariffavtalepartene fravike bestemmelsene i lov 27. januar 2012 nr. 9 om arbeidstvister § 8 andre og tredje ledd og kapittel 3 til 5, dersom tariffavtalen istedenfor å henvise til norske domstoler uttrykkelig bestemmer at tvister om avtalen skal være underlagt domstolene og prosessuelle regler, herunder regler om megling, i et annet land.

VII

I lov 13. juni 1997 nr. 44 om aksjeselskaper gjøres følgende endringer:

§ 2-6 andre ledd fjerde punktum skal lyde:

Reglene om revisors undersøkelsesrett mv. i revisorloven § 2-2 gjelder tilsvarende.

§ 4-26 fjerde ledd første punktum skal lyde:

Selv om en aksjeeier anses bundet etter tredje ledd fjerde punktum, kan retten etter påstand fra aksjeeieren sette avtalen til side etter reglene i avtaleloven § 36.

§ 7-2 fjerde ledd andre punktum skal lyde:

Hvis oppdraget opphørte før utløpet av tjenestetiden, skal selskaper av allmenn interesse, jf. revisorloven § 1-2 sjette ledd, sende melding om dette til Finanstilsynet.

§ 7-7 tredje ledd første punktum skal lyde:

Forenklet revisorkontroll skal gjennomføres av en statsautorisert revisor, jf. revisorloven § 3-7, utpekt av tingretten.

VIII

I lov 13. juni 1997 nr. 45 om allmennaksjeselskaper gjøres følgende endring:

§ 2-6 andre ledd fjerde punktum skal lyde:

Reglene om revisors undersøkelsesrett mv. i revisorloven § 2-2 gjelder tilsvarende.

IX

I lov 18. august 2006 nr. 61 om beredskapslagring av petroleumsprodukt gjøres følgende endring:

§ 2 andre ledd første punktum skal lyde:

Departementet kan gi forskrift med nærare reglar om fastsetjing og gjennomføring av vedtak om gebyr for brot.

X

I lov 16. februar 2007 nr. 9 om skipssikkerhet gjøres følgende endring:

§ 71 første ledd første punktum skal lyde:

Uten hensyn til taushetsplikt som følger av lov 10. april 2015 nr. 17 om finansforetak og finanskonsern §§ 9-6, 9-7 og 16-2, har forsikringsselskaper adgang til å utlevere opplysninger som er av direkte betydning for sikkerheten til skip som er forsikret i vedkommende selskap, til andre forsikringsselskaper samt til besiktigelsesinstitusjoner, internasjonale forsikrings- og sjøfartsorganisasjoner eller norske og utenlandske sjøfartsmyndigheter.

XI

I lov 29. juni 2007 nr. 81 om samvirkeforetak gjøres følgende endring:

§ 60 tredje ledd skal lyde:

(3) Retten skal oppnemne ein eller fleire granskarar. Det som er fastsett om rett til undersøking mv. for revisor i revisorloven § 2-2 og om sjølvstende og objektivitet for revisor i revisorloven §§ 8-1 til 8-8 gjeld tilsvarande for granskarane. Dei har teieplikt etter same reglar som revisor, jf. revisorloven § 10-1.

XII

I lov 21. juni 2013 nr. 102 om stillingsvern mv. for arbeidstakere på skip gjøres følgende endring:

§ 1-2 tredje ledd bokstav b skal lyde:

b. i hvilken utstrekning loven skal gjelde for arbeidstaker som omfattes av statsansatteloven,

XIII

Loven trer i kraft straks.

B Forslag
til vedtak om samtykke til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 113/2020 om endring av EØS-avtalens vedlegg XXII (Selskapsrett)

Stortinget samtykker til godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 113/2020 av 14. juli 2020 om endring av EØS-avtalens vedlegg XXII (Selskapsrett).

Vedlegg 1
Rådsforordning (EU) 2020/699 av 25. mai 2020 om midlertidige tiltak med hensyn til generalforsamlinger i europeiske allmennaksjeselskaper (SE-selskaper) og europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak)

RÅDET FOR DEN EUROPEISKE UNION HAR

under henvisning til traktaten om Den europeiske unions virkemåte, særlig artikkel 352,

under henvisning til forslag fra Europakommisjonen,

under henvisning til samtykke fra Europaparlamentet,

etter oversending av utkast til regelverksakt til de nasjonale parlamentene,

etter en særlig regelverksprosedyre og

ut fra følgende betraktninger:

1) For å begrense utbruddet av covid-19, som 11. mars 2020 ble erklært som en pandemi av Verdens helseorganisasjon, har medlemsstatene innført en rekke tiltak som savner sidestykke, særlig tiltak som gjelder isolering av personer og sosial distansering.

2) Slike tiltak kan hindre selskaper og samvirkeforetak i å oppfylle sine rettslige forpliktelser i henhold til nasjonal selskapsrett og unionens selskapsrett, særlig ved å gjøre det svært vanskelig for dem å holde generalforsamlinger.

3) På nasjonalt plan har medlemsstatene iverksatt nødtiltak som støtter selskaper og samvirkeforetak, og som gir dem de verktøyene og den fleksibiliteten som kreves under de nåværende ekstraordinære omstendighetene forårsaket av covid-19-pandemien. Særlig har mange medlemsstater gjort det mulig å bruke digitale verktøy og prosesser til å holde generalforsamlinger, og de har forlenget fristene for å holde generalforsamlinger i 2020.

4) På unionsplan regulerer rådsforordning (EF) nr. 2157/2001[4] europeiske allmennaksjeselskaper («SE-selskaper») og rådsforordning (EF) nr. 1435/2003[5] europeiske samvirkeforetak («SCE-foretak»). Begge forordninger krever at det holdes en generalforsamling innen seks måneder etter utgangen av regnskapsåret. Under henvisning til de nåværende ekstraordinære omstendighetene forårsaket av covid-19-pandemien bør det gis et midlertidig unntak fra dette kravet. Ettersom det er viktig å holde generalforsamlinger for å sikre at beslutninger som er lovpålagte eller økonomisk nødvendige, treffes i rett tid, bør SE-selskaper og SCE-foretak kunne holde sine generalforsamlinger innen 12 måneder etter utgangen av regnskapsåret, forutsatt at de holdes senest 31. desember 2020. Siden dette er et midlertidig tiltak på grunn av de ekstraordinære omstendighetene forårsaket av covid-19-pandemien, bør dette unntaket bare gjelde for generalforsamlinger som skal holdes i 2020.

5) Traktaten om den europeiske unions virkemåte (TEUV) inneholder ingen annen hjemmel til å vedta denne forordningen enn den som angis i artikkel 352.

6) Ettersom målet for denne forordningen, som er å fastsette en midlertidig nødløsning for SE-selskaper og SCE-foretak slik at de kan fravike bestemmelsene i forordning (EF) nr. 2157/2001 og forordning (EF) nr. 1435/2003 med hensyn til fristen for avholdelse av generalforsamlinger, ikke kan nås i tilstrekkelig grad av medlemsstatene og derfor på grunn av omfanget og virkningene bedre kan nås på unionsplan, kan Unionen treffe tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i artikkel 5 i traktaten om Den europeiske union (TEU). I samsvar med forholdsmessighetsprinsippet fastsatt i nevnte artikkel går denne forordningen ikke lenger enn det som er nødvendig for å nå dette målet.

7) Med tanke på at seksmånedersperioden nevnt i forordning (EF) nr. 2157/2001 og (EF) nr. 1435/2003 utløper i mai eller juni 2020, og ettersom det må tas hensyn til innkallingsfrister, bør denne forordningen tre i kraft så snart som mulig.

8) Med tanke på at saken hastet, ble det ansett som hensiktsmessig å fastsette et unntak fra åtteukersperioden nevnt i artikkel 4 i protokoll nr. 1 om nasjonalforsamlingenes rolle i Den europeiske union, vedlagt traktaten om Den europeiske union, traktaten om Den europeiske unions virkemåte og traktaten om opprettelse av Det europeiske atomenergifellesskap.

VEDTATT DENNE FORORDNINGEN:

Artikkel 1

Midlertidig tiltak med hensyn til generalforsamlinger i europeiske allmennaksjeselskaper (SE-selskaper)

Dersom det i samsvar med artikkel 54 nr. 1 i forordning (EF) nr. 2157/2001 skal holdes generalforsamling i et SE-selskap i 2020, kan SE-selskapet, som unntak fra den bestemmelsen, holde generalforsamlingen innen 12 måneder etter utgangen av regnskapsåret, forutsatt at generalforsamlingen holdes innen 31. desember 2020.

Artikkel 2

Midlertidig tiltak med hensyn til generalforsamlinger i europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak)

Dersom det i samsvar med artikkel 54 nr. 1 i forordning (EF) nr. 1435/2003 skal holdes generalforsamling i et SCE-foretak i 2020, kan SCE-foretaket, som unntak fra den bestemmelsen, holde generalforsamlingen innen 12 måneder etter utgangen av regnskapsåret, forutsatt at generalforsamlingen holdes innen 31. desember 2020.

Artikkel 3

Ikrafttredelse

Denne forordningen trer i kraft dagen etter at den er kunngjort i Den europeiske unions tidende.

Denne forordningen er bindende i alle deler og kommer direkte til anvendelse i alle medlemsstater.

Utferdiget i Brussel 25. mai 2020.

For Rådet

G. GRLIĆ RADMAN

Formann

Vedlegg 2
EØS-komiteens beslutning nr. 113/2020 av 14. juli 2020 om endring av EØS-avtalens vedlegg XXII (Selskapsrett)

EØS-KOMITEEN HAR –

under henvisning til avtalen om Det europeiske økonomiske samarbeidsområde, heretter kalt EØS-avtalen, særlig artikkel 98,

og ut fra følgende betraktninger:

1) Rådsforordning (EU) 2020/699 av 25. mai 2020 om midlertidige tiltak med hensyn til generalforsamlinger i europeiske allmennaksjeselskaper (SE-selskaper) og europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak)[6] skal innlemmes i EØS-avtalen.

2) EØS-avtalens vedlegg XXII bør derfor endres –

TRUFFET DENNE BESLUTNING:

Artikkel 1

I EØS-avtalens vedlegg XXII, etter nr. 10j (europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 537/2014), skal nytt nummer lyde:

«10k. 32020 R 0699: Rådsforordning (EU) 2020/699 av 25. mai 2020 om midlertidige tiltak med hensyn til generalforsamlinger i europeiske allmennaksjeselskaper (SE-selskaper) og europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak) (EUT L 165 av 27.5.2020, s. 25).»

Artikkel 2

Teksten til forordning (EU) 2020/699 på islandsk og norsk, som skal kunngjøres i EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende, skal gis gyldighet.

Artikkel 3

Denne beslutning trer i kraft 15. juli 2020, forutsatt at alle meddelelser etter EØS-avtalens artikkel 103 nr. 1 er inngitt[7] .

Artikkel 4

Denne beslutning skal kunngjøres i EØS-avdelingen av og EØS-tillegget til Den europeiske unions tidende.

Utferdiget i Brussel, 14. juli 2020.

For EØS-komiteen

Sabine Monauni

Formann

Fotnoter

1)

Rådsforordning (EF) nr. 2157/2001 av 8. oktober 2001 om vedtektene for det europeiske selskap (SE) (SE-forordningen) og rådsforordning (EF) nr. 1435/2003 av 22. juli 2003 om vedtektene for europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak) (SCE-forordningen).

2)

Rådsforordning (EU) 2020/699 av 25. mai 2020 om midlertidige tiltak med hensyn til generalforsamlinger i europeiske allmennaksjeselskaper (SE-selskaper) og europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak).

3)

Se rådsforordning (EF) nr. 2157/2001 av 8. oktober 2001 om vedtektene for det europeiske selskap (SE) artikkel 54 nr. 1, jf. SE-loven § 2 første ledd, og rådsforordning (EF) nr. 1435/2003 av 22. juli 2003 om vedtektene for europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak) artikkel 54 nr. 1, jf. SCE-loven § 2 første ledd.

4)

Rådsforordning (EF) nr. 2157/2001 av 8. oktober 2001 om vedtektene for det europeiske selskap (SE) (EFT L 294 av 10.11.2001, s. 1).

5)

Rådsforordning (EF) nr. 1435/2003 av 22. juli 2003 om vedtektene for europeiske samvirkeforetak (SCE-foretak) (EUT L 207 av 18.8.2003, s. 1).

6)

EUT L 165 av 27.5.2020, s. 25.

7)

Forfatningsrettslige krav angitt.