Prop. 54 S

(2015–2016)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykke til 1) inngåelse av avtale mellom EU og Island og Norge om anvendelse av visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS og rådsbeslutning 2008/616/JIS av 26. november 2009, 2) inngåelse av avtale mellom Norge og USA om styrket samarbeid om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet av 8. mai 2012

Tilråding fra Utenriksdepartementet 5. februar 2016, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Sammendrag

Regjeringen legger i proposisjonen fram forslag om samtykke til inngåelse av to avtaler om politisamarbeid med henholdsvis EU og USA. Ettersom avtalene regulerer samme område, fremmes de for Stortinget i samme proposisjon.

Avtalen mellom EU og Island og Norge om anvendelse av visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, og rådsbeslutning 2008/616/JIS om gjennomføring av beslutning 2008/615/JIS (heretter Prüm-avtalen), ble undertegnet av Norge 26. november 2009 i Stockholm.

Avtalen mellom Norge og USA om styrket samarbeid om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet (heretter PCSC-avtalen) ble undertegnet 8. mai 2012.

Prüm-avtalen innebærer norsk tilslutning til mesteparten av EUs regelverk i de såkalte Prüm-beslutningene, mens PCSC-avtalen inneholder en egen regulering av hvordan samarbeidet mellom Norge og USA skal foregå.

Begge avtalene omhandler blant annet direkte søketilgang for partenes politimyndigheter i referansedata fra hverandres DNA- og fingeravtrykkregistre for kriminalitetsbekjempelse. Avtalene inneholder også bestemmelser om annen informasjonsutveksling mellom partenes politimyndigheter. Prüm-avtalen legger i tillegg opp til tilgang til direkte søk i hverandres motorvognregistre, og bestemmelser om annen bistand mellom politimyndighetene.

Prüm-avtalen krever lovendring. Gjennomføringen av avtalene vil også kreve bevilgninger fra Stortinget. Begge avtalene må anses å være av særlig stor viktighet slik at Stortingets samtykke til inngåelse er nødvendig etter Grunnlovens § 26 andre ledd.

Prüm-avtalen med de to Prüm-beslutningene i engelsk originaltekst med oversettelse til norsk og PCSC-avtalen på norsk og engelsk, følger som trykte vedlegg til proposisjonen. Vedlegg til rådsbeslutning 2008/616/JIS om gjennomføring av beslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, følger som utrykte vedlegg til proposisjonen. Dette vedlegget finnes også elektronisk på http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=celex:32008D0616.

2 Generelt om Prüm-avtalen og tilslutning til Prüm-samarbeidet i EU

2.1 Bakgrunn

I mai 2005 undertegnet syv av EUs medlemsstater (Belgia, Frankrike, Luxembourg, Nederland, Spania, Tyskland og Østerrike) en konvensjon om intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme, grenseoverskridende kriminalitet og illegal innvandring.

Deler av konvensjonen ble senere innlemmet i EUs regelverk under EU-traktatens bestemmelser om justis- og politisamarbeid ved rådsbeslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet (hovedbeslutningen), og rådsbeslutning 2008/616/JIS om gjennomføring av beslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, med vedlegg (gjennomføringsbeslutningen).

Kort oppsummert gir de to beslutningene politimyndighetene i de stater som deltar, på visse vilkår, rett til å søke direkte i referansedata fra hverandres DNA- og fingeravtrykkregistre på treff/ikke-treff basis. Ved søk vil det kun bli opplyst om DNA-profilen/fingeravtrykket er kjent eller ikke kjent i de andre staters registre. Ytterligere informasjon må innhentes på ordinært vis. Videre gis det direkte søketilgang i motorvognregistrene. Her vil det ved treff bli overført informasjon om bl.a. kjøretøyet og eier. I tillegg til disse mulighetene inneholder Prüm-beslutningene bestemmelser om informasjonsutveksling for øvrig mellom politimyndigheter og bestemmelser om andre former for samarbeid, herunder felles operasjoner og bistand for å forebygge straffbare handlinger og opprettholde ro og orden i forbindelse med større arrangementer, større ulykker og katastrofer. Beslutningene inneholder også bestemmelser om personvern og informasjonssikkerhet.

De to beslutningene er ikke Schengen-relevante, og Norge har dermed verken rett eller plikt til å delta i samarbeidet i henhold til tilknytningsavtalen til Schengen-regelverket. Derfor tok Norge initiativ til at det ble åpnet forhandlinger om norsk tilknytning til Prüm-beslutningene. Senere ba også Island om det samme. Forhandlingene ble gjennomført høsten 2008. Den framforhandlede avtalen gir Norge full tilslutning til alle de materielle bestemmelsene i Prüm-beslutningene. Den medfører også en forenklet prosedyre for norsk tilslutning til eventuelle endringer i Prüm-beslutningene, som gjør det mulig til enhver tid på frivillig basis å kunne operere ut fra samme regelverk som EUs medlemsstater. Dersom Norge ikke godtar aktuelle endringer i de tekniske delene (dvs. systemet for søk i DNA-, fingeravtrykk- og motorvognregistrene), vil avtalen falle bort. Dersom EU gjør endringer i andre deler av Prüm-regelverket, vil samarbeidet kunne fortsette etter de opprinnelige reglene, selv om EU-landene seg imellom anvender endrede regler.

Prüm-avtalen krever endring av vegtrafikkloven for å gi hjemmel til å gi utenlandsk politimyndighet adgang til å søke direkte i det norske motorvognregisteret. Hva gjelder endringen av vegtrafikkloven for å kunne tillate direkte søk fra andre stater i det norske motorvognregisteret, vil Samferdselsdepartementet sende på høring forslag til en ny bestemmelse i vegtrafikkloven. Den nye bestemmelsen vil gi en hjemmel til å gjøre opplysninger i motorvognregisteret tilgjengelig for utenlandske myndigheter når dette følger av konvensjoner eller avtaler som Norge er bundet av.

For at avtalen skal tre i kraft, følger det av Prüm-avtalen artikkel 8 nr. 1 at avtalepartene skal underrette hverandre om at de har fullført de prosedyrer som kreves for å samtykke til å være bundet av avtalen. Av artikkel 8 nr. 7 følger det at avtalen vil tre i kraft mellom EU og Norge den første dagen i den tredje måneden etter at generalsekretæren i EUs råd har fastslått at alle formelle krav til samtykke fra eller på vegne av EU og Norge til å være bundet av avtalen er oppfylt. Av artikkel 8 nr. 9 følger det at overføring av personopplysninger fra EUs medlemsstater etter avtalen ikke kan finne sted før de generelle bestemmelsene om informasjonssikkerhet i kapittel 6 i hovedbeslutningen er gjennomført i den nasjonale lovgivningen. For å bringe på det rene om dette er tilfellet for Norge og Island, skal det gjennomføres et evalueringsbesøk og en forsøksfase før EUs medlemsstater kan oversende personopplysninger til Norge og Island i henhold til Prüm-avtalen. Det vil av denne grunn kunne ta noe tid før Prüm-avtalen vil være fullt ut virksom for Norge.

2.2 Merknader til de enkelte bestemmelsene i Prüm-avtalen

Fortalen viser til det allerede etablerte samarbeidet mellom EU, Island og Norge og understreker viktigheten av et sterkt internasjonalt politisamarbeid. Den viser videre til fordelene ved avtalen ved at den vil muliggjøre nye etterforskningsmetoder, samtidig som viktigheten av personvern og informasjonssikkerhet understrekes.

Artikkel 1 angir avtalens gjenstand og formål. Det fastsettes at alle de materielle bestemmelsene i Prüm-beslutningene får anvendelse på forholdet mellom Norge og Island og EUs medlemsstater. Likeledes vil de erklæringer som er avgitt av EUs medlemsstater gjelde tilsvarende i forhold til Norge og Island.

Artikkel 2 definerer visse uttrykk brukt i avtalen.

Artikkel 3 fastsetter mekanismer for å sikre at avtalen mellom Norge, Island og EU anvendes og fortolkes på samme måte som Prüm-beslutningene. Avtalepartene skal holde seg løpende orientert om rettspraksis ved EU-domstolen og relevant rettspraksis ved norske og islandske domstoler. Norge og Island skal også ha rett til å avgi innlegg eller skriftlig uttalelse til EU-domstolen i prejudisielle saker som gjelder tolkning av Prüm-beslutningene.

Etter artikkel 4 skal en tvist mellom Norge eller Island og en medlemsstat i EU henvises til et møte mellom regjeringene i medlemsstatene og Norge og Island med sikte på en snarlig løsning av tvisten.

Artikkel 5 regulerer prosedyren for endring av avtalen når Prüm-beslutningene endres. Norge og Island skal underrettes om alle endringsforslag til Prüm-beslutningene og få anledning til å uttale seg om forslagene. Når endringer er vedtatt i EU, skal Norge og Island underrettes. Norge og Island skal deretter på selvstendig grunnlag avgjøre om de vil godta innholdet i endringen. Dette skal meldes tilbake til depositaren innen tre måneder. Fristen for endelig godtakelse forlenges til seks måneder dersom endringen krever at visse forfatningsrettslige krav oppfylles. Dersom det er gjort endringer i kapittel 2 i hovedbeslutningen, dvs. i bestemmelsene om utveksling av informasjon om DNA, fingeravtrykk og kjøretøy, vil avtalen falle bort dersom Norge ikke godtar endringene. Gjelder endringen andre bestemmelser, vil avtalen fortsette uten endringer.

Artikkel 6 fastsetter at det skal foretas en gjennomgang av avtalen senest fem år etter at den har trådt i kraft.

Det følger av artikkel 7 at Norge og Island fortsatt kan anvende bilaterale og multilaterale avtaler som er i kraft dersom disse ikke er i strid med Prüm-avtalen. Nye bilaterale avtaler kan også inngås såfremt disse bidrar til å utvide avtalens målsettinger.

Artikkel 8 regulerer meddelelser, erklæringer og ikrafttredelse. Avtalen trer i kraft mellom Norge og EU på den første dagen i den tredje måneden etter at både Norge og EU har samtykket til å bli bundet av avtalen. Avtalen skal tre i kraft mellom Norge og Island så snart avtalen er i kraft mellom Norge og Island og EU. Det kan imidlertid ikke utveksles personopplysninger i henhold til avtalen før bestemmelsene i personvernkapittelet i hovedbeslutningen er gjennomført, og det er foretatt en evaluering av at gjennomføringen er tilfredsstillende.

Etter artikkel 9 vil tiltredelse av eventuelle nye medlemsstater i EU innebære at også de nye medlemmene blir bundet av avtalen.

Det følger av artikkel 10 at avtalen når som helst kan sies opp av en avtalepart. Oppsigelsen får virkning seks måneder etter at underretning om oppsigelse er deponert.

Etter artikkel 11 er Generalsekretæren i EUs råd depositar for avtalen.

Det ble også avgitt en felles erklæring ved undertegningen av avtalen. Denne erklæringen gir retningslinjer for Norges og Islands samarbeid med EUs institusjoner og EUs medlemsstater. Erklæringen fastsetter at Norge og Island kan inngå partnerskap med andre EU-stater, få all nødvendig informasjon fra Rådet og Kommisjonen, bli forespurt av Kommisjonen ved utarbeidelse av eventuelle forslag til endringer, og bli invitert til å delta i arbeidsgrupper i Rådet når disse drøfter tekniske forhold om utveksling av opplysninger fra registre.

2.3 Nærmere om de viktigste bestemmelsene i Prüm-beslutningene

2.3.1 Hovedbeslutningen

Formålet med Prüm-beslutningene er å intensivere det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved utveksling av informasjon mellom myndigheter som er ansvarlige for å forebygge og etterforske straffbare handlinger. Dette framgår av artikkel 1 i hovedbeslutningen.

Artiklene 2 til 7 gjelder utveksling av informasjon om DNA-profiler. Alle statene pålegges å ha et nasjonalt DNA-register til bruk for etterforskning og til å opprette et nasjonalt kontaktpunkt. Medlemsstatene forplikter seg til å gjøre referansedata tilgjengelig for direkte søk fra andre staters nasjonale kontaktpunkter ved etterforskning av straffbare handlinger. Slike referansedata skal ikke inneholde direkte personidentifiserbar informasjon, men bare et referansenummer. Dersom man får et treff, må man henvende seg til den stat i hvis register man fikk treff. Det er denne statens nasjonale regler, inkludert de alminnelige regler for rettsanmodninger, som regulerer tilgang til ytterligere informasjon. I tillegg gis det en adgang – dersom begge stater samtykker – til å sammenligne sporregisteret i en stat med samtlige DNA-profiler i den andre statens registre.

Artiklene 8–11 gjelder utveksling av informasjon om fingeravtrykk. Her etableres det en ordning som er svært lik den som skal gjelde for DNA-profiler. Opplysningene skal imidlertid også være tilgjengelige for å forebygge straffbare handlinger.

Artikkel 12 pålegger medlemsstatene å tillate direkte søk fra andre deltakerstater i de nasjonale registrene over kjøretøy. Det skal kunne søkes både for å forebygge og etterforske straffbare handlinger samt for å opprettholde offentlig orden og sikkerhet.

Artiklene 13–15 gjelder utveksling av informasjon i forbindelse med store arrangementer med en grenseoverskridende dimensjon, særlig store sportsarrangementer og europeiske toppmøter. Personidentifiserbar informasjon skal bare kunne utveksles dersom det er omstendigheter som tilsier at personen vil begå kriminelle handlinger ved slike arrangementer eller vil utgjøre en trussel mot offentlig ro og orden. I tillegg kreves det at utveksling av slik informasjon er tillatt under avsenderpartens lovgivning. Personopplysninger kan bare brukes i forbindelse med det arrangementet det ble utlevert til bruk for, og skal slettes så snart de er brukt til dette formål. Under enhver omstendighet skal personopplysninger slettes etter ett år.

Artikkel 16 gjelder utveksling av informasjon for å forebygge terrorhandlinger og gir medlemsstatene anledning til å utveksle opplysninger om navn, fornavn, fødselsdato og fødested og en beskrivelse av de konkrete omstendighetene som gjør at avsenderparten har grunn til å tro at vedkommende vil begå visse alvorlige straffbare handlinger.

Artiklene 17 til 23 regulerer andre former for samarbeid, herunder felles operasjoner og bistand for å forebygge straffbare handlinger og opprettholde ro og orden. Felles operasjoner kan bare igangsettes dersom begge stater samtykker. Vertsstaten kan, dersom nasjonal rett tillater det, gi tjenestemenn fra andre stater politimyndighet. Tjenestemenn fra andre stater står under vertsstatens kommando og er underlagt vertsstatens lovgivning.

I tillegg skal medlemsstatene bistå hverandre for å forhindre at straffbare handlinger begås og for å opprettholde offentlig ro og orden i forbindelse med masseansamlinger og lignende store hendelser, katastrofer og alvorlige ulykker.

Hver stat dekker kostnadene for eget personell ved felles operasjoner med mindre statene blir enige om en annen dekning av kostnadene.

Dersom det oppstår et sivilrettslig erstatningsansvar i forbindelse med en felles operasjon, er hovedregelen at avsenderstaten er erstatningsansvarlig. Erstatningsansvaret reguleres likevel av vertsstatens lovgivning, og vertsstaten skal utbetale erstatningen for deretter å søke regress hos avsenderstaten.

Når det gjelder strafferettslig regulering, skal tjenestemenn fra andre staters myndigheter behandles på samme måte som vertsstatens tjenestemenn.

Artiklene 24 til 32 inneholder bestemmelser om personvern og informasjonssikkerhet. Statene skal garantere et personvern som tilfredsstiller Europarådskonvensjonen om personvern av 28. januar 1981 med tilleggsprotokoll fra 2001 under hensyntagen til rekommandasjon nr. R(87) 15 som regulerer bruk av personopplysninger i politiet.

Opplysninger som er utvekslet med hjemmel i beslutningene kan bare brukes til det formål de er innhentet for. Bruk til andre formål kan bare tillates etter samtykke fra avsenderparten og i samsvar med nasjonal lovgivning i så vel avsender- som mottakerparten. Når det gjelder bruk av opplysninger om DNA og fingeravtrykk innhentet ved automatiserte søk, kan slike opplysninger bare brukes til stadfestelse av om det er et treff, utarbeidelse av rettsanmodninger, og loggføring av forespørsler. Opplysningene skal slettes når de ikke lenger er nødvendige for disse formålene.

Opplysningene kan heller ikke utleveres til andre.

Statene skal sikre at opplysningene er korrekte og oppdaterte. Dersom det framkommer at opplysninger ikke er korrekte eller ikke skulle ha vært utvekslet, skal disse slettes eller rettes umiddelbart. Dersom det er usikkert om opplysningene er korrekte skal opplysningene merkes.

Opplysningene skal slettes eller blokkeres når de ikke lenger er nødvendige for det formål de er innhentet for, og senest innenfor de tidsfrister avsenderpartens lovgivning fastsetter.

Statene forplikter seg videre til å ha en effektiv teknisk beskyttelse av opplysningene. Nærmere bestemmelser om dette finnes i gjennomføringsbeslutningen. Det er også gitt detaljerte regler om plikten til å loggføre og registrere søk og utfallet av et søk.

Datasubjektene skal ha rett til innsyn i opplysninger om seg selv i samsvar med nasjonal lovgivning. De skal videre ha rett til på visse vilkår å kreve retting og sletting av ukorrekte opplysninger, og ha rett til å klage til en uavhengig instans dersom de anser sine rettigheter som krenket. Det skal også kunne kreves erstatning.

Det kan ikke foretas informasjonsutveksling mellom medlemsstatene med hjemmel i Prüm-beslutningene før reglene om personvern og informasjonssikkerhet er gjennomført og det er foretatt en evaluering av om gjennomføringen er tilfredsstillende.

2.3.2 Gjennomføringsbeslutningen

Gjennomføringsbeslutningen med vedlegg gir utfyllende regler om gjennomføringen av bestemmelsene i hovedbeslutningen.

Kapittel 1 inneholder formålsbestemmelsen som sier at gjennomføringsbeslutningen fastsetter de administrative og tekniske bestemmelsene som er nødvendige for å gjennomføre hovedbeslutningen. I tillegg defineres en rekke begreper.

Kapittel 2 fastslår at medlemsstatene skal følge de felles tekniske spesifikasjonene som er fastlagt i vedlegget til gjennomføringsbeslutningen. Videre fastlegges at opplysninger om DNA, fingeravtrykk og informasjon fra motorvognregistret skal utveksles gjennom kommunikasjonsnettet TESTA II og at systemene skal være tilgjengelige 24/7.

Kapitlene 3 – 5 fastlegger prinsippene for, og reglene for, anmodninger og svar i forbindelse med søk i hhv. DNA-registrene, fingeravtrykkregistrene og motorvognregistrene

Kapittel 6 gir nærmere regler om det øvrige politisamarbeidet i form av felles patruljer og felles operasjoner.

Kapittel 7 inneholder sluttbestemmelser om bl.a. meddelelse om uavhengig datatilsynsmyndighet, grunnlaget for utarbeidelse av beslutningene og meddelelse om at vilkårene for å utveksle personopplysninger er til stede. I tillegg legges det fast at samarbeidet skal underkastes regelmessige evalueringer. Til slutt inneholder kapitlet bestemmelser om gjennomføring og ikrafttredelse.

Vedlegget inneholder detaljerte tekniske beskrivelser av den tekniske løsningen og de formater som skal benyttes.

2.4 Forholdet til norsk rett

Norsk lov oppfyller i all hovedsak kravene i Prüm-avtalen.

Politiregisterloven med forskrifter (Politiregisterforskriften kapittel 72) hjemler overføring av opplysningene som omfattes av Prüm-avtalen og fastsetter de nødvendige garantier for personvern.

Det kan være behov for å tildele utenlandske polititjenestemenn politimyndighet i forbindelse med tjenestegjøring i Norge, jf. art. 17 i hovedbeslutningen. Politiloven § 20a ble endret i forbindelse med ratifikasjon av avtalen mellom Norge og EU om tilknytning til den europeiske konvensjon om gjensidig hjelp i straffesaker. Politiloven § 20a hjemler dermed tildeling av begrenset politimyndighet til utenlandske polititjenestemenn ved tjenestegjøring i Norge dersom det er nødvendig.

Artikkel 22 i Prüm-hovedbeslutningen fastsetter at utenlandske polititjenestemenn skal ha samme strafferettslige beskyttelse som norske polititjenestemenn. Dette kravet er allerede oppfylt, da politiloven § 20a tredje ledd fastslår at utenlandsk tjenestemann som deltar i felles etterforskningsgrupper, felles politioperasjoner, eller på annen måte utfører tjenestehandlinger i Norge, i den grad det følger av overenskomst med fremmed stat, er å anse som offentlig tjenestemann i forhold til straffelovens bestemmelser.

Derimot er det i dag ikke hjemmel til å gi utenlandsk politimyndighet adgang til å søke direkte i det norske motorvognregisteret. Som nevnt under punkt 2.1 ovenfor, pålegger artikkel 12 i hovedbeslutningen medlemsstatene å tillate direkte søk fra andre deltakerstater i de nasjonale registrene over kjøretøy. Det skal kunne søkes både for å forebygge og etterforske straffbare handlinger, og for å opprettholde offentlig sikkerhet. Enkelte opplysninger vil det være obligatorisk å utlevere, mens andre vil være valgfrie.

Samferdselsdepartementet arbeider med å etablere uttrykkelig hjemmel i vegtrafikkloven for Statens vegvesens registre på vegtrafikklovens område, samt andre myndigheters tilgang til opplysninger i disse. Det vises i den forbindelse til Prop. 115 L (2013–2014) og forslag til ny § 43 b. På bakgrunn av politiets bekymring for om forslaget i tilstrekkelig grad ville ivareta politiets behov for opplysninger fra Statens vegvesens registre ble forslaget ikke behandlet. Samferdselsdepartementet og Justis- og beredskapsdepartementet samarbeider om å ferdigstille et høringsnotat som i tilstrekkelig grad vil ivareta politiets behov. Dette vil sendes på høring i løpet av kort tid. Etter Samferdselsdepartementets og Justis- og beredskapsdepartementets vurdering vil det i den forbindelse være hensiktsmessig å innta en hjemmel i vegtrafikkloven også for utenlandske politimyndigheters tilgang til opplysninger fra motorvognregisteret, når dette følger av konvensjon eller avtale som Norge er bundet av. Dette lovforslaget vil bli fremmet så snart som mulig, slik at lovendringen kan vedtas i god tid før Prüm-avtalen trer i kraft.

2.5 Vurdering

Prüm-avtalen gir ikke politiet tilgang til andre typer opplysninger enn det de allerede har tilgang til gjennom det ordinære politi- og strafferettssamarbeidet, herunder gjennom tilknytningen til Schengen-samarbeidet. Derimot gjøres informasjonsutvekslingen betydelig mer effektiv ved at det kan gjennomføres automatiserte søk i opplysninger fra andre staters registre. Politiet kan raskt utelukke videre forespørsler til de stater hvor de ikke har fått treff og konsentrere sin innsats mot den stat eller de stater hvor de har fått treff. Tilslutning til Prüm-beslutningene vil derfor kunne medføre en betydelig effektivisering av etterforskningen av alvorlig grensekryssende kriminalitet og fremme oppklaringsmulighetene av slik kriminalitet. Prüm-beslutningene sikrer også et godt vern av personopplysninger.

Når det gjelder muligheten til å søke i andre staters motorvognregistre, kan politiet ved slike søk få tilgang til kjøretøyinformasjon og dermed blant annet verifisere hvem som er eier av kjøretøyet, verifisere at kjøretøyet har påmontert ekte registreringsskilter og verifisere at kjøretøyet har gyldig forsikring. Slik informasjon blir i dag sjelden innhentet, da innhentingen tar lang tid og ikke står i forhold til behovet i den konkrete situasjonen. Dette endrer seg gjennom mulighetene til automatiske søk med mer eller mindre umiddelbart svar. Eierinformasjon om kjøretøy er også viktige brikker i mange etterforsknings- og etterretningssaker. Det antas imidlertid ikke at antall søk i det norske motorvognregistret vil øke vesentlig. Frekvensen av norske biler i utlandet er relativt lav, med unntak av trafikken til og fra Sverige.

Bestemmelsene om andre samarbeidsformer, herunder felles operasjoner og bistand i forbindelse med større arrangementer, katastrofer og alvorlige ulykker, vil gi Norge mulighet til å få bistand av utenlandsk politi i den grad det skulle være behov for det. Prüm-avtalen gir bl.a. et rammeverk for å kunne anmode om bistand fra for eksempel de nordiske land i situasjoner der norske ressurser ikke er tilstrekkelige. Med et rammeverk som allerede er vedtatt – noe som ikke finnes mellom de nordiske land i dag – vil det bli enklere å be om bistand i for eksempel en terrorsituasjon.

Det må antas at Prüm-beslutningene vil få stadig økende betydning for politisamarbeidet i Europa. Dersom Norge har dårligere samarbeidsformer enn andre Schengen-stater, kan det føre til at Norge blir et mer attraktivt land for kriminelle å operere i eller ut fra.

Prüm-avtalen gir Norge full tilslutning til alle de materielle bestemmelsene i Prüm-beslutningene. Den medfører også en forenklet prosedyre for norsk tilslutning til eventuelle endringer i Prüm-beslutningene. Dette vil medføre at Norge til enhver tid kan operere ut fra samme regelverk som EUs medlemsstater. Samtidig er Norges rett til å velge om slike endringer skal godtas eller ikke ivaretatt.

3 Avtale mellom Norge og USA om styrket samarbeid om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet

3.1 Bakgrunn

Det er økende internasjonalt samarbeid for å forhindre alvorlig kriminalitet ved informasjonsutveksling mellom ulike myndigheter. Norge anser slikt samarbeid som nyttig for arbeidet med kriminalitetsbekjempelse. Samtidig er det viktig å ivareta hensynet til personvern og informasjonssikkerhet når denne typen samarbeid gjennomføres.

Som en del av USAs visumfrihetsprogram, krever USA at alle stater som ønsker å delta i dette programmet inngår en PCSC-avtale om styrket samarbeid om forebyggelse og bekjempelse av alvorlig kriminalitet. En rekke EU-stater har fremforhandlet slike avtaler med USA. Disse avtalene er svært like og basert på en amerikansk modellavtale.

PCSC-avtalen mellom Norge og USA ble fremforhandlet høsten 2011 og vinteren 2012. Avtalen ble undertegnet i Washington D.C. 8. mai 2012. Avtalen har mange likhetstrekk med Prüm-avtalen. På samme måte som Prüm-avtalen, er formålet med PCSC-avtalen å effektivisere informasjonsutvekslingen ved at partene gjennom nasjonale kontaktpunkt kan foreta automatiserte søk i referansedata fra hverandres registre på treff/ikke-treff basis for DNA og fingeravtrykk.

Søk i DNA-registrene er ikke en aktuell mulighet i dag, da USA ikke har hjemmel til å dele denne type informasjon med andre stater. Avtalen tar imidlertid høyde for at USA en gang i framtiden vil få slik hjemmel.

3.2 Generelt om PCSC-avtalen

PCSC-avtalen innebærer at Norge og USA, gjennom nasjonale kontaktpunkt, kan foreta automatiserte søk i referansedata fra visse registre for fingeravtrykk og DNA hos den annen part.

Slike søk vil ved treff kun medføre informasjon om at det i det andre registeret finnes et fingeravtrykk eller en DNA-profil som er lik den som det er søkt med. Det gis ikke direkte tilgang til informasjon om en persons identitet.

Søk i fingeravtrykkregisteret kan foretas for å forebygge eller etterforske alvorlig kriminalitet, mens søk i DNA-registrene kun skal skje for å etterforske alvorlig kriminalitet. Alvorlig kriminalitet er definert som straffbare handlinger som kan straffes med mer enn ett års fengsel, og som i tillegg står på en liste som er vedlagt avtalen.

Dersom det foreligger treff, kan ytterligere informasjon utveksles i henhold til nasjonal rett, gjennom bl.a. reglene om rettsanmodninger. Det innebærer at det er norske regler som regulerer om det skal formidles informasjon fra Norge og i tilfelle hva slags informasjon.

På samme måte som i Prüm-avtalen, åpner avtalen også for at partene uoppfordret kan oversende informasjon om personer som det er grunn til å anta har begått eller vil begå terrorhandlinger eller alvorlig kriminalitet. Denne type informasjonsutveksling foregår allerede i dag i samsvar med nasjonal lovgivning.

Avtalen inneholder en rekke bestemmelser om vern av personopplysninger og informasjonssikkerhet. Etter norsk lovgivning krever formidling av personopplysninger etter et eventuelt treff etter et DNA- eller fingeravtrykkssøk, at det foretas en forholdsmessighetsvurdering av hvilke opplysninger som skal formidles i det konkrete tilfellet.

Avtalen har i tillegg regler om oppbevaringsperiode, plikt til å rette, slette og sperre opplysninger, og regler om at det skal gis melding om oppdagede feil eller mangler i opplysningene. Det er adgang til å sette vilkår for bruk av opplysningene. For en del særlig sensitive opplysninger er det gitt særregler. Videre er det definert hva overførte personopplysninger kan brukes til. Overføring til tredjestater, internasjonale eller private organisasjoner krever avsenderpartens samtykke. All bruk av utvekslede opplysninger skal loggføres.

Avtalen endrer ikke på de forpliktelser som følger av nasjonal rett når det gjelder informasjon til datasubjektet. Det skal foretas regelmessige konsultasjoner om hvordan avtalen fungerer, og da med et særlig fokus på bestemmelsene om personvern og informasjonssikkerhet.

Hva gjelder ikrafttredelse av PCSC-avtalen, er det en todeling for når avtalens bestemmelser skal tre i kraft. Fra norsk side var det viktig at de bestemmelsene som gjelder deling av fingeravtrykksdata ikke trer i kraft før Norge har fått oppgradert det nasjonale registeret for søk etter fingeravtrykk, og har fått på plass nødvendig teknisk utstyr for denne type informasjonsdeling. Det følger av avtalens artikkel 25 at avtalen ikke trer i kraft før en gjennomføringsavtale eller -ordning for deling av fingeravtrykksdata er inngått mellom Norge og USA. En slik gjennomføringsavtale eller ordning er hittil ikke fremforhandlet. Hovedinnholdet av en slik avtale vil være de tekniske krav som må oppfylles, samt bestemmelser om testing og ikraftsetting. Det vil derfor ta noe tid før PCSC-avtalen kan tre i kraft.

Det samme gjelder bestemmelsene om deling av DNA-data. USA har i dag ikke hjemmel i sin nasjonale lovgivning til å dele slik informasjon med andre stater. Denne delen av avtalen vil dermed ikke tre i kraft før USA har fått på plass en slik lovhjemmel og partene har inngått en gjennomføringsavtale eller -ordning om utveksling av denne type informasjon. Ifølge USA er det ingen umiddelbare planer om å endre nasjonal lovgivning på dette punktet.

Avtalens øvrige bestemmelser om spontan informasjonsdeling, personvern- og informasjonssikkerhet er i medhold av avtalens artikkel 25 nr. 1 gitt midlertidig anvendelse fra avtalens undertegning.

3.3 Merknader til de enkelte bestemmelsene i PCSC-avtalen

Fortalen viser til avtalens formål som er økt samarbeid for mer effektivt å kunne forebygge og bekjempe alvorlig kriminalitet, særlig terrorisme. Videre fremheves betydningen av informasjonsdeling i kampen mot alvorlig kriminalitet, samt viktigheten av å respektere grunnleggende rettigheter og friheter, særlig retten til personvern.

Det vises også til Prüm-beslutningene som en motivasjon for avtalen.

Artikkel 1 angir avtalens formål som er å styrke samarbeidet om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet ved å utveksle relevant informasjon, med full respekt for privatlivets fred og rett til personvern. Søk i hverandres registre kan kun skje for å forhindre, oppdage eller etterforske alvorlig kriminalitet, og der konkrete holdepunkter gir grunnlag for å undersøke om vedkommende vil begå eller har begått en straffbar handling, som i henhold til nasjonal rett kan straffes med fengsel i mer enn ett år, og som er listet opp i avtalens vedlegg.

Artikkel 2 inneholder informasjon om de definisjoner og uttrykk som benyttes i avtalen.

Artikkel 3 fastsetter at partene skal sørge for at referansedata fra nasjonale fingeravtrykkregistre for å forebygge og etterforske lovbrudd er tilgjengelig.

I følge artikkel 4 skal partene tillate den andre parts nasjonale kontaktpunkt å foreta automatiske søk i hverandres fingeravtrykkregistre for å sammenligne fingeravtrykksdata. Søk kan kun foretas for å forhindre eller etterforske alvorlig kriminalitet og i konkrete saker. Sammenligningen av fingeravtrykksdata skal skje hos anmodende parts nasjonale kontaktpunkt. Når det er nødvendig med ytterligere analyse for å bekrefte et treff, kan dette utføres av den anmodende parts nasjonale kontaktpunkt.

Artikkel 5 angir at dersom et søk med fingeravtrykk får treff i den andre partens registre, skal utveksling av ytterligere personopplysninger skje i samsvar med nasjonal rett, inkludert regelverket om rettslig bistand i straffesaker. Slik informasjon skal utveksles i tråd med bestemmelsene i artikkel 6.

Ifølge artikkel 6 skal det utpekes ett eller flere nasjonale kontaktpunkter som skal utveksle informasjon som angitt i artikkel 5. Andre tilgjengelige kanaler for rettslig bistand i straffesaker trenger ikke benyttes med mindre det er nødvendig. Tekniske detaljer og prosedyrer for søk og utveksling av ytterlige informasjon skal fastlegges i en eller flere gjennomføringsavtaler.

Artikkel 7 inneholder bestemmelser om at såfremt nasjonal lovgivning tillater det og basert på gjensidighet, skal partene tillate den andre partens nasjonale kontaktpunkt å foreta automatiske søk i referansedata til partenes DNA-registre for å sammenligne DNA-profiler. Søk kan kun foretas for å etterforske alvorlig kriminalitet og i konkrete saker.

Artikkel 8 angir at dersom et søk med en DNA-profil får treff i den andre partens registre, skal utveksling av ytterligere personopplysninger skje i samsvar med nasjonal rett, inkludert reglene om rettslig bistand i straffesaker. Slik informasjon skal utveksles i tråd med bestemmelsene i artikkel 9.

Ifølge artikkel 9 skal det utpekes ett eller flere nasjonale kontaktpunkter som skal utveksle informasjon som angitt i artikkel 7 og artikkel 8. Andre tilgjengelige kanaler for rettslig bistand i straffesaker trenger ikke benyttes med mindre det er nødvendig. Tekniske detaljer og prosedyrer for søk og utveksling av ytterlige opplysninger skal fastlegges i en eller flere gjennomføringsavtaler.

Artikkel 10 inneholder bestemmelser om såkalt spontan informasjonsutveksling mellom de nasjonale kontaktpunktene for å forhindre eller etterforske alvorlig kriminalitet og terrorhandlinger. Slik utveksling skal skje i samsvar med nasjonal rett. Bestemmelsen definerer i hvilke tilfeller slik utveksling kan finne sted og hvilke opplysninger som kan utveksles.

Artikkel 11 inneholder bestemmelser om personvern. Det fastslås at partene skal påse at de utleverte opplysningene er tilstrekkelige og relevante i forhold til formålet, at opplysningene bare skal oppbevares så lenge det er nødvendig og at mottakerparten skal underrettes dersom det oppdages at de oversendte opplysningene er ukorrekte eller mangelfulle. Det fastslås videre at avsenderparten kan sette vilkår for mottakerens bruk av opplysningene, dog ikke kreve generelle begrensninger i mottakerpartens rettslige standarder for behandling av personopplysninger som vilkår for utlevering. Videre angis det uttrykkelig at rettigheter en person har uavhengig av avtalen, ikke skal berøres.

Artikkel 12 stiller opp særlige vilkår for overføring av spesielt sensitive opplysninger. Dette gjelder blant annet personopplysninger som avslører rasemessig eller etnisk opprinnelse, politiske oppfatninger mv.

Artikkel 13 gjelder begrensninger i behandlingen av opplysninger som er mottatt under avtalen. Det fastslås at opplysningene bare kan brukes til etterforskning i straffesaker, for å avverge en alvorlig trussel mot den offentlige sikkerhet, i retts- eller forvaltningssaker som er direkte forbundet med etterforskningen, etter samtykke fra den registrerte eller etter samtykke fra avsenderparten. Oversendte opplysninger kan ikke videreformidles til tredjestater, internasjonale organisasjoner eller private virksomheter uten samtykke fra avsenderparten.

Artikkel 14 fastslår at opplysningene skal rettes, sperres eller slettes dersom de er ukorrekte eller ufullstendige eller dersom innsamling eller viderebehandling av dem strider mot avtalen.

Artikkel 15 fastsetter regler for dokumentasjon og loggføring av utveksling av opplysninger under avtalen.

Artikkel 16 oppstiller krav til informasjonssikkerhet.

Artikkel 17 fastslår at nasjonale regler skal gjelde for de registrertes rettigheter til innsyn.

Artikkel 18 fastlegger at dersom avsenderparten ber om det, skal mottakerparten informere om behandlingen av den overførte informasjonen og hvilket resultat som er oppnådd.

Artikkel 19 fastslår at ingen av avtalens bestemmelser skal forstås slik at den innskrenker eller får innvirkning på bestemmelser om adgang til informasjonsutveksling mellom Norge og USA i medhold av andre traktater, overenskomster eller intern rett, i forbindelse med praktisk samarbeid om rettshåndheving.

I følge artikkel 20 skal partene konsultere hverandre jevnlig om gjennomføringen av avtalens bestemmelser. Bestemmelsene om vern av personopplysninger skal vies særlig oppmerksomhet. Videre fastslås at eventuelle tvister mellom partene løses gjennom direkte forhandlinger.

Artikkel 21 fastslår at med mindre partene er enige om noe annet, skal hver part bære sine egne kostnader knyttet til avtalens gjennomføring.

Artikkel 22 bestemmer at hver part kan si opp avtalen med tre måneders varsel. Avtalens bestemmelser skal fortsette å gjelde for opplysninger som er oversendt før avtalen opphører.

I følge artikkel 23 kan hver part midlertidig oppheve (suspendere) avtalen helt eller delvis dersom den annen part ikke oppfyller sine forpliktelser under avtalen eller dersom utviklingen i den annen parts nasjonale lovgivning undergraver avtalens formål og virkeområde, særlig hva gjelder personvern.

Artikkel 24 gjelder endringer av avtalen. Partene skal konsultere hverandre ved forespørsler om endring av avtalen. Avtalen kan endres ved skriftlig avtale mellom partene.

Artikkel 25 regulerer avtalens ikrafttredelse. Med unntak av artiklene 7 til 9 som gjelder DNA, skal avtalen ifølge artikkel 25 nr. 1 tre i kraft når partene har inngått de gjennomføringsavtaler eller ordninger for deling av fingeravtrykksdata som er nevnt i artikkel 6 og på datoen for den siste noten som avslutter en noteveksling om at partene har truffet alle nødvendige tiltak for at avtalen kan settes i kraft. Videre bestemmes at partene skal gi artiklene 1 og 2 og artiklene 10 til 25 midlertidig anvendelse fra avtalens undertegning i den grad dette er forenlig med partenes nasjonale lovgivning.

I punkt nr. 2 fastslås at artiklene 7 til 9 som gjelder DNA skal tre i kraft etter at partene har inngått de gjennomføringsavtaler eller -ordninger som er nevnt i artikkel 9, og på datoen for den siste noten som avslutter en noteveksling mellom partene som viser at begge parter er i stand til å gjennomføre de nevnte artiklene på gjensidig grunnlag. Denne utvekslingen skal finne sted dersom det i henhold til begge parters lovgivning gis adgang til den type DNA-søk som er beskrevet i artikkel 7 til 9.

Avtalen har et vedlegg som inneholder definisjoner av hvilke typer forbrytelser som skal regnes som alvorlig kriminalitet og som dermed omfattes av avtalen.

3.4 Forholdet til norsk rett

Søk i fingeravtrykkregistrene og DNA-registrene skal først skje når det er mulig med automatiserte søk. Ikrafttredelsesbestemmelsene innebærer at avtalen ikke trer i kraft før politiets IKT-systemer er oppgradert, og nødvendig utstyr og programvare er anskaffet.

Det følger av politiregisterloven § 22 andre ledd at opplysninger kan utleveres, eller på annen måte gjøres tilgjengelig for utenlandske myndigheter, når dette følger av konvensjon eller avtale som er folkerettslig bindende for Norge. Dette gir den nødvendige hjemmel til å gjøre referansedata fra norske registre tilgjengelig for amerikanske myndigheter på de vilkår som følger av avtalen.

For å synliggjøre denne plikten og for å regulere norske politimyndigheters adgang til å søke i referansedata fra registre i USA, samt andre regler knyttet til behandling av slike opplysninger, vil Justis- og beredskapsdepartementet gi forskriftsbestemmelser om dette. Politiregisterforskriften del 12 har bestemmelser om behandling av opplysninger i henhold til internasjonale avtaler og det er i denne delen bestemmelser om Prüm-avtalen er fastsatt (kapittel 72). En forskriftsregulering av bestemmelsene i PCSC-avtalen, vil kunne skje etter mønster av tilsvarende forskrifter for Prüm-avtalen, og som et eget kapittel i del 12 i politiregisterforskriften. Disse forskriftsendringene vil bli vedtatt og ikraftsatt senest innen PCSC-avtalen trer i kraft for Norge.

3.5 Vurdering

Bekjempelse av alvorlig kriminalitet, særlig relatert til terrorisme, kan i dag ikke drives effektivt på nasjonal basis, da slik kriminalitet kan ha forgreninger til flere land. Samtidig er det viktig å ivareta hensynet til personvern når denne type samarbeid gjennomføres. Avtalens bestemmelser om personvern er tilfredsstillende, og i tråd med tilsvarende avtaler inngått mellom USA og EU-stater. Utvekslet informasjon kan ikke overleveres til tredjestater, internasjonale og/eller private organisasjoner uten avsenderpartens samtykke.

Norge er en av 38 stater hvis borgere kan reise visumfritt til USA under USAs visumfrihetsprogram. Vilkårene for å kunne delta i USAs visumfrihetsprogram følger av amerikansk lovgivning, 8 U.S.C. 1187 – Visa waiver program for certain visitors. Ett av vilkårene er at de stater som ønsker å delta i visumfrihetsprogrammet må inngå avtale med USA om å dele informasjon om borgere som reiser til USA som kan utgjøre en sikkerhetsrisiko. Inngåelse av PCSC-avtalen anses av amerikanske myndigheter som nødvendig for å kunne oppfylle dette vilkåret. Etter en lovendring desember 2015, trådt i kraft januar 2016, ble dette vilkåret strammet inn ved at man krever full gjennomføring av inngåtte avtaler under dette punktet.

Bortfall av adgangen til å reise visumfritt til USA for norske borgere må antas å ha en sterk negativ effekt både for næringslivet, privatpersoner og det bilaterale forholdet mellom Norge og USA. I følge tall fra amerikanske myndigheter reiste i 2014 302 439 norske borgere visumfritt til USA, mens 31 342 norske borgere av forskjellige grunner reiste på visum. Det må antas at flere av de visumfrie reisende reiste mer enn én gang, slik at antallet visumfrie reiser foretatt av norske borgere til USA antas å være enda større. Opprettholdelsen av muligheten til å reise visumfritt til USA er et sterkt argument i seg selv for å inngå og iverksette PCSC-avtalen med USA.

Et særlig spørsmål er hvilke registre det skal kunne søkes i. Avtalen innebærer at amerikanske myndigheter vil få adgang til å søke i referansedata fra det norske politiets fingeravtrykkregister (dvs. fingeravtrykk innhentet og lagret med hjemmel i politiregisterloven § 13, politiregisterforskriften kapittel 46 og påtaleinstruksen § 11-2). Avtalen hjemler ikke adgang til å søke i det norske utlendingsregisteret, dvs. registeret over fingeravtrykk innhentet og lagret med hjemmel i utlendingsloven.

Når det gjelder adgangen for norsk politi til å søke i referansedata fra amerikanske registre, innebærer avtalen at norsk politi får adgang til å søke i referansedata fra FBIs kriminalitetsregister som inneholder ca. 70 millioner fingeravtrykk. Avtalen åpner også for søk i referansedata i fingeravtrykksregisteret til Department of Homeland Security (DHS). Dette registeret inneholder blant annet fingeravtrykkene til de som reiser til USA. Med unntak av de som reiser med diplomatvisum eller enkelte andre typer visum, må alle som ønsker å reise inn i USA avgi fingeravtrykk ved søknad om visum og/eller ved innreise i USA. Registeret er i utgangspunktet opprettet for innreisekontroll men har som tilleggsformål å bekjempe kriminalitet. Den faller derfor inn under avtalens artikkel 3. Ifølge amerikanske myndigheter inneholder dette registeret ca. 197 millioner fingeravtrykk. Ved søk vil norsk politi kunne velge om de ønsker å søke i referansedata fra ett eller begge av de to nevnte registrene.

Spørsmålet om norsk politi skal kunne søke i DHS sitt register reiser spørsmål knyttet til personvern. I motsetning til registre som er opprettet utelukkende for å forebygge eller etterforske kriminalitet, vil den store hoveddelen av personopplysninger i dette registeret være opplysninger om alminnelige reisende som ikke har noen tilknytning til kriminalitet.

Tilgang for politiet for kriminalitetsbekjempende formål til registre som inneholder fingeravtrykk til reisende er imidlertid ikke noe nytt. I dag har politiet for kriminalitetsbekjempende formål tilgang til Visum Informasjonssystemet (VIS), som inneholder fingeravtrykkene til alle som søker visum til Schengen-området når systemet er fullt rullet ut. Videre har europeiske politimyndigheter på visse vilkår tilgang til Eurodac som er EUs system for registrering av fingeravtrykk til personer som søker asyl i en EU-stat. Politiet har også tilgang til utlendingsregisteret i etterforskning av lovbrudd som kan medføre straff i mer enn seks måneder.

Etter avtalen med USA kan det kun søkes i referansedata fra registrene for lovbrudd som medfører fengsel i mer enn ett år. Videre vil det kun være mulig å søke på treff/ikke treff-basis. Ved treff vil det måtte innhentes ytterligere opplysninger på samme måte som i dag. Det legges til grunn at det vil være en klar nytte for norsk politi å ha tilgang til å søke i referansedataene fra registeret til DHS. Spørsmålet om å gi politiet tilgang til registeret til DHS vil bli utredet og vurdert nærmere i forbindelse med forskriftsarbeidet. Det vil blant annet bli lagt vekt på hvordan andre europeiske stater håndterer dette.

4 Økonomiske og administrative konsekvenser knyttet til Prüm-avtalen og PCSC-avtalen

De samlede merutgiftene knyttet til Prüm-avtalen og PCSC-avtalen er av Politidirektoratet anslått til ca. 42 mill. kroner i utviklingskostnader. Dette omfatter også nødvendige tilpasningskostnader i Vegdirektoratet for å kunne gjennomføre direkte søketilgang for utenlandske politimyndigheter i motorvognregisteret. Det påløper ikke utviklingskostnader i Vegdirektoratet, da man knytter seg til et bestående system i Vegdirektoratet. I tillegg kommer ca. 10 mill. kroner i årlig drift av systemene. Det tas sikte på at prosjektet vil være ferdigstilt i løpet av 2017. Det er også skissert et merbehov på om lag 20 stillinger i Kripos (nærmere 20 mill. kr.) for å kunne håndtere og følge opp forventet økt saksmengde.

Avtalene gir ikke politiet tilgang til andre typer opplysninger enn det som det allerede er tilgang til gjennom det ordinære politi- og strafferettssamarbeidet. Informasjonsutvekslingen vil imidlertid bli betraktelig mer effektiv ved bruk av automatiserte søk i referansedata fra andre staters registre og bedre mulighet til målrettet oppfølging av henvendelser. Dagens prosedyrer er i all hovedsak manuelle og det tar tid å få svar. Dette påvirker saksbehandlingstiden og i hvilket omfang informasjon etterspørres.

Det er forventet at Prüm-avtalen vil bidra til å øke etterspørselen etter informasjon fra andre EU-stater betydelig. Det forventes ikke at informasjonsetterspørselen mellom Norge og USA vil føre til en tilsvarende økning, da det i mindre grad er grenseoverskridende kriminalitet mellom Norge og USA. Informasjonsutvekslingen vil kunne bidra til mer effektiv etterforskning og økt oppklaring av alvorlige straffesaker, både i Norge og i samarbeidende stater.

Norsk politi har i dag tilgang til søk i ca. 400 000 fingeravtrykk og 70 000 DNA-profiler nasjonalt. Når Prüm-avtalen og PCSC-avtalen er operative, vil norsk politi kunne få tilgang til automatiserte søk i ca. 270 millioner fingeravtrykk (USA og Europa) og ca. 10 millioner DNA-profiler (Europa uten Storbritannia). Dette forventes å ha stor effekt for ID-avklaringer og oppklaring av straffesaker. I tillegg vil søk gjennomføres enklere enn i dagens situasjon, slik at politiets bruk av dette verktøyet forventes å øke. Gjennomføringen av Prüm-avtalen er en forutsetning for framtidig norsk anvendelse av Eurodac i straffesakskjeden.

Inngåelse av Prüm-avtalen og PCSC-avtalen vurderes å være fordelaktig for norsk politi, i form av økt effektivitet og kvalitet i oppgaveløsningen. Avtalene vil bidra til raskere tilgang til flere typer informasjon samt raskere saksbehandling og bedre koordinering av saker. Det forventes fordeler knyttet til virksomhetsområdet etterforskning, både i form av bedre informasjonstilgang, og økt avdekking og oppklaring. Tiltaket forventes å medføre noe økt sakstilfang til straffesakskjeden.

5 Konklusjon og tilråding

Kriminalitetsbekjempelse kan i dag ikke drives effektivt på nasjonal basis. Inngåelse av Prüm-avtalen og PCSC-avtalen vil føre til en mer effektiv kriminalitetsbekjempelse samtidig som retten til personvern blir ivaretatt.

Justis- og beredskapsdepartementet tilrår inngåelse av Prüm-avtalen av 26. november 2009 og PCSC-avtalen av 8. mai 2012. Utenriksdepartementet slutter seg til dette.

Tilråding

Utenriksdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et fremlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykke til

1) inngåelse av avtale mellom EU og Island og Norge om anvendelse av visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS og rådsbeslutning 2008/616/JIS av 26. november 2009,

2) inngåelse av avtale mellom Norge og USA om styrket samarbeid om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet av 8. mai 2012.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak om samtykke til

1) inngåelse av avtale mellom EU og Island og Norge om anvendelse av visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS og rådsbeslutning 2008/616/JIS av 26. november 2009,

2) inngåelse av avtale mellom Norge og USA om styrket samarbeid om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet av 8. mai 2012, i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykke til 1) inngåelse av avtale mellom EU og Island og Norge om anvendelse av visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS og rådsbeslutning 2008/616/JIS av 26. november 2009, 2) inngåelse av avtale mellom Norge og USA om styrket samarbeid om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet av 8. mai 2012

I

Stortinget samtykker i

1) inngåelse av avtale mellom EU og Island og Norge om anvendelse av visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS og rådsbeslutning 2008/616/JIS av 26. november 2009,

2) inngåelse av avtale mellom Norge og USA om styrket samarbeid om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet av 8. mai 2012.

Vedlegg 1
Agreement between the European Union and Iceland and Norway on the application of certain provisions of Council Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime and Council Decision 2008/616/JHA on the implementation of Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime, and the Annex thereto

THE EUROPEAN UNION,

on the one hand, and

ICELAND,

and

NORWAY,

on the other hand,

hereinafter referred to as ‘the Contracting Parties’,

WISHING to improve police and judicial cooperation between the Member States of the European Union and Iceland and Norway, without prejudice to the rules protecting individual freedom,

CONSIDERING that current relationships between the Contracting Parties, in particular the Agreement concluded by the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the latters' association with the implementation, application and development of the Schengen acquis, demonstrate close cooperation in the fight against crime,

POINTING OUT the Contracting Parties' common interest in ensuring that police cooperation between the Member States of the European Union and Iceland and Norway is carried out in a fast and efficient manner compatible with the basic principles of their national legal systems, and in compliance with the individual rights and principles of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed at Rome on 4 November 1950,

RECOGNISING that Council Framework Decision 2006/960/JHA of 18 December 2006 on simplifying the exchange of information and intelligence between law enforcement authorities of the Member States of the European Union[1] already lays down rules whereby the law enforcement authorities of the Member States of the European Union and Iceland and Norway may exchange existing information and intelligence expeditiously and effectively for the purpose of carrying out criminal investigations or criminal intelligence operations,

RECOGNISING that, in order to stimulate international cooperation in this area, it is of fundamental importance that precise information can be exchanged swiftly and efficiently. The aim is to introduce procedures for promoting fast, efficient and inexpensive means of data exchange. For the joint use of data these procedures should be subject to accountability and incorporate appropriate guarantees as to the accuracy and security of the data during transmission and storage as well as procedures for recording data exchange and restrictions on the use of information exchanged,

CONSIDERING that Iceland and Norway have expressed their wish to enter into an agreement enabling them to apply certain provisions of Council Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime, and Council Decision 2008/616/JHA on the implementation of Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime, and the Annex thereto, in relations with each other and with the Member States of the European Union,

CONSIDERING that the European Union also considers it necessary to enter into such an agreement,

POINTING OUT that this Agreement therefore contains provisions which are based on the main provisions of Decision 2008/615/JHA and Decision 2008/616/JHA, and the Annex thereto, and are designed to improve the exchange of information whereby Member States of the European Union and Iceland and Norway grant one another access rights to their automated DNA analysis files, automated dactyloscopic identification systems and vehicle registration data. In the case of data from national DNA analysis files and automated dactyloscopic identification systems, a hit/no hit system should enable the searching State, in a second step, to request specific related personal data from the State administering the file and, where necessary, to request further information through mutual assistance procedures, including those adopted pursuant to Framework Decision 2006/960/JHA,

CONSIDERING that these provisions would considerably speed up existing procedures enabling Member States, Iceland and Norway to find out whether another State, and if so, which, has the information it needs,

CONSIDERING that cross-border data comparison will open up a new dimension in crime fighting. The information obtained by comparing data will open up new investigative approaches and thus play a crucial role in assisting States' law enforcement and judicial authorities,

CONSIDERING that the rules are based on networking States' national databases,

CONSIDERING that subject to certain conditions, States should be able to supply personal and non-personal data in order to improve the exchange of information with a view to preventing criminal offences and maintaining public order and security in connection with major events with a cross-border dimension,

RECOGNISING that in addition to improving the exchange of information, there is a need to regulate other forms of closer cooperation between police authorities, in particular by means of joint security operations (e.g. joint patrols),

CONSIDERING that closer police and judicial cooperation in criminal matters must go hand in hand with respect for fundamental rights, in particular the right to respect for privacy and to protection of personal data, to be guaranteed by special data protection arrangements, which should be tailored to the specific nature of different forms of data exchange. Such data protection provisions should take particular account of the specific nature of cross-border on-line access to databases. Since, with on-line access, it is not possible for the State administering the file to make any prior checks, a system ensuring post hoc monitoring should be in place,

CONSIDERING that the hit/no hit system provides for a structure of comparing anonymous profiles, where additional personal data is exchanged only after a hit, the supply and receipt of which is governed by national law, including the legal assistance rules. This set-up guarantees an adequate system of data protection, it being understood that the supply of personal data to another State requires an adequate level of data protection on the part of the receiving State,

AWARE OF the comprehensive exchange of information and data resulting from closer police and judicial cooperation, this Agreement seeks to warrant an appropriate level of data protection. It observes the level of protection designed for the processing of personal data in the Council of Europe Convention of 28 January 1981 for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data, the Additional Protocol of 8 November 2001 to the Convention and the principles of Recommendation No R (87) 15 of the Council of Europe Regulating the Use of Personal Data in the Police Sector,

TAKING AS A BASIS the mutual confidence of the Member States of the European Union and Iceland and Norway in the structure and operation of their legal systems,

RECOGNISING that the provisions of bilateral and multilateral agreements remain applicable for all matters not covered by this Agreement,

HAVE DECIDED TO CONCLUDE THIS AGREEMENT:

Article 1

Object and purpose

Subject to the provisions of this Agreement, the content of Articles 1-24, 25(1), 26-32 and 34 of Council Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime, shall be applicable in bilateral relations between Iceland or Norway and each of the Member States of the European Union and in relations between Iceland and Norway.

Subject to the provisions of this Agreement, the content of Articles 1-19 and 21 of Council Decision 2008/616/JHA on the implementation of Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime, and the Annex thereto except its chapter 4, point 1, shall be applicable in the relations referred to in paragraph 1.

The declarations made by Member States in accordance with Decisions 2008/616/JHA and 2008/615/JHA shall also be applicable in their relations with Iceland and Norway.

Article 2

Definitions

‘Contracting Parties’ shall mean the European Union and Iceland and Norway.

‘Member State’ shall mean a Member State of the European Union.

‘State’ shall mean a Member State, Iceland or Norway.

Article 3

Uniform application and interpretation

The Contracting Parties, in order to achieve the objective of arriving at as uniform an application and interpretation as possible of the provisions referred to in Article 1, shall keep under constant review the development of the case-law of the Court of Justice of the European Communities, as well as the development of the case-law of the competent courts of Iceland and Norway relating to such provisions. To this end a mechanism shall be set up to ensure regular mutual exchange of such case-law.

Iceland and Norway shall be entitled to submit statements of case or written observations to the Court of Justice in cases where a question has been referred to it by a court or tribunal of a Member State for a preliminary ruling concerning the interpretation of any provisions referred to in Article 1.

Article 4

Dispute settlement

Any dispute between either Iceland or Norway and a Member State regarding the interpretation or the application of this Agreement or of any of the provisions referred to in Article 1 and amendments thereto may be referred by a Party to the dispute to a meeting of representatives of the governments of the Member States and of Iceland and Norway, with a view to its speedy settlement.

Article 5

Amendments

Where it is necessary to amend the provisions of Decision 2008/615/JHA referred to in Article 1(1), and/or the provisions of Decision 2008/616/JHA including the Annex thereto, referred to in Article 1(2), the European Union shall inform Iceland and Norway at the earliest possible occasion and collect any comments they may have.

Iceland and Norway shall be notified of any amendment of the provisions of Decision 2008/615/JHA referred to in Article 1(1), and any amendment of the provisions of Decision 2008/616/JHA including the Annex thereto, referred to in Article 1(2) by the depository as soon as the amendment is adopted. Iceland and Norway shall decide independently whether to accept the content of the amendment and to implement it into their internal legal order. These decisions shall be notified to the depository within three months of the date of notification.

If the content of the amendment can be binding on Iceland or Norway only after fulfilment of constitutional requirements, Iceland or Norway shall inform the depository of this at the time of its notification. Iceland or Norway shall promptly, and at the latest six months from the notification by the depository, inform the depository in writing upon fulfilment of all constitutional requirements. From the date laid down for the entry into force of the amendment for Iceland or Norway and until the information upon fulfilment of constitutional requirements, Iceland or Norway shall provisionally apply, where possible, the content of such act or measure.

If either Iceland or Norway, or both, do not accept the amendment, this Agreement shall be suspended from the date on which the amendment is to be implemented in relation to the State or States which have not accepted the amendment. A meeting of the Contracting Parties shall be convened to examine all further possibilities with a view to continue the good functioning of this Agreement, including the possibility to take notice of equivalence of legislation. Suspension shall be terminated as soon as the State or States concerned notifies its/their acceptance of the amendment or if the Contracting Parties agree to reinstate the Agreement with respect to the State or States concerned.

If, after a period of six months of suspension, the Contracting Parties have not agreed to reinstate the Agreement, it shall cease to apply to the State which has not accepted the amendment.

Paragraphs 4 and 5 do not apply to amendments relating to Chapters 3, 4 or 5 of Decision 2008/615/JHA or Article 17 of Decision 2008/616/JHA, in respect of which Iceland or Norway, or both, have notified the depositary that they do not accept the amendment stating the reasons thereof. In that case, and without prejudice to Article 10, the content of the relevant provisions in their version prior to amendment shall continue to be applicable in the relations with the State or States having made the notification.

Article 6

Review

The Contracting Parties agree to carry out a common review of this Agreement no later than five years after its entry into force. The review shall in particular address the practical implementation, interpretation and development of the Agreement and shall also include issues such as the consequences of development of the European Union relating to the subject-matter of this Agreement.

Article 7

Relationship with other instruments

Iceland and Norway may continue to apply bilateral or multilateral agreements or arrangements on cross-border cooperation with Member States that are in force on the date this Agreement is adopted in so far as such agreements or arrangements are not incompatible with the objectives of this Agreement. Iceland and Norway shall notify the depository of any such agreements or arrangements which will continue to apply.

Iceland and Norway may conclude or bring into force additional bilateral or multilateral agreements or arrangements on cross-border cooperation with Member States after this Agreement has entered into force insofar as such agreements or arrangements provide for the objectives of this Agreement to be extended or enlarged. Iceland and Norway shall notify the depository of any such new agreement or arrangement within three months of signing or, in the case of instruments that were signed before the entry into force of the Agreement, within three months of their entry into force.

The agreements and arrangements referred to in paragraphs 1 and 2 may not affect relations with States that are not parties thereto.

This Agreement shall be without prejudice to existing agreements on legal assistance or mutual recognition of court decisions.

Article 8

Notifications, declarations and entry into force

The Contracting Parties shall notify each other of the completion of the procedures required to express their consent to be bound by this Agreement.

The European Union may express its consent to be bound by this Agreement even if the decisions referred to in Article 25(2) of Decision 2008/615/JHA have not yet been taken in respect of all the Member States to which that provision applies.

Article 5(1) and (2) shall apply provisionally as from the time of signature of this Agreement.

With respect to amendments adopted after the signature of this Agreement but before its entry into force, the period of three months referred to in the last sentence of Article 5(2) shall start to run from the day of entry into force of this Agreement.

When giving their notification under paragraph 1 or, if so provided, at any time thereafter, Iceland and Norway shall make the declarations provided for in this Agreement.

This Agreement shall enter into force between the European Union and Iceland on the first day of the third month following the day on which the Secretary-General of the Council of the European Union establishes that all formal requirements concerning the expression of consent by or on behalf of the European Union and Iceland to be bound by the Agreement have been fulfilled.

This Agreement shall enter into force between the European Union and Norway on the first day of the third month following the day on which the Secretary-General of the Council of the European Union establishes that all formal requirements concerning the expression of consent by or on behalf of the European Union and Norway to be bound by the Agreement have been fulfilled.

As soon as this Agreement is in force between the European Union and Iceland and the European Union and Norway, it shall also be in force between Iceland and Norway.

The supply by Member States of personal data under this Agreement may not take place until the provisions of Chapter 6 of Decision 2008/615/JHA have been implemented in the national law of the States involved in such supply.

In order to verify whether this is the case for Iceland and Norway, an evaluation visit and a pilot run shall be carried out in respect of and under conditions and arrangements acceptable to those States, similar to those concluded in respect of Member States pursuant to Chapter 4 of the Annex to Decision 2008/616/JHA.

On the basis of an overall evaluation report the Council, acting unanimously, shall determine the date or dates as from which personal data may be supplied by Member States to Iceland and Norway pursuant to this Agreement.

Article 9

Accession

Accession by new Member States to the European Union shall create rights and obligations under this Agreement between those new Member States and Iceland and Norway.

Article 10

Termination

This Agreement may be terminated at any time by one of the Contracting Parties. In the event of termination by either Iceland or Norway, this Agreement shall remain in force between the European Union and the State for which it has not been terminated. In the event of termination by the European Union, the Agreement shall lapse.

Termination of this Agreement pursuant to paragraph 1 shall take effect six months after the deposit of the notification of termination.

Article 11

Depository

The Secretary-General of the Council of the European Union shall act as the depository of this Agreement.

The depository shall make public information on any notification made concerning this Agreement.

Done at Stockholm on 26 November 2009 and at Brussels on 30 November 2009 in a single original in the Bulgarian, Czech, Danish, Dutch, English, Estonian, Finnish, French, German, Greek, Hungarian, Italian, Latvian, Lithuanian, Maltese, Polish, Portuguese, Romanian, Slovak, Slovenian, Spanish, Swedish, Icelandic and Norwegian languages, each text being equally authentic.

Declaration to be adopted at the occasion of the signature of the Agreement

The European Union and Iceland and Norway, signatories to the Agreement on the application of certain provisions of Council Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and crossborder crime and Council Decision 2008/616/JHA on the implementation of Council Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime, and the Annex thereto, (‘the Agreement’),

declare:

The implementation of the DNA, dactyloscopic and vehicle registration data exchange pursuant to the Agreement will require that Iceland and Norway set up bilateral connections for each of these data categories with each of the Member States.

To enable and facilitate this work, Iceland and Norway will be provided with all the available documentation, software products and contact lists.

Iceland and Norway will have the opportunity to set up an informal partnership with Member States that have already implemented such data exchange, with a view to sharing experiences and getting practical and technical support. The details of such partnerships are to be arranged in direct contacts with the Member States concerned.

The Icelandic and Norwegian experts can contact at any time the Presidency of the Council, the Commission and/or leading experts in these matters to obtain information, clarification or any other support. Similarly the Commission will, whenever in preparation of proposals or communications it contacts representatives of the Member States, avail itself of the opportunity to contact also representatives of Iceland and Norway.

Icelandic and Norwegian experts may be invited to attend on an ad hoc basis meetings where Member States’ experts discuss within the Council technical aspects of the DNA, dactyloscopic or vehicle registration data exchange which are directly relevant to the proper application of the content of the aforementioned.

Undervedlegg a

Council Decision 2008/615/JHA of 23 June 2008 on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime

THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,

Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Article 30(1)(a) and (b), Article 31(1)(a), Article 32 and Article 34(2)(c) thereof,

Having regard to the initiative of the Kingdom of Belgium, the Republic of Bulgaria, the Federal Republic of Germany, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Grand Duchy of Luxembourg, the Kingdom of the Netherlands, the Republic of Austria, the Republic of Slovenia, the Slovak Republic, the Italian Republic, the Republic of Finland, the Portuguese Republic, Romania and the Kingdom of Sweden,

Having regard to the Opinion of the European Parliament[2] ,

Whereas:

(1) Following the entry into force of the Treaty between the Kingdom of Belgium, the Federal Republic of Germany, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Grand Duchy of Luxembourg, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Austria on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism, cross-border crime and illegal migration hereinafter (Prüm Treaty), this initiative is submitted, in consultation with the European Commission, in compliance with the provisions of the Treaty on European Union, with the aim of incorporating the substance of the provisions of the Prüm Treaty into the legal framework of the European Union.

(2) The conclusions of the European Council meeting in Tampere in October 1999 confirmed the need for improved exchange of information between the competent authorities of the Member States for the purpose of detecting and investigating offences.

(3) In the Hague Programme for strengthening freedom, security and justice in the European Union of November 2004, the European Council set forth its conviction that for that purpose an innovative approach to the cross-border exchange of law enforcement information was needed.

(4) The European Council accordingly stated that the exchange of such information should comply with the conditions applying to the principle of availability. This means that a law enforcement officer in one Member State of the Union who needs information in order to carry out his duties can obtain it from another Member State and that the law enforcement authorities in the Member State that holds this information will make it available for the declared purpose, taking account of the needs of investigations pending in that Member State.

(5) The European Council set 1 January 2008 as the deadline for achieving this objective in the Hague Programme.

(6) Council Framework Decision 2006/960/JHA of 18 December 2006 on simplifying the exchange of information and intelligence between law enforcement authorities of the Member States of the European Union[3] already lays down rules whereby the Member States' law enforcement authorities may exchange existing information and intelligence expeditiously and effectively for the purpose of carrying out criminal investigations or criminal intelligence operations.

(7) The Hague Programme for strengthening freedom, security and justice states also that full use should be made of new technology and that there should also be reciprocal access to national databases, while stipulating that new centralised European databases should be created only on the basis of studies that have shown their added value.

(8) For effective international cooperation it is of fundamental importance that precise information can be exchanged swiftly and efficiently. The aim is to introduce procedures for promoting fast, efficient and inexpensive means of data exchange. For the joint use of data these procedures should be subject to accountability and incorporate appropriate guarantees as to the accuracy and security of the data during transmission and storage as well as procedures for recording data exchange and restrictions on the use of information exchanged.

(9) These requirements are satisfied by the Prüm Treaty. In order to meet the substantive requirements of the Hague Programme for all Member States within the time-scale set by it, the substance of the essential parts of the Prüm Treaty should become applicable to all Member States.

(10) This Decision therefore contains provisions which are based on the main provisions of the Prüm Treaty and are designed to improve the exchange of information, whereby Member States grant one another access rights to their automated DNA analysis files, automated dactyloscopic identification systems and vehicle registration data. In the case of data from national DNA analysis files and automated dactyloscopic identification systems, a hit/no hit system should enable the searching Member State, in a second step, to request specific related personal data from the Member State administering the file and, where necessary, to request further information through mutual assistance procedures, including those adopted pursuant to Framework Decision 2006/960/JHA.

(11) This would considerably speed up existing procedures enabling Member States to find out whether any other Member State, and if so, which, has the information it needs.

(12) Cross-border data comparison should open up a new dimension in crime fighting. The information obtained by comparing data should open up new investigative approaches for Member States and thus play a crucial role in assisting Member States' law enforcement and judicial authorities.

(13) The rules are based on networking Member States' national databases.

(14) Subject to certain conditions, Member States should be able to supply personal and non-personal data in order to improve the exchange of information with a view to preventing criminal offences and maintaining public order and security in connection with major events with a cross-border dimension.

(15) In the implementation of Article 12, Member States may decide to give priority to combating serious crime bearing in mind the limited technical capacities available for transmitting data.

(16) In addition to improving the exchange of information, there is a need to regulate other forms of closer cooperation between police authorities, in particular by means of joint security operations (e.g. joint patrols).

(17) Closer police and judicial cooperation in criminal matters must go hand in hand with respect for fundamental rights, in particular the right to respect for privacy and to protection of personal data, to be guaranteed by special data protection arrangements, which should be tailored to the specific nature of different forms of data exchange. Such data protection provisions should take particular account of the specific nature of cross-border online access to databases. Since, with online access, it is not possible for the Member State administering the file to make any prior checks, a system ensuring post hoc monitoring should be in place.

(18) The hit/no hit system provides for a structure of comparing anonymous profiles, where additional personal data is exchanged only after a hit, the supply and receipt of which is governed by national law, including the legal assistance rules. This set-up guarantees an adequate system of data protection, it being understood that the supply of personal data to another Member State requires an adequate level of data protection on the part of the receiving Member States.

(19) Aware of the comprehensive exchange of information and data resulting from closer police and judicial cooperation, this Decision seeks to warrant an appropriate level of data protection. It observes the level of protection designed for the processing of personal data in the Council of Europe Convention of 28 January 1981 for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data, the Additional Protocol of 8 November 2001 to the Convention and the principles of Recommendation No R (87) 15 of the Council of Europe Regulating the Use of Personal Data in the Police Sector.

(20) The data protection provisions contained in this Decision also include data protection principles which were necessary due to the lack of a Framework Decision on data protection in the Third Pillar. This Framework Decision should be applied to the entire area of police and judicial cooperation in criminal matters under the condition that its level of data protection is not lower than the protection laid down in the Council of Europe Convention for the Protection of Individuals with regard to automatic Processing of Personal Data of 28 January 1981 and its additional Protocol of 8 November 2001 and takes account of Recommendation No R (87) 15 of 17 September 1987 of the Committee of Ministers to Member States regulating the use of personal data in the police sector, also where data are not processed automatically.

(21) Since the objectives of this Decision, in particular the improvement of information exchange in the European Union, cannot be sufficiently achieved by the Member States in isolation owing to the cross-border nature of crime fighting and security issues so that the Member States are obliged to rely on one another in these matters, and can therefore be better achieved at European Union level, the Council may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty establishing the European Community, to which Article 2 of the Treaty on European Union refers. In accordance with the principle of proportionality pursuant to Article 5 of the EC Treaty, this Decision does not go beyond what is necessary to achieve those objectives.

(22) This Decision respects the fundamental rights and observes the principles set out in particular in the Charter of Fundamental Rights of the European Union,

HAS DECIDED AS FOLLOWS:

Chapter 1

General aspects

Article 1

Aim and scope

By means of this Decision, the Member States intend to step up cross-border cooperation in matters covered by Title VI of the Treaty, particularly the exchange of information between authorities responsible for the prevention and investigation of criminal offences. To this end, this Decision contains rules in the following areas:

(a) provisions on the conditions and procedure for the automated transfer of DNA profiles, dactyloscopic data and certain national vehicle registration data (Chapter 2);

(b) provisions on the conditions for the supply of data in connection with major events with a cross-border dimension (Chapter 3);

(c) provisions on the conditions for the supply of information in order to prevent terrorist offences (Chapter 4);

(d) provisions on the conditions and procedure for stepping up cross-border police cooperation through various measures (Chapter 5).

Chapter 2

Online Access and Follow-Up Requests

Section 1

DNA profiles

Article 2

Establishment of national DNA analysis files

1. Member States shall open and keep national DNA analysis files for the investigation of criminal offences. Processing of data kept in those files, under this Decision, shall be carried out in accordance with this Decision, in compliance with the national law applicable to the processing.

2. For the purpose of implementing this Decision, the Member States shall ensure the availability of reference data from their national DNA analysis files as referred to in the first sentence of paragraph 1. Reference data shall only include DNA profiles established from the non-coding part of DNA and a reference number. Reference data shall not contain any data from which the data subject can be directly identified. Reference data which is not attributed to any individual (unidentified DNA profiles) shall be recognisable as such.

3. Each Member State shall inform the General Secretariat of the Council of the national DNA analysis files to which Articles 2 to 6 apply and the conditions for automated searching as referred to in Article 3(1) in accordance with Article 36.

Article 3

Automated searching of DNA profiles

1. For the investigation of criminal offences, Member States shall allow other Member States' national contact points as referred to in Article 6, access to the reference data in their DNA analysis files, with the power to conduct automated searches by comparing DNA profiles. Searches may be conducted only in individual cases and in compliance with the requesting Member State's national law.

2. Should an automated search show that a DNA profile supplied matches DNA profiles entered in the receiving Member State's searched file, the national contact point of the searching Member State shall receive in an automated way the reference data with which a match has been found. If no match can be found, automated notification of this shall be given.

Article 4

Automated comparison of DNA profiles

1. For the investigation of criminal offences, the Member States shall, by mutual consent, via their national contact points, compare the DNA profiles of their unidentified DNA profiles with all DNA profiles from other national DNA analysis files' reference data. Profiles shall be supplied and compared in automated form. Unidentified DNA profiles shall be supplied for comparison only where provided for under the requesting Member State's national law.

2. Should a Member State, as a result of the comparison referred to in paragraph 1, find that any DNA profiles supplied match any of those in its DNA analysis files, it shall, without delay, supply the other Member State's national contact point with the reference data with which a match has been found.

Article 5

Supply of further personal data and other information

Should the procedures referred to in Articles 3 and 4 show a match between DNA profiles, the supply of further available personal data and other information relating to the reference data shall be governed by the national law, including the legal assistance rules, of the requested Member State.

Article 6

National contact point and implementing measures

1. For the purposes of the supply of data as referred to in Articles 3 and 4, each Member State shall designate a national contact point. The powers of the national contact points shall be governed by the applicable national law.

2. Details of technical arrangements for the procedures set out in Articles 3 and 4 shall be laid down in the implementing measures as referred to in Article 33.

Article 7

Collection of cellular material and supply of DNA profiles

Where, in ongoing investigations or criminal proceedings, there is no DNA profile available for a particular individual present within a requested Member State's territory, the requested Member State shall provide legal assistance by collecting and examining cellular material from that individual and by supplying the DNA profile obtained, if:

(a) the requesting Member State specifies the purpose for which this is required;

(b) the requesting Member State produces an investigation warrant or statement issued by the competent authority, as required under that Member State's law, showing that the requirements for collecting and examining cellular material would be fulfilled if the individual concerned were present within the requesting Member State's territory; and

(c) under the requested Member State's law, the requirements for collecting and examining cellular material and for supplying the DNA profile obtained are fulfilled.

Section 2

Dactyloscopic data

Article 8

Dactyloscopic data

For the purpose of implementing this Decision, Member States shall ensure the availability of reference data from the file for the national automated fingerprint identification systems established for the prevention and investigation of criminal offences. Reference data shall only include dactyloscopic data and a reference number. Reference data shall not contain any data from which the data subject can be directly identified. Reference data which is not attributed to any individual (unidentified dactyloscopic data) must be recognisable as such.

Article 9

Automated searching of dactyloscopic data

1. For the prevention and investigation of criminal offences, Member States shall allow other Member States' national contact points, as referred to in Article 11, access to the reference data in the automated fingerprint identification systems which they have established for that purpose, with the power to conduct automated searches by comparing dactyloscopic data. Searches may be conducted only in individual cases and in compliance with the requesting Member State's national law.

2. The confirmation of a match of dactyloscopic data with reference data held by the Member State administering the file shall be carried out by the national contact point of the requesting Member State by means of the automated supply of the reference data required for a clear match.

Article 10

Supply of further personal data and other information

Should the procedure referred to in Article 9 show a match between dactyloscopic data, the supply of further available personal data and other information relating to the reference data shall be governed by the national law, including the legal assistance rules, of the requested Member State.

Article 11

National contact point and implementing measures

1. For the purposes of the supply of data as referred to in Article 9, each Member State shall designate a national contact point. The powers of the national contact points shall be governed by the applicable national law.

2. Details of technical arrangements for the procedure set out in Article 9 shall be laid down in the implementing measures as referred to in Article 33.

Section 3

Vehicle registration data

Article 12

Automated searching of vehicle registration data

1. For the prevention and investigation of criminal offences and in dealing with other offences coming within the jurisdiction of the courts or the public prosecution service in the searching Member State, as well as in maintaining public security, Member States shall allow other Member States' national contact points, as referred to in paragraph 2, access to the following national vehicle registration data, with the power to conduct automated searches in individual cases:

(a) data relating to owners or operators; and

(b) data relating to vehicles.

Searches may be conducted only with a full chassis number or a full registration number. Searches may be conducted only in compliance with the searching Member State's national law.

2. For the purposes of the supply of data as referred to in paragraph 1, each Member State shall designate a national contact point for incoming requests. The powers of the national contact points shall be governed by the applicable national law. Details of technical arrangements for the procedure shall be laid down in the implementing measures as referred to in Article 33.

Chapter 3

Major events

Article 13

Supply of non-personal data

For the prevention of criminal offences and in maintaining public order and security for major events with a cross-border dimension, in particular for sporting events or European Council meetings, Member States shall, both upon request and of their own accord, in compliance with the supplying Member State's national law, supply one another with any non-personal data required for those purposes.

Article 14

Supply of personal data

1. For the prevention of criminal offences and in maintaining public order and security for major events with a cross-border dimension, in particular for sporting events or European Council meetings, Member States shall, both upon request and of their own accord, supply one another with personal data if any final convictions or other circumstances give reason to believe that the data subjects will commit criminal offences at the events or pose a threat to public order and security, in so far as the supply of such data is permitted under the supplying Member State's national law.

2. Personal data may be processed only for the purposes laid down in paragraph 1 and for the specified events for which they were supplied. The data supplied must be deleted without delay once the purposes referred to in paragraph 1 have been achieved or can no longer be achieved. The data supplied must in any event be deleted after not more than a year.

Article 15

National contact point

For the purposes of the supply of data as referred to in Articles 13 and 14, each Member State shall designate a national contact point. The powers of the national contact points shall be governed by the applicable national law.

Chapter 4

Measures to prevent terrorist offences

Article 16

Supply of information in order to prevent terrorist offences

1. For the prevention of terrorist offences, Member States may, in compliance with national law, in individual cases, even without being requested to do so, supply other Member States' national contact points, as referred to in paragraph 3, with the personal data and information specified in paragraph 2, in so far as is necessary because particular circumstances give reason to believe that the data subjects will commit criminal offences as referred to in Articles 1 to 3 of Council Framework Decision 2002/475/JHA of 13 June 2002 on combating terrorism[4] .

2. The data to be supplied shall comprise surname, first names, date and place of birth and a description of the circumstances giving rise to the belief referred to in paragraph 1.

3. Each Member State shall designate a national contact point for exchange of information with other Member States' national contact points. The powers of the national contact points shall be governed by the applicable national law.

4. The supplying Member State may, in compliance with national law, impose conditions on the use made of such data and information by the receiving Member State. The receiving Member State shall be bound by any such conditions.

Chapter 5

Other forms of cooperation

Article 17

Joint operations

1. In order to step up police cooperation, the competent authorities designated by the Member States may, in maintaining public order and security and preventing criminal offences, introduce joint patrols and other joint operations in which designated officers or other officials (officers) from other Member States participate in operations within a Member State's territory.

2. Each Member State may, as a host Member State, in compliance with its own national law, and with the seconding Member State's consent, confer executive powers on the seconding Member States' officers involved in joint operations or, in so far as the host Member State's law permits, allow the seconding Member States' officers to exercise their executive powers in accordance with the seconding Member State's law. Such executive powers may be exercised only under the guidance and, as a rule, in the presence of officers from the host Member State. The seconding Member States' officers shall be subject to the host Member State's national law. The host Member State shall assume responsibility for their actions.

3. Seconding Member States' officers involved in joint operations shall be subject to the instructions given by the host Member State's competent authority.

4. Member States shall submit declarations as referred to in Article 36 in which they lay down the practical aspects of cooperation.

Article 18

Assistance in connection with mass gatherings disasters and serious accidents

Member States' competent authorities shall provide one another with mutual assistance, in compliance with national law, in connection with mass gatherings and similar major events, disasters and serious accidents, by seeking to prevent criminal offences and maintain public order and security by:

(a) notifying one another as promptly as possible of such situations with a cross-border impact and exchanging any relevant information;

(b) taking and coordinating the necessary policing measures within their territory in situations with a cross-border impact;

(c) as far as possible, dispatching officers, specialists and advisers and supplying equipment, at the request of the Member State within whose territory the situation has arisen.

Article 19

Use of arms, ammunition and equipment

1. Officers from a seconding Member State who are involved in a joint operation within another Member State's territory pursuant to Article 17 or 18 may wear their own national uniforms there. They may carry such arms, ammunition and equipment as they are allowed to under the seconding Member State's national law. The host Member State may prohibit the carrying of particular arms, ammunition or equipment by a seconding Member State's officers.

2. Member States shall submit declarations as referred to in Article 36 in which they list the arms, ammunition and equipment that may be used only in legitimate self-defence or in the defence of others. The host Member State's officer in actual charge of the operation may in individual cases, in compliance with national law, give permission for arms, ammunition and equipment to be used for purposes going beyond those specified in the first sentence. The use of arms, ammunition and equipment shall be governed by the host Member State's law. The competent authorities shall inform one another of the arms, ammunition and equipment permitted and of the conditions for their use.

3. If officers from a Member State make use of vehicles in action under this Decision within another Member State's territory, they shall be subject to the same road traffic regulations as the host Member State's officers, including as regards right of way and any special privileges.

4. Member States shall submit declarations as referred to in Article 36 in which they lay down the practical aspects of the use of arms, ammunition and equipment.

Article 20

Protection and assistance

Member States shall be required to provide other Member States' officers crossing borders with the same protection and assistance in the course of those officers' duties as for their own officers.

Article 21

General rules on civil liability

1. Where officials of a Member State are operating in another Member State pursuant to Article 17, their Member State shall be liable for any damage caused by them during their operations, in accordance with the law of the Member State in whose territory they are operating.

2. The Member State in whose territory the damage referred to in paragraph 1 was caused shall make good such damage under the conditions applicable to damage caused by its own officials.

3. In the case provided for in paragraph 1, the Member State whose officials have caused damage to any person in the territory of another Member State shall reimburse the latter in full any sums it has paid to the victims or persons entitled on their behalf.

4. Where officials of a Member State are operating in another Member State pursuant to Article 18, the latter Member State shall be liable in accordance with its national law for any damage caused by them during their operations.

5. Where the damage referred to in paragraph 4 results from gross negligence or wilful misconduct, the host Member State may approach the seconding Member State in order to have any sums it has paid to the victims or persons entitled on their behalf reimbursed by the latter.

6. Without prejudice to the exercise of its rights vis-à-vis third parties and with the exception of paragraph 3, each Member State shall refrain, in the case provided for in paragraph 1, from requesting reimbursement of damages it has sustained from another Member State.

Article 22

Criminal liability

Officers operating within another Member State's territory under this Decision, shall be treated in the same way as officers of the host Member State with regard to any criminal offences that might be committed by, or against them, save as otherwise provided in another agreement which is binding on the Member States concerned.

Article 23

Employment relationship

Officers operating within another Member State's territory, under this Decision, shall remain subject to the employment law provisions applicable in their own Member State, particularly as regards disciplinary rules.

Chapter 6

General provisions on data protection

Article 24

Definitions and scope

1. For the purposes of this Decision:

(a) ‘processing of personal data’ shall mean any operation or set of operations which is performed upon personal data, whether or not by automatic means, such as collection, recording, organisation, storage, adaptation or alteration, sorting, retrieval, consultation, use, disclosure by supply, dissemination or otherwise making available, alignment, combination, blocking, erasure or destruction of data. Processing within the meaning of this Decision shall also include notification of whether or not a hit exists;

(b) ‘automated search procedure’ shall mean direct access to the automated files of another body where the response to the search procedure is fully automated;

(c) ‘referencing’ shall mean the marking of stored personal data without the aim of limiting their processing in future;

(d) ‘blocking’ shall mean the marking of stored personal data with the aim of limiting their processing in future.

2. The following provisions shall apply to data which are or have been supplied pursuant to this Decision, save as otherwise provided in the preceding Chapters.

Article 25

Level of data protection

1. As regards the processing of personal data which are or have been supplied pursuant to this Decision, each Member State shall guarantee a level of protection of personal data in its national law at least equal to that resulting from the Council of Europe Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data of 28 January 1981 and its Additional Protocol of 8 November 2001 and in doing so, shall take account of Recommendation No R (87) 15 of 17 September 1987 of the Committee of Ministers of the Council of Europe to the Member States regulating the use of personal data in the police sector, also where data are not processed automatically.

2. The supply of personal data provided for under this Decision may not take place until the provisions of this Chapter have been implemented in the national law of the territories of the Member States involved in such supply. The Council shall unanimously decide whether this condition has been met.

3. Paragraph 2 shall not apply to those Member States where the supply of personal data as provided for in this Decision has already started pursuant to the Treaty of 27 May 2005 between the Kingdom of Belgium, the Federal Republic of Germany, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Grand Duchy of Luxembourg, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Austria on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism, cross-border crime and illegal migration (Prüm Treaty).

Article 26

Purpose

1. Processing of personal data by the receiving Member State shall be permitted solely for the purposes for which the data have been supplied in accordance with this Decision. Processing for other purposes shall be permitted solely with the prior authorisation of the Member State administering the file and subject only to the national law of the receiving Member State. Such authorisation may be granted provided that processing for such other purposes is permitted under the national law of the Member State administering the file.

2. Processing of data supplied pursuant to Articles 3, 4 and 9 by the searching or comparing Member State shall be permitted solely in order to:

(a) establish whether the compared DNA profiles or dactyloscopic data match;

(b) prepare and submit a police or judicial request for legal assistance in compliance with national law if those data match;

(c) record within the meaning of Article 30. The Member State administering the file may process the data supplied to it in accordance with Articles 3, 4 and 9 solely where this is necessary for the purposes of comparison, providing automated replies to searches or recording pursuant to Article 30. The supplied data shall be deleted immediately following data comparison or automated replies to searches unless further processing is necessary for the purposes mentioned under points (b) and (c) of the first subparagraph.

3. Data supplied in accordance with Article 12 may be used by the Member State administering the file solely where this is necessary for the purpose of providing automated replies to search procedures or recording as specified in Article 30. The data supplied shall be deleted immediately following automated replies to searches unless further processing is necessary for recording pursuant to Article 30. The searching Member State may use data received in a reply solely for the procedure for which the search was made.

Article 27

Competent authorities

Personal data supplied may be processed only by the authorities, bodies and courts with responsibility for a task in furtherance of the aims mentioned in Article 26. In particular, data may be supplied to other entities only with the prior authorisation of the supplying Member State and in compliance with the law of the receiving Member State.

Article 28

Accuracy, current relevance and storage time of data

1. The Member States shall ensure the accuracy and current relevance of personal data. Should it transpire ex officio or from a notification by the data subject, that incorrect data or data which should not have been supplied have been supplied, this shall be notified without delay to the receiving Member State or Member States. The Member State or Member States concerned shall be obliged to correct or delete the data. Moreover, personal data supplied shall be corrected if they are found to be incorrect. If the receiving body has reason to believe that the supplied data are incorrect or should be deleted the supplying body shall be informed forthwith.

2. Data, the accuracy of which the data subject contests and the accuracy or inaccuracy of which cannot be established shall, in accordance with the national law of the Member States, be marked with a flag at the request of the data subject. If a flag exists, this may be removed subject to the national law of the Member States and only with the permission of the data subject or based on a decision of the competent court or independent data protection authority.

3. Personal data supplied which should not have been supplied or received shall be deleted. Data which are lawfully supplied and received shall be deleted:

(a) if they are not or no longer necessary for the purpose for which they were supplied; if personal data have been supplied without request, the receiving body shall immediately check if they are necessary for the purposes for which they were supplied;

(b) following the expiry of the maximum period for keeping data laid down in the national law of the supplying Member State where the supplying body informed the receiving body of that maximum period at the time of supplying the data.

Where there is reason to believe that deletion would prejudice the interests of the data subject, the data shall be blocked instead of being deleted in compliance with national law. Blocked data may be supplied or used solely for the purpose which prevented their deletion.

Article 29

Technical and organisational measures to ensure data protection and data security

1. The supplying and receiving bodies shall take steps to ensure that personal data is effectively protected against accidental or unauthorised destruction, accidental loss, unauthorised access, unauthorised or accidental alteration and unauthorised disclosure.

2. The features of the technical specification of the automated search procedure are regulated in the implementing measures as referred to in Article 33 which guarantee that:

(a) state-of-the-art technical measures are taken to ensure data protection and data security, in particular data confidentiality and integrity;

(b) encryption and authorisation procedures recognised by the competent authorities are used when having recourse to generally accessible networks; and

(c) the admissibility of searches in accordance with Article 30(2), (4) and (5) can be checked.

Article 30

Logging and recording: special rules governing automated and non-automated supply

1. Each Member State shall guarantee that every non-automated supply and every non-automated receipt of personal data by the body administering the file and by the searching body is logged in order to verify the admissibility of the supply. Logging shall contain the following information:

(a) the reason for the supply;

(b) the data supplied;

(c) the date of the supply; and

(d) the name or reference code of the searching body and of the body administering the file.

2. The following shall apply to automated searches for data based on Articles 3, 9 and 12 and to automated comparison pursuant to Article 4:

(a) only specially authorised officers of the national contact points may carry out automated searches or comparisons. The list of officers authorised to carry out automated searches or comparisons shall be made available upon request to the supervisory authorities referred to in paragraph 5 and to the other Member States;

(b) each Member State shall ensure that each supply and receipt of personal data by the body administering the file and the searching body is recorded, including notification of whether or not a hit exists. Recording shall include the following information:

(i) the data supplied;

(ii) the date and exact time of the supply; and

(iii) the name or reference code of the searching body and of the body administering the file.

The searching body shall also record the reason for the search or supply as well as an identifier for the official who carried out the search and the official who ordered the search or supply.

3. The recording body shall immediately communicate the recorded data upon request to the competent data protection authorities of the relevant Member State at the latest within four weeks following receipt of the request. Recorded data may be used solely for the following purposes:

(a) monitoring data protection;

(b) ensuring data security.

4. The recorded data shall be protected with suitable measures against inappropriate use and other forms of improper use and shall be kept for two years. After the conservation period the recorded data shall be deleted immediately.

5. Responsibility for legal checks on the supply or receipt of personal data lies with the independent data protection authorities or, as appropriate, the judicial authorities of the respective Member States. Anyone can request these authorities to check the lawfulness of the processing of data in respect of their person in compliance with national law. Independently of such requests, these authorities and the bodies responsible for recording shall carry out random checks on the lawfulness of supply, based on the files involved.

The results of such checks shall be kept for inspection for 18 months by the independent data protection authorities. After this period, they shall be immediately deleted. Each data protection authority may be requested by the independent data protection authority of another Member State to exercise its powers in accordance with national law. The independent data protection authorities of the Member States shall perform the inspection tasks necessary for mutual cooperation, in particular by exchanging relevant information.

Article 31

Data subjects' rights to information and damages

1. At the request of the data subject under national law, information shall be supplied in compliance with national law to the data subject upon production of proof of his identity, without unreasonable expense, in general comprehensible terms and without unacceptable delays, on the data processed in respect of his person, the origin of the data, the recipient or groups of recipients, the intended purpose of the processing and, where required by national law, the legal basis for the processing. Moreover, the data subject shall be entitled to have inaccurate data corrected and unlawfully processed data deleted. The Member States shall also ensure that, in the event of violation of his rights in relation to data protection, the data subject shall be able to lodge an effective complaint to an independent court or a tribunal within the meaning of Article 6(1) of the European Convention on Human Rights or an independent supervisory authority within the meaning of Article 28 of Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data[5] and that he is given the possibility to claim for damages or to seek another form of legal compensation. The detailed rules for the procedure to assert these rights and the reasons for limiting the right of access shall be governed by the relevant national legal provisions of the Member State where the data subject asserts his rights.

2. Where a body of one Member State has supplied personal data under this Decision, the receiving body of the other Member State cannot use the inaccuracy of the data supplied as grounds to evade its liability vis-à-vis the injured party under national law. If damages are awarded against the receiving body because of its use of inaccurate transfer data, the body which supplied the data shall refund the amount paid in damages to the receiving body in full.

Article 32

Information requested by the Member States

The receiving Member State shall inform the supplying Member State on request of the processing of supplied data and the result obtained.

Chapter 7

Implementing and Final Provisions

Article 33

Implementing measures

The Council, acting by a qualified majority and after Consulting the European Parliament, shall adopt measures necessary to implement this Decision at the level of the Union.

Article 34

Costs

Each Member State shall bear the operational costs incurred by its own authorities in connection with the application of this Decision. In special cases, the Member States concerned may agree on different arrangements.

Article 35

Relationship with other instruments

1. For the Member States concerned, the relevant provisions of this Decision shall be applied instead of the corresponding provisions contained in the Prüm Treaty. Any other provision of the Prüm Treaty shall remain applicable between the contracting parties of the Prüm Treaty.

2. Without prejudice to their commitments under other acts adopted pursuant to Title VI of the Treaty:

(a) Member States may continue to apply bilateral or multilateral agreements or arrangements on cross-border cooperation which are in force on the date this Decision is adopted in so far as such agreements or arrangements are not incompatible with the objectives of this Decision;

(b) Member States may conclude or bring into force bilateral or multilateral agreements or arrangements on cross-border cooperation after this Decision has entered into force in so far as such agreements or arrangements provide for the objectives of this Decision to be extended or enlarged.

3. The agreements and arrangements referred to in paragraphs 1 and 2 may not affect relations with Member States which are not parties thereto.

4. Within four weeks of this Decision taking effect Member States shall inform the Council and the Commission of existing agreements or arrangements within the meaning of paragraph 2(a) which they wish to continue to apply.

5. Member States shall also inform the Council and the Commission of all new agreements or arrangements within the meaning of paragraph 2(b) within three months of their signing or, in the case of instruments which were signed before adoption of this Decision, within three months of their entry into force.

6. Nothing in this Decision shall affect bilateral or multilateral agreements or arrangements between Member States and third States.

7. This Decision shall be without prejudice to existing agreements on legal assistance or mutual recognition of court decisions.

Article 36

Implementation and declarations

1. Member States shall take the necessary measures to comply with the provisions of this Decision within one year of this Decision taking effect, with the exception of the provisions of Chapter 2 with respect to which the necessary measures shall be taken within three years of this Decision and the Council Decision on the implementation of this Decision taking effect.

2. Member States shall inform the General Secretariat of the Council and the Commission that they have implemented the obligations imposed on them under this Decision and submit the declarations foreseen by this Decision. When doing so, each Member State may indicate that it will apply immediately this Decision in its relations with those Member States which have given the same notification.

3. Declarations submitted in accordance with paragraph 2 may be amended at any time by means of a declaration submitted to the General Secretariat of the Council. The General Secretariat of the Council shall forward any declarations received to the Member States and the Commission.

4. On the basis of this and other information made available by Member States on request, the Commission shall submit a report to the Council by 28 July 2012 on the implementation of this Decision accompanied by such proposals as it deems appropriate for any further development.

Article 37

Application

This Decision shall take effect 20 days following its publication in the Official Journal of the European Union.

Done at Luxembourg, 23 June 2008.

For the Council

The President

I. JARC

Undervedlegg b

Council Decision 2008/616/JHA of 23 June 2008 on the implementation of Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime

THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,

Having regard to Article 33 of Council Decision 2008/615/JHA[6] ,

Having regard to the initiative of the Federal Republic of Germany,

Having regard to the opinion of the European Parliament[7] ,

Whereas:

(1) On 23 June 2008 the Council adopted Decision 2008/615/JHA on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime.

(2) By means of Decision 2008/615/JHA, the basic elements of the Treaty of 27 May 2005 between the Kingdom of Belgium, the Federal Republic of Germany, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Grand Duchy of Luxembourg, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Austria on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism, cross-border crime and illegal migration (hereinafter the Prüm Treaty), were transposed into the legal framework of the European Union.

(3) Article 33 of Decision 2008/615/JHA provides that the Council is to adopt the measures necessary to implement Decision 2008/615/JHA at the level of the Union in accordance with the procedure laid down in the second sentence of Article 34(2)(c) of the Treaty on European Union. These measures are to be based on the Implementing Agreement of 5 December 2006 concerning the administrative and technical implementation and application of the Prüm Treaty.

(4) This Decision establishes those common normative provisions which are indispensable for administrative and technical implementation of the forms of cooperation set out in Decision 2008/615/JHA. The Annex to this Decision contains implementing provisions of a technical nature. In addition, a separate Manual, containing exclusively factual information to be provided by the Member States, will be drawn up and kept up to date by the General Secretariat of the Council.

(5) Having regard to technical capabilities, routine searches of new DNA profiles will in principle be carried out by means of single searches, and appropriate solutions for this will be found at the technical level,

HAS DECIDED AS FOLLOWS:

Chapter I

General

Article 1

Aim

The aim of this Decision is to lay down the necessary administrative and technical provisions for the implementation of Decision 2008/615/JHA, in particular as regards the automated exchange of DNA data, dactyloscopic data and vehicle registration data, as set out in Chapter 2 of that Decision, and other forms of cooperation, as set out in Chapter 5 of that Decision.

Article 2

Definitions

For the purposes of this Decision:

(a) ‘search’ and ‘comparison’, as referred to in Articles 3, 4 and 9 of Decision 2008/615/JHA, mean the procedures by which it is established whether there is a match between, respectively, DNA data or dactyloscopic data which have been communicated by one Member State and DNA data or dactyloscopic data stored in the databases of one, several, or all of the Member States;

(b) ‘automated searching’, as referred to in Article 12 of Decision 2008/615/JHA, means an online access procedure for consulting the databases of one, several, or all of the Member States;

(c) ‘DNA profile’ means a letter or number code which represents a set of identification characteristics of the non-coding part of an analysed human DNA sample, i.e. the particular molecular structure at the various DNA locations (loci);

(d) ‘non-coding part of DNA’ means chromosome regions not genetically expressed, i.e. not known to provide for any functional properties of an organism;

(e) ‘DNA reference data’ mean DNA profile and reference number;

(f) ‘reference DNA profile’ means the DNA profile of an identified person;

(g) ‘unidentified DNA profile’ means the DNA profile obtained from traces collected during the investigation of criminal offences and belonging to a person not yet identified;

(h) ‘note’ means a Member State's marking on a DNA profile in its national database indicating that there has already been a match for that DNA profile on another Member State's search or comparison;

(i) ‘dactyloscopic data’ mean fingerprint images, images of fingerprint latents, palm prints, palm print latents and templates of such images (coded minutiae), when they are stored and dealt with in an automated database;

(j) ‘vehicle registration data’ mean the data-set as specified in Chapter 3 of the Annex to this Decision;

(k) ‘individual case’, as referred to in Article 3(1), second sentence, Article 9(1), second sentence and Article 12(1) of Decision 2008/615/JHA, means a single investigation or prosecution file. If such a file contains more than one DNA profile, or one piece of dactyloscopic data or vehicle registration data, they may be transmitted together as one request.

Chapter 2

Common Provisions for Data Exchange

Article 3

Technical specifications

Member States shall observe common technical specifications in connection with all requests and answers related to searches and comparisons of DNA profiles, dactyloscopic data and vehicle registration data. These technical specifications are laid down in the Annex to this Decision.

Article 4

Communications network

The electronic exchange of DNA data, dactyloscopic data and vehicle registration data between Member States shall take place using the Trans European Services for Telematics between Administrations (TESTA II) communications network and further developments thereof.

Article 5

Availability of automated data exchange

Member States shall take all necessary measures to ensure that automated searching or comparison of DNA data, dactyloscopic data and vehicle registration data is possible 24 hours a day and seven days a week. In the event of a technical fault, the Member States' national contact points shall immediately inform each other and shall agree on temporary alternative information exchange arrangements in accordance with the legal provisions applicable. Automated data exchange shall be re-established as quickly as possible.

Article 6

Reference numbers for DNA data and dactyloscopic data

The reference numbers referred to in Article 2 and Article 8 of Decision 2008/615/JHA shall consist of a combination of the following:

(a) a code allowing the Member States, in the case of a match, to retrieve personal data and other information in their databases in order to supply it to one, several or all of the Member States in accordance with Article 5 or Article 10 of Decision 2008/615/JHA;

(b) a code to indicate the national origin of the DNA profile or dactyloscopic data; and

(c) with respect to DNA data, a code to indicate the type of DNA profile.

Chapter 3

DNA Data

Article 7

Principles of DNA data exchange

1. Member States shall use existing standards for DNA data exchange, such as the European Standard Set (ESS) or the Interpol Standard Set of Loci (ISSOL).

2. The transmission procedure, in the case of automated searching and comparison of DNA profiles, shall take place within a decentralised structure.

3. Appropriate measures shall be taken to ensure confidentiality and integrity for data being sent to other Member States, including their encryption.

4. Member States shall take the necessary measures to guarantee the integrity of the DNA profiles made available or sent for comparison to the other Member States and to ensure that these measures comply with international standards such as ISO 17025.

5. Member States shall use Member State codes in accordance with the ISO 3166-1 alpha-2 standard.

Article 8

Rules for requests and answers in connection with DNA data

1. A request for an automated search or comparison, as referred to in Articles 3 or 4 of Decision 2008/615/JHA, shall include only the following information:

(a) the Member State code of the requesting Member State;

(b) the date, time and indication number of the request;

(c) DNA profiles and their reference numbers;

(d) the types of DNA profiles transmitted (unidentified DNA profiles or reference DNA profiles); and

(e) information required for controlling the database systems and quality control for the automatic search processes.

2. The answer (matching report) to the request referred to in paragraph 1 shall contain only the following information:

(a) an indication as to whether there were one or more matches (hits) or no matches (no hits);

(b) the date, time and indication number of the request;

(c) the date, time and indication number of the answer;

(d) the Member State codes of the requesting and requested Member States;

(e) the reference numbers of the requesting and requested Member States;

(f) the type of DNA profiles transmitted (unidentified DNA profiles or reference DNA profiles);

(g) the requested and matching DNA profiles; and

(h) information required for controlling the database systems and quality control for the automatic search processes.

3. Automated notification of a match shall only be provided if the automated search or comparison has resulted in a match of a minimum number of loci. This minimum is set out in Chapter 1 of the Annex to this Decision.

4. The Member States shall ensure that requests comply with declarations issued pursuant to Article 2(3) of Decision 2008/615/JHA. These declarations shall be reproduced in the Manual referred to in Article 18(2) of this Decision.

Article 9

Transmission procedure for automated searching of unidentified DNA profiles in accordance with Article 3 of Decision 2008/615/JHA

1. If, in a search with an unidentified DNA profile, no match has been found in the national database or a match has been found with an unidentified DNA profile, the unidentified DNA profile may then be transmitted to all other Member States' databases and if, in a search with this unidentified DNA profile, matches are found with reference DNA profiles and/or unidentified DNA profiles in other Member States' databases, these matches shall be automatically communicated and the DNA reference data transmitted to the requesting Member State; if no matches can be found in other Member States' databases, this shall be automatically communicated to the requesting Member State.

2. If, in a search with an unidentified DNA profile, a match is found in other Member States' databases, each Member State concerned may insert a note to this effect in its national database.

Article 10

Transmission procedure for automated search of reference DNA profiles in accordance with Article 3 of Decision 2008/615/JHA

If, in a search with a reference DNA profile, no match has been found in the national database with a reference DNA profile or a match has been found with an unidentified DNA profile, this reference DNA profile may then be transmitted to all other Member States' databases and if, in a search with this reference DNA profile, matches are found with reference DNA profiles and/or unidentified DNA profiles in other Member States' databases, these matches shall be automatically communicated and the DNA reference data transmitted to the requesting Member State; if no matches can be found in other Member States' databases, it shall be automatically communicated to the requesting Member State.

Article 11

Transmission procedure for automated comparison of unidentified DNA profiles in accordance with Article 4 of Decision 2008/615/JHA

1. If, in a comparison with unidentified DNA profiles, matches are found in other Member States' databases with reference DNA profiles and/or unidentified DNA profiles, these matches shall be automatically communicated and the DNA reference data transmitted to the requesting Member State.

2. If, in a comparison with unidentified DNA profiles, matches are found in other Member States' databases with unidentified DNA profiles or reference DNA profiles, each Member State concerned may insert a note to this effect in its national database.

Chapter 4

Dactyloscopic Data

Article 12

Principles for the exchange of dactyloscopic data

1. The digitalisation of dactyloscopic data and their transmission to the other Member States shall be carried out in accordance with the uniform data format specified in Chapter 2 of the Annex to this Decision.

2. Each Member State shall ensure that the dactyloscopic data it transmits are of sufficient quality for a comparison by the automated fingerprint identification systems (AFIS).

3. The transmission procedure for the exchange of dactyloscopic data shall take place within a decentralised structure.

4. Appropriate measures shall be taken to ensure the confidentiality and integrity of dactyloscopic data being sent to other Member States, including their encryption.

5. The Member States shall use Member State codes in accordance with the ISO 3166-1 alpha-2 standard.

Article 13

Search capacities for dactyloscopic data

1. Each Member State shall ensure that its search requests do not exceed the search capacities specified by the requested Member State. Member States shall submit declarations as referred to in Article 18(2) to the General Secretariat of the Council in which they lay down their maximum search capacities per day for dactyloscopic data of identified persons and for dactyloscopic data of persons not yet identified.

2. The maximum numbers of candidates accepted for verification per transmission are set out in Chapter 2 of the Annex to this Decision.

Article 14

Rules for requests and answers in connection with dactyloscopic data

1. The requested Member State shall check the quality of the transmitted dactyloscopic data without delay by a fully automated procedure. Should the data be unsuitable for an automated comparison, the requested Member State shall inform the requesting Member State without delay.

2. The requested Member State shall conduct searches in the order in which requests are received. Requests shall be processed within 24 hours by a fully automated procedure. The requesting Member State may, if its national law so prescribes, ask for accelerated processing of its requests and the requested Member State shall conduct these searches without delay. If deadlines cannot be met for reasons of force majeure, the comparison shall be carried out without delay as soon as the impediments have been removed.

Chapter 5

Vehicle registration data

Article 15

Principles of automated searching of vehicle registration data

1. For automated searching of vehicle registration data Member States shall use a version of the European Vehicle and Driving Licence Information System (Eucaris) software application especially designed for the purposes of Article 12 of Decision 2008/615/JHA, and amended versions of this software.

2. Automated searching of vehicle registration data shall take place within a decentralised structure.

3. The information exchanged via the Eucaris system shall be transmitted in encrypted form.

4. The data elements of the vehicle registration data to be exchanged are specified in Chapter 3 of the Annex to this Decision.

5. In the implementation of Article 12 of Decision 2008/615/JHA, Member States may give priority to searches related to combating serious crime.

Article 16

Costs

Each Member State shall bear the costs arising from the administration, use and maintenance of the Eucaris software application referred to in Article 15(1).

Chapter 6

Police Cooperation

Article 17

Joint patrols and other joint operations

1. In accordance with Chapter 5 of Decision 2008/615/JHA, and in particular with the declarations submitted pursuant to Articles 17(4), 19(2), and 19(4) of that Decision, each Member State shall designate one or more contact points in order to allow other Member States to address competent authorities and each Member State may specify its procedures for setting up joint patrols and other joint operations, its procedures for initiatives from other Member States with regard to those operations, as well as other practical aspects, and operational modalities in relation to those operations.

2. The General Secretariat of the Council shall compile and keep up to date a list of the contact points and shall inform the competent authorities about any change to that list.

3. The competent authorities of each Member State may take the initiative to set up a joint operation. Before the start of a specific operation, the competent authorities referred to in paragraph 2 shall make written or verbal arrangements that may cover details such as:

(a) the competent authorities of the Member States for the operation;

(b) the specific purpose of the operation;

(c) the host Member State where the operation is to take place;

(d) the geographical area of the host Member State where the operation is to take place;

(e) the period covered by the operation;

(f) the specific assistance to be provided by the seconding Member State(s) to the host Member State, including officers or other officials, material and financial elements;

(g) the officers participating in the operation;

(h) the officer in charge of the operation;

(i) the powers that the officers and other officials of the seconding Member State(s) may exercise in the host Member State during the operation;

(j) the particular arms, ammunition and equipment that the seconding officers may use during the operation in accordance with Decision 2008/615/JHA;

(k) the logistic modalities as regards transport, accommodation and security;

(l) the allocation of the costs of the joint operation if it differs from that provided in the first sentence of Article 34 of Decision 2008/615/JHA;

(m) any other possible elements required.

4. The declarations, procedures and designations provided for in this Article shall be reproduced in the Manual referred to in Article 18(2).

Chapter 7

Final Provisions

Article 18

Annex and Manual

1. Further details concerning the technical and administrative implementation of Decision 2008/615/JHA are set out in the Annex to this Decision.

2. A Manual shall be prepared and kept up to date by the General Secretariat of the Council, comprising exclusively factual information provided by the Member States through declarations made pursuant to Decision 2008/615/JHA or this Decision or through notifications made to the General Secretariat of the Council. The Manual shall be in the form of a Council Document.

Article 19

Independent data protection authorities

Member States shall, in accordance with Article 18(2) of this Decision, inform the General Secretariat of the Council of the independent data protection authorities or the judicial authorities as referred to in Article 30(5) of Decision 2008/615/JHA.

Article 20

Preparation of decisions as referred to in Article 25(2) of Decision 2008/615/JHA

1. The Council shall take a decision as referred to in Article 25(2) of Decision 2008/615/JHA on the basis of an evaluation report which shall be based on a questionnaire.

2. With respect to the automated data exchange in accordance with Chapter 2 of Decision 2008/615/JHA, the evaluation report shall also be based on an evaluation visit and a pilot run that shall be carried out when the Member State concerned has informed the General Secretariat in accordance with the first sentence of Article 36(2) of Decision 2008/615/JHA.

3. Further details of the procedure are set out in Chapter 4 of the Annex to this Decision.

Article 21

Evaluation of the data exchange

1. An evaluation of the administrative, technical and financial application of the data exchange pursuant to Chapter 2 of Decision 2008/615/JHA, and in particular the use of the mechanism of Article 15(5), shall be carried out on a regular basis. The evaluation shall relate to those Member States already applying Decision 2008/615/JHA at the time of the evaluation and shall be carried out with respect to the data categories for which data exchange has started among the Member States concerned. The evaluation shall be based on reports of the respective Member States.

2. Further details of the procedure are set out in Chapter 4 of the Annex to this Decision.

Article 22

Relationship with the Implementing Agreement of the Prüm Treaty

For the Member States bound by the Prüm Treaty, the relevant provisions of this Decision and the Annex hereto once fully implemented shall apply instead of the corresponding provisions contained in the Implementing Agreement of the Prüm Treaty. Any other provisions of the Implementing Agreement shall remain applicable between the contracting parties of the Prüm Treaty.

Article 23

Implementation

Member States shall take the necessary measures to comply with the provisions of this Decision within the periods referred to in Article 36(1) of Decision 2008/615/JHA.

Article 24

Application

This Decision shall take effect 20 days following its publication in the Official Journal of the European Union.

Done at Luxembourg, 23 June 2008.

For the Council

The President

I. JARC

Avtale mellom Den europeiske union og Island og Norge om anvendelse av visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, og rådsbeslutning 2008/616/JIS om gjennomføring av beslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, med vedlegg

DEN EUROPEISKE UNION

på den ene side og

ISLAND

og

NORGE

på den annen side,

heretter kalt «avtalepartene»,

SOM ØNSKER å styrke politi- og justissamarbeidet mellom medlemsstatene i Den europeiske union og Island og Norge, uten at bestemmelsene om vern av den enkeltes frihet derved berøres,

SOM TAR I BETRAKTNING at de forbindelser som eksisterer mellom avtalepartene, særlig avtalen inngått mellom Rådet for Den europeiske union og Republikken Island og Kongeriket Norge om de sistnevnte statenes tilknytning til gjennomføringen, anvendelsen og videreutviklingen av Schengen-regelverket, viser at det eksisterer et tett samarbeid i kampen mot kriminalitet,

SOM UNDERSTREKER at det er i avtalepartenes felles interesse å sikre at politisamarbeidet mellom medlemsstatene i Den europeiske union og Island og Norge foregår på en rask og effektiv måte som er forenlig med de grunnleggende prinsipper i deres nasjonale rettsorden og i samsvar med den enkeltes rettigheter og prinsippene i den europeiske konvensjon om beskyttelse av menneskerettighetene og de grunnleggende friheter, som ble undertegnet i Roma 4. november 1950,

SOM ER OPPMERKSOM PÅ at Rådets rammebeslutning 2006/960/JIS av 18. desember 2006 om forenklet utveksling av opplysninger og etterretninger mellom rettshåndhevende myndigheter i medlemsstatene i Den europeiske union[8] allerede fastsetter regler for hvordan rettshåndhevende myndigheter i medlemsstatene og i Island og Norge raskt og effektivt kan utveksle eksisterende opplysninger og etterretninger med henblikk på å etterforske straffesaker eller gjennomføre etterretningsoperasjoner i forbindelse med slike saker,

SOM ERKJENNER at det er av avgjørende betydning for å stimulere til internasjonalt samarbeid på dette feltet at det raskt og effektivt kan utveksles nøyaktig informasjon. Målet er å innføre prosedyrer for å fremme raske, effektive og rimelige metoder for utveksling av data. Med henblikk på felles utnyttelse av slike data bør det gjelde klare ansvarsforhold for disse prosedyrene, og de bør omfatte behørige garantier om nøyaktigheten ved og sikkerheten rundt slike data ved overføring og lagring samt prosedyrer for registrering av utveksling av data og begrensninger i bruken av de oversendte opplysningene,

SOM TAR I BETRAKTNING at Island og Norge har uttrykt ønske om å inngå en avtale som setter dem i stand til å anvende overfor hverandre og medlemsstatene i Den europeiske union visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, og rådsbeslutning 2008/616/JIS om gjennomføring av beslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, med vedlegg,

SOM TAR I BETRAKTNING at også Den europeiske union mener det er nødvendig å inngå en slik avtale,

SOM UNDERSTREKER at denne avtale derfor inneholder bestemmelser som bygger på de sentrale bestemmelsene i beslutning 2008/615/JIS og beslutning 2008/616/JIS med vedlegg, og som har som formål å bedre utvekslingen av informasjon hvorved medlemsstatene i Den europeiske union og Island og Norge gir hverandre tilgangsrett til elektroniske DNA databaser, elektroniske fingeravtrykkidentifikasjonssystemer og kjøretøyregistre. Ved utveksling av data fra nasjonale DNA databaser og elektroniske fingeravtrykkidentifikasjonssystemer bør et treff/ikke treff («hit/no hit») system i neste omgang gjøre det mulig for staten som utfører søket, å be om bestemte relevante personopplysninger fra staten som administrerer databasen, og om nødvendig å be om ytterligere opplysninger gjennom prosedyrer for gjensidig bistand, herunder de prosedyrer som er vedtatt i henhold til rammebeslutning 2006/960/JIS,

SOM TAR I BETRAKTNING at disse bestemmelser i betydelig grad vil kunne fremskynde eksisterende prosedyrer og dermed sette medlemsstatene, Island og Norge i stand til å finne ut om en annen stat har den informasjonen den trenger, og i så fall hvilken,

SOM TAR I BETRAKTNING at det åpner seg nye muligheter innenfor kriminalitetsbekjempelse gjennom å sammenlikne data på tvers av landegrensene. Informasjonen som derved gjøres tilgjengelig, vil muliggjøre nye etterforskningsmetoder og dermed spille en avgjørende rolle ved å bistå statenes rettshåndhevende og judisielle myndigheter,

SOM TAR I BETRAKTNING at reglene forutsetter at det etableres nettverk mellom statenes nasjonale databaser,

SOM TAR I BETRAKTNING at statene på visse vilkår bør kunne avgi personopplysninger og andre opplysninger enn personopplysninger for å bedre utvekslingen av informasjon med sikte på å forebygge straffbare handlinger og opprettholde den offentlige orden og sikkerheten i forbindelse med store arrangementer med en grenseoverskridende dimensjon,

SOM ER OPPMERKSOM PÅ at det, ut over å bedre informasjonsutvekslingen, er behov for å regulere andre former for tettere samarbeid mellom politimyndighetene, særlig gjennom felles sikkerhetsoperasjoner (f.eks. felles politipatruljer),

SOM TAR I BETRAKTNING at et tettere politi og justissamarbeid i straffesaker må ledsages av respekt for grunnleggende rettigheter, særlig retten til privatlivets fred og til vern av personopplysninger, som skal sikres gjennom egne ordninger for personopplysningsvern, som bør tilpasses de ulike formene for utveksling av personopplysninger og deres særlige karakter. Slike bestemmelser bør ta særlig hensyn til at direktekoplet tilgang til databaser over landegrensene er av spesiell art. Ettersom det med direktekoplet tilgang ikke er mulig for staten som administrerer databasen, å foreta kontroll på forhånd, bør det innføres et system som sikrer at kontroll finner sted i etterkant,

SOM TAR I BETRAKTNING at treff/ikke treff systemet gjør det mulig å sammenlikne anonyme profiler gjennom en funksjon der supplerende personopplysninger utveksles først etter et treff, og overføring og mottak av opplysningene er underlagt nasjonal lovgivning, herunder bestemmelsene om rettslig bistand. Et slikt oppsett vil sikre et tilfredsstillende system for personopplysningsvern, idet oversending av personopplysninger til en annen stat forutsetter et personopplysningsvern på tilstrekkelig nivå hos den mottakende stat,

SOM ER KLAR OVER at et tettere politi og justissamarbeid vil innebære en omfattende utveksling av informasjon og data; denne avtale søker derfor å sikre et forsvarlig personopplysningsvern. Avtalen fastsetter et vern på det nivå som gjelder ved behandling av personopplysninger i Europarådets konvensjon av 28. januar 1981 om personvern i forbindelse med elektronisk databehandling av personopplysninger, tilleggsprotokollen til konvensjonen av 8. november 2001 og prinsippene i Europarådets anbefaling nr. R (87) 15 om politiets bruk av personopplysninger,

SOM TAR UTGANGSPUNKT I den gjensidige tilliten medlemsstatene i Den europeiske union og Island og Norge har til hverandres rettssystemers oppbygning og funksjon,

SOM ERKJENNER at bestemmelsene i bilaterale og multilaterale avtaler fortsatt får anvendelse i alle spørsmål som ikke omfattes av denne avtale,

HAR BESLUTTET Å INNGÅ DENNE AVTALE:

Artikkel 1

Gjenstand og formål

Bestemmelsene i artikkel 1–24, artikkel 25 nr. 1, artikkel 26–32 og artikkel 34 i rådsbeslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, skal, med de tilpasninger som følger av bestemmelsene i denne avtale, få anvendelse på de bilaterale forbindelsene mellom Island eller Norge og de enkelte medlemsstatene i Den europeiske union og på forbindelsene mellom Island og Norge.

Bestemmelsene i artikkel 1–19 og artikkel 21 i rådsbeslutning 2008/616/JIS om gjennomføring av beslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, med vedlegg, skal, med unntak av kapittel 4 pkt. 1 i vedlegget og med de tilpasninger som følger av bestemmelsene i denne avtale, få anvendelse på de forbindelser som er omhandlet i nr. 1.

Erklæringene som medlemsstatene har avgitt i samsvar med beslutning 2008/616/JIS og 2008/615/JIS, skal få anvendelse også på deres forbindelser med Island og Norge.

Artikkel 2

Definisjoner

Med «avtaleparter» menes Den europeiske union og Island og Norge.

Med «medlemsstat» menes en medlemsstat i Den europeiske union.

Med «stat» menes en medlemsstat, Island eller Norge.

Artikkel 3

Ensartet anvendelse og fortolkning

For å oppfylle målsettingen om å komme fram til en mest mulig ensartet anvendelse og fortolkning av bestemmelsene nevnt i artikkel 1, skal avtalepartene holde seg løpende orientert om utviklingen av rettspraksis ved De europeiske fellesskaps domstol, samt utviklingen av rettspraksis ved de kompetente domstoler i Island og i Norge som gjelder slike bestemmelser. For dette formål skal det opprettes en mekanisme for å sikre regelmessig gjensidig utveksling av slik rettspraksis.

Island og Norge skal ha rett til å avgi innlegg eller skriftlig uttalelse til De europeiske fellesskaps domstol i tilfeller der et spørsmål er blitt henvist til denne domstolen av en høyere eller lavere domstol i en medlemsstat for å få en prejudisiell avgjørelse om fortolkningen av en bestemmelse nevnt i artikkel 1.

Artikkel 4

Tvisteløsning

Enhver tvist mellom enten Island eller Norge og en medlemsstat som gjelder fortolkningen eller anvendelsen av denne avtale eller noen av bestemmelsene nevnt i artikkel 1 og eventuelle endringer av dem, kan av en part i tvisten henvises til et møte mellom representanter for regjeringene i medlemsstatene og i Island og Norge med sikte på en snarlig løsning av tvisten.

Artikkel 5

Endringer

Dersom det blir nødvendig å endre bestemmelsene i beslutning 2008/615/JIS, nevnt i artikkel 1 nr. 1, og/eller bestemmelsene i beslutning 2008/616/JIS med vedlegg, nevnt i artikkel 1 nr. 2, skal Den europeiske union underrette Island og Norge så snart som mulig og innhente eventuelle kommentarer fra dem.

Island og Norge skal underrettes av depositaren om enhver endring av bestemmelsene i beslutning 2008/615/JIS, nevnt i artikkel 1 nr. 1, og om enhver endring av bestemmelsene i beslutning 2008/616/JIS med vedlegg, nevnt i artikkel 1 nr. 2, straks endringen er vedtatt. Island og Norge skal på selvstendig grunnlag avgjøre om de skal godta innholdet i endringen og innarbeide den i sin interne rett. Det skal gis underretning om disse avgjørelsene til depositaren senest tre måneder fra datoen for underretningen.

Dersom innholdet i endringen kan bli bindende for Island eller Norge først etter at forfatningsrettslige krav er oppfylt, skal Island eller Norge meddele dette til depositaren samtidig med at underretningen gis. Island eller Norge skal straks de forfatningsrettslige krav er oppfylt, og senest innen seks måneder etter underretning fra depositaren, meddele dette skriftlig til depositaren. Fra den dato som er fastsatt for endringens ikrafttredelse for Island eller Norge og inntil meddelelsen om at de forfatningsrettslige krav er oppfylt, skal Island eller Norge, dersom det er mulig, anvende innholdet i en slik rettsakt eller et slikt tiltak midlertidig.

Dersom enten Island eller Norge, eller begge, ikke godtar endringen, skal denne avtale anses som midlertidig opphørt fra den dag endringen skulle vært gjennomført for den stat eller de stater som ikke har godtatt endringen. Det skal kalles sammen et partsmøte for å undersøke alle øvrige muligheter som foreligger for at denne avtale fortsatt skal kunne virke tilfredsstillende, herunder muligheten for å konstatere at lovgivningen skal anses som likeverdig. Den midlertidige opphevingen skal opphøre så snart vedkommende stat eller stater har gitt underretning om at den/de godtar endringen, eller dersom avtalepartene blir enige om at avtalen skal settes i kraft igjen for vedkommende stat eller stater.

Dersom det seks måneder etter at avtalen er opphørt, ikke er oppnådd enighet mellom avtalepartene om at avtalen skal settes i kraft igjen, skal den opphøre å gjelde for den stat som ikke har godtatt endringen.

Nr. 4 og 5 får ikke anvendelse på endringer i kapittel 3, 4 eller 5 i beslutning 2008/615/JIS eller artikkel 17 i beslutning 2008/616/JIS dersom Island eller Norge, eller begge, har underrettet depositaren om at de ikke godtar endringen og oppgitt grunnene for det. I dette tilfellet, og uten at artikkel 10 berøres, skal innholdet i vedkommende bestemmelser i den versjon som forelå forut for endringen, fortsatt få anvendelse på forbindelsene med den stat eller de stater som har gitt underretningen.

Artikkel 6

Gjennomgang

Avtalepartene er enige om å foreta en felles gjennomgang av denne avtale senest fem år etter at den er trådt i kraft. Gjennomgangen skal særlig ta for seg den praktiske gjennomføringen, fortolkningen og utviklingen av avtalen, og skal også omfatte spørsmål som hvilke konsekvenser en videre utvikling av Den europeiske union vil få for saksområdet som reguleres av denne avtale.

Artikkel 7

Forholdet til andre instrumenter

Island og Norge kan fortsatt anvende bilaterale eller multilaterale avtaler eller ordninger om grenseoverskridende samarbeid med medlemsstatene som er i kraft den dag denne avtale vedtas, såfremt disse avtalene eller ordningene ikke er i strid med denne avtales målsettinger. Island og Norge skal underrette depositaren om alle slike avtaler eller ordninger som fortsatt får anvendelse.

Island og Norge kan inngå eller sette i kraft andre bilaterale eller multilaterale avtaler eller ordninger om grenseoverskridende samarbeid med medlemsstatene etter at denne avtale er trådt i kraft, såfremt disse avtalene eller ordningene inneholder bestemmelser om at denne avtales målsettinger kan utvides. Island og Norge skal underrette depositaren om alle slike nye avtaler eller ordninger senest tre måneder etter at de er undertegnet, eller, dersom instrumentene ble undertegnet før denne avtale trådte i kraft, senest tre måneder etter at de er trådt i kraft.

Avtalene og ordningene nevnt i nr. 1 og 2 kan ikke berøre forbindelsene med stater som ikke er part i slike avtaler eller ordninger.

Denne avtale får ikke innvirkning på gjeldende avtaler om rettslig bistand eller gjensidig godkjennelse av rettsavgjørelser.

Artikkel 8

Underretninger, erklæringer og ikrafttredelse

Avtalepartene skal underrette hverandre når de har fullført de prosedyrer som kreves for å samtykke i å være bundet av denne avtale.

Den europeiske union kan gi sitt samtykke til å være bundet av denne avtale også dersom beslutningene nevnt i artikkel 25 nr. 2 i beslutning 2008/615/JIS ennå ikke er truffet av alle medlemsstater som vedkommende bestemmelse får anvendelse for.

Artikkel 5 nr. 1 og 2 skal anvendes midlertidig fra tidspunktet for undertegning av denne avtale.

For endringer som vedtas etter at denne avtale er undertegnet, men før den trer i kraft, løper fristen på tre måneder som nevnt i artikkel 5 nr. 2 siste punktum fra den dag denne avtale trer i kraft.

Når Island og Norge gir underretning i henhold til nr. 1 eller, dersom det er gitt bestemmelser om det, på et senere tidspunkt, skal de avgi de erklæringer som er fastsatt i denne avtale.

Denne avtale skal tre i kraft mellom Den europeiske union og Island den første dagen i den tredje måneden etter at generalsekretæren i Rådet for Den europeiske union har fastslått at alle formelle krav til samtykke fra eller på vegne av Den europeiske union og Island til å være bundet av avtalen er oppfylt.

Denne avtale skal tre i kraft mellom Den europeiske union og Norge den første dagen i den tredje måneden etter at generalsekretæren i Rådet for Den europeiske union har fastslått at alle formelle krav til samtykke fra eller på vegne av Den europeiske union og Norge til å være bundet av avtalen er oppfylt.

Så snart denne avtale er i kraft mellom Den europeiske union og Island og Den europeiske union og Norge, skal den være i kraft også mellom Island og Norge.

Overføring av personopplysninger fra medlemsstatene etter denne avtale kan ikke finne sted før bestemmelsene i kapittel 6 i beslutning 2008/615/JIS er gjennomført i den nasjonale lovgivning i de stater som deltar i slik overføring.

For å bringe på det rene om dette er tilfellet for Island og Norge, skal det gjennomføres et evalueringsbesøk og en prøvekjøring i vedkommende stater, på vilkår og etter avtale som de kan godta, tilsvarende de avtaler som er inngått med medlemsstatene i henhold til kapittel 4 i vedlegget til beslutning 2008/616/JIS.

Rådet skal, på grunnlag av en samlet evalueringsrapport, enstemmig fastsette fra hvilken dato eller hvilke datoer medlemsstatene kan oversende personopplysninger til Island og Norge i henhold til denne avtale.

Artikkel 9

Tiltredelse

Tiltredelse av nye medlemsstater til Den europeiske union innebærer at det skapes rettigheter og forpliktelser etter denne avtale mellom slike nye medlemmer og Island og Norge.

Artikkel 10

Oppsigelse

Denne avtale kan når som helst sies opp av en avtalepart. Dersom avtalen sies opp av enten Island eller Norge, skal den fortsatt stå ved lag mellom Den europeiske union og den stat som ikke har sagt den opp. Dersom avtalen sies opp av Den europeiske union, skal den bortfalle.

Oppsigelse av denne avtale i henhold til nr. 1 får virkning seks måneder etter at underretning om oppsigelse er deponert.

Artikkel 11

Depositar

Generalsekretæren i Rådet for Den europeiske union skal være depositar for denne avtale.

Depositaren skal offentliggjøre opplysninger om enhver underretning som inngis vedrørende denne avtale.

Utferdiget i Stockholm 26. november 2009 og i Brussel 30. november 2009 i ett originaleksemplar på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, gresk, italiensk, latvisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumensk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tsjekkisk, tysk, ungarsk, islandsk og norsk, med samme gyldighet for hver av tekstene.

Erklæring som skal vedtas ved undertegningen av avtalen

Den europeiske union og Island og Norge, som har undertegnet avtalen om anvendelse av visse bestemmelser i rådsbeslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, og rådsbeslutning 2008/616/JIS om gjennomføring av beslutning 2008/615/JIS om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme og grenseoverskridende kriminalitet, med vedlegg («avtalen»),

erklærer:

Utveksling i henhold til avtalen av data fra DNA databaser, fingeravtrykkidentifikasjonssystemer og kjøretøyregistre forutsetter at Island og Norge oppretter bilaterale forbindelser med hver medlemsstat for hver enkelt av disse datakategoriene.

For å kunne gjennomføre og lette dette arbeidet skal Island og Norge gis all den dokumentasjon og alle de programvareprodukter og kontaktlister som er tilgjengelige.

Island og Norge vil ha anledning til å opprette et uformelt partnerskap med medlemsstater som allerede har iverksatt slik utveksling av data, med sikte på å utveksle erfaringer og få praktisk og teknisk hjelp. Enkelthetene rundt slike partnerskap avtales direkte med vedkommende medlemsstater.

Islandske og norske eksperter kan når som helst kontakte formannskapet i Rådet, Kommisjonen og/eller ledende eksperter på disse sakene for å få informasjon, avklaring eller annen hjelp. Kommisjonen vil på tilsvarende vis benytte anledningen til å kontakte også islandske og norske representanter når den under utarbeiding av forslag eller meddelelser tar kontakt med representanter for medlemsstatene.

Islandske og norske eksperter kan inviteres til ad hoc å delta på møter der eksperter fra medlemsstatene, innenfor rammen av Rådet, drøfter tekniske forhold rundt utvekslingen av data fra DNA databaser, fingeravtrykkidentifikasjonssystemer eller kjøretøyregistre som har direkte betydning for at Island og/eller Norge skal kunne anvende innholdet i rådsbeslutningene nevnt ovenfor på korrekt vis.

Undervedlegg 1

Rådsbeslutning 2008/615/JIS av 23. juni 2008 om en intensivering av samarbeidet over landegrensene, særlig ved bekjempelse av terrorisme og kriminalitet over landegrensene

RÅDET FOR DEN EUROPEISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om Den europeiske union, særlig artikkel 30 nr. 1 bokstav a) og b), artikkel 31 nr. 1 bokstav a), artikkel 32 og artikkel 34 nr. 2 bokstav c),

under henvisning til initiativet fra Kongeriket Belgia, Republikken Bulgaria, Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriket Spania, Republikken Frankrike, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriket Nederland, Republikken Østerrike, Republikken Slovenia, Den slovakiske republikk, Republikken Italia, Republikken Finland, Republikken Portugal, Romania og Kongeriket Sverige,

under henvisning til uttalelse fra Europaparlamentet[9] og ut fra følgende betraktninger:

(1) Som følge av ikrafttredelsen av traktaten mellom Kongeriket Belgia, Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriket Spania, Republikken Frankrike, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriket Nederland og Republikken Østerrike om en intensivering av samarbeidet over landegrensene, særlig ved bekjempelse av terrorisme, kriminalitet over landegrensene og ulovlig migrasjon (Prüm-traktaten), framlegges dette initiativet i samråd med Europakommisjonen i samsvar med bestemmelsene i traktaten om Den europeiske union med sikte på å innlemme hovedinnholdet i Prüm-traktatens bestemmelser i Den europeiske unions rettslige ramme.

(2) Konklusjonene fra Det europeiske råds møte i Tammerfors i oktober 1999 bekreftet behovet for forbedret utveksling av opplysninger mellom medlemsstatenes vedkommende myndigheter med sikte på å oppdage og etterforske straffbare forhold.

(3) Det europeiske råd har i Haag-programmet for styrket frihet, sikkerhet og rettferdighet i Den europeiske union fra november 2004 gitt uttrykk for sin overbevisning om at dette krever en nyskapende holdning til utveksling over landegrensene av opplysninger om rettshåndhevelse.

(4) Det europeiske råd slo derfor fast at utvekslingen av slike opplysninger bør være i samsvar med vilkårene som gjelder for tilgjengelighetsprinsippet. Det betyr at en tjenestemann med ansvar for håndheving av loven i en av Unionens medlemsstater som trenger opplysninger for å kunne utføre arbeidsoppgavene sine, kan få disse fra en annen medlemsstat, og rettshåndhevende myndigheter i medlemsstaten som har disse opplysningene, vil stille dem til rådighet for det angitte formålet, idet det tas hensyn til behovene i forbindelse med pågående etterforskning i nevnte medlemsstat.

(5) Det europeiske råd fastsatte 1. januar 2008 som frist for å nå dette målet i Haag-programmet.

(6) I Rådets rammebeslutning 2006/960/JIS av 18. desember 2006 om forenkling av utvekslingen av opplysninger og etterretning mellom rettshåndhevende myndigheter i Den europeiske unions medlemsstater[10] er det allerede fastsatt regler for hvordan medlemsstatenes rettshåndhevende myndigheter raskt og effektivt kan utveksle eksisterende opplysninger med sikte på å etterforske straffesaker eller gjennomføre kriminaletterretningsoperasjoner i forbindelse med slike saker.

(7) Det framgår også av Haag-programmet for styrket frihet, sikkerhet og rettferdighet at ny teknologi bør tas i bruk fullt ut, og at det også bør være gjensidig tilgang til nasjonale databaser samtidig som nye sentraliserte europeiske databaser bør opprettes bare på grunnlag av undersøkelser som har vist at de har tilleggsverdi.

(8) For at det internasjonale samarbeidet skal være effektivt, er det av avgjørende betydning at nøyaktige opplysninger kan utveksles raskt og effektivt. Målet er å innføre framgangsmåter for å fremme raske, effektive og rimelige metoder for utveksling av opplysninger. Av hensyn til den felles bruken av opplysninger, bør klare ansvarsforhold gjelde for disse framgangsmåtene, og de bør inneholde egnede garantier når det gjelder opplysningenes nøyaktighet og sikkerhet under overføring og lagring samt framgangsmåter for å registrere utveksling av opplysninger og restriksjoner på bruken av opplysninger som er utvekslet.

(9) Disse kravene oppfylles ved Prüm-traktaten. For at de vesentlige kravene i Haag-programmet kan oppfylles for alle medlemsstatene innen fristen som er fastsatt i programmet, bør innholdet i de sentrale delene av Prüm-traktaten få anvendelse for alle medlemsstatene.

(10) Beslutningen inneholder derfor bestemmelser som bygger på hovedbestemmelsene i Prüm-traktaten, og som har som formål å bedre utvekslingen av opplysninger, der medlemsstatene gir hverandre rett til tilgang til sine elektroniske DNA-registre, elektroniske identifikasjonssystemer for fingeravtrykk og opplysninger i motorvognregistre. Når det gjelder opplysninger fra nasjonale DNA-registre og elektroniske identifikasjonssystemer for fingeravtrykk bør et system med treff/ikke-treff i neste omgang gjøre det mulig for staten som foretar søket, å be om bestemte relevante personopplysninger fra medlemsstaten som administrerer registeret, og om nødvendig, be om ytterligere opplysninger ved hjelp av framgangsmåter for gjensidig bistand, herunder framgangsmåtene som er vedtatt i henhold til rammebeslutning 2006/960/JIS.

(11) Dette vil i betydelig grad fremskynde eksisterende fremgangsmåter og dermed sette medlemsstatene i stand til å finne ut om en annen medlemsstat har de opplysningene den trenger, og i så fall hvilke.

(12) Gjennom sammenligning av data på tvers av landegrensene vil det åpne seg nye muligheter innen bekjempelse av kriminalitet. Opplysningene som innhentes ved å sammenligne data, bør gi mulighet for nye etterforskningsmetoder for medlemsstatene og dermed spille en avgjørende rolle ved å bistå medlemsstatenes politi- og rettsmyndigheter.

(13) Reglene forutsetter at det etableres nettverk mellom medlemsstatenes nasjonale databaser.

(14) Medlemsstatene bør på visse vilkår kunne utlevere personopplysninger og andre opplysninger for å bedre utvekslingen av opplysninger med sikte på å forebygge straffbare forhold og opprettholde offentlig orden og sikkerhet i forbindelse med store arrangementer med en grenseoverskridende dimensjon.

(15) Ved gjennomføringen av artikkel 12 kan medlemsstatene vedta å prioritere bekjempelse av grov kriminalitet, idet det tas hensyn til den begrensede tekniske kapasiteten som er tilgjengelig for overføring av data.

(16) I tillegg til å bedre utvekslingen av opplysninger, er det behov for å regulere andre former for nærmere samarbeid mellom politimyndighetene, særlig gjennom felles sikkerhetsoperasjoner (f.eks. felles patruljer).

(17) Nærmere politisamarbeid og rettslig samarbeid i straffesaker skal ledsages av respekt for grunnleggende rettigheter, særlig retten til personvern og til vern av personopplysninger, som skal sikres gjennom egne ordninger for vern av personopplysninger som bør tilpasses egenarten til de ulike formene for utveksling av opplysninger. Slike bestemmelser om vern av personopplysninger bør ta særlig hensyn til egenarten ved direktekoplet tilgang til registre over landegrensene. Ettersom det med direktekoplet tilgang ikke er mulig for medlemsstaten som administrerer registeret å foreta kontroll på forhånd, bør det innføres et system som sikrer at det foretas kontroll i etterkant

(18) Systemet med treff/ikke-treff gjør det mulig å sammenligne anonyme profiler gjennom en funksjon der ytterligere personopplysninger utveksles først etter et treff, og utlevering og mottak av opplysningene er underlagt nasjonal lovgivning, herunder bestemmelsene om rettslig bistand. Denne oppbygningen sikrer et tilfredsstillende system for personvern, idet utlevering av personopplysninger til en annen medlemsstat forutsetter et tilstrekkelig vern av personopplysninger i den mottakende medlemsstaten.

(19) Med tanke på den omfattende utvekslingen av opplysninger og data som følge av et nærmere politisamarbeid og rettslig samarbeid, er formålet med denne beslutning å sikre et passende vern av personopplysninger. Den overholder det vernet som er utformet for behandling av personopplysninger i Europarådets konvensjon av 28. januar 1981 om personvern i forbindelse med elektronisk databehandling av personopplysninger, tilleggsprotokollen til konvensjonen av 8. november 2001 og prinsippene i Europarådets rekommandasjon nr. R (87) 15 om politiets bruk av personopplysninger.

(20) Bestemmelsene om vern av personopplysninger i denne beslutning omfatter også de prinsippene for vern av personopplysninger som var nødvendige i mangel av en rammebeslutning om vern av personopplysninger i den tredje søylen. Denne rammebeslutningen bør få anvendelse på alt politisamarbeid og rettslig samarbeid i straffesaker, forutsatt at vernet av personopplysninger i rammebeslutningen ikke er dårligere enn vernet som er fastsatt i Europarådets konvensjon av 28. januar 1981 om personvern i forbindelse med elektronisk databehandling av personopplysninger og tilleggsprotokollen til konvensjonen av 8. november 2001, og tar hensyn til Ministerkomiteens rekommandasjon nr. R (87) 15 til medlemsstatene om politiets bruk av personopplysninger, også når opplysninger ikke behandles elektronisk.

(21) Ettersom målene for denne beslutning, særlig forbedringen av utvekslingen av opplysninger i Den europeiske union, ikke i tilstrekkelig grad kan nås av de enkelte medlemsstatene på egen hånd på grunn av at kriminalitetsbekjempelsen og sikkerhetsproblemene strekker seg over landegrensene, slik at medlemsstatene må stole på hverandre i disse sakene, og de derfor bedre kan nås på EU-plan, kan Rådet vedta tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som angitt i artikkel 5 i traktaten om opprettelse av Det europeiske fellesskap, som artikkel 2 i traktaten om Den europeiske union viser til. I samsvar med forholdsmessighetsprinsippet i henhold til artikkel 5 i traktaten om Den europeiske union går denne beslutning ikke lenger enn det som er nødvendig for å nå disse målene.

(22) Denne beslutning respekterer de grunnleggende rettighetene og følger prinsippene som er angitt, særlig i Den europeiske unions pakt om grunnleggende rettigheter

VEDTATT DENNE BESLUTNING:

Kapittel 1

Allmenne forhold

Artikkel 1

Formål og virkeområde

Medlemsstatenes formål med denne beslutning er å intensivere samarbeidet over landegrensene i saker som er omfattet av avdeling VI i traktaten, særlig utveksling av opplysninger mellom myndigheter som har ansvar for å forebygge og etterforske straffbare forhold. Denne beslutning inneholder derfor regler på følgende områder:

bestemmelser om vilkårene og framgangsmåten for elektronisk overføring av DNA-profiler, opplysninger om fingeravtrykk og visse opplysninger fra nasjonale motorvognregistre (kapittel 2),

bestemmelser om vilkårene for utlevering av opplysninger i forbindelse med store arrangementer med en grensekryssende dimensjon (kapittel 3),

bestemmelser om vilkårene for utlevering av opplysninger med sikte på å forebygge terrorhandlinger (kapittel 4),

bestemmelser om vilkårene og framgangsmåten for intensivering av politisamarbeidet over landegrensene gjennom ulike tiltak (kapittel 5).

Kapittel 2

Direktekoplet tilgang og oppfølgingsanmodninger

Avsnitt 1

DNA-profiler

Artikkel 2

Opprettelse av nasjonale DNA-registre

Medlemsstatene skal opprette og vedlikeholde nasjonale DNA-registre til etterforskning av straffbare forhold. Behandling i henhold til denne beslutning av opplysninger som er lagret i disse registrene, skal foretas i samsvar med denne beslutning og med nasjonal lovgivning som gjelder for behandlingen.

Med sikte på å gjennomføre denne beslutning skal medlemsstatene sikre at referansedata fra det nasjonale registeret for DNA-analyse er tilgjengelige som nevnt i nr. 1 første punktum. Referansedata skal bare omfatte DNA-profiler som er opprettet på grunnlag av den ikke-kodende delen av DNA og et referansenummer. Referansedata skal ikke inneholde opplysninger som gjør det mulig å identifisere den registrerte direkte. Referansedata som ikke er knyttet til en bestemt person (uidentifiserte DNA-profiler), skal kunne gjenkjennes som slike.

Hver medlemsstat skal underrette Rådssekretariatet om de nasjonale registrene for DNA-analyse som artikkel 2-6 får anvendelse på, og vilkårene for elektroniske søk som nevnt i artikkel 3 nr. 1, i samsvar med artikkel 36.

Artikkel 3

Elektroniske søk i DNA-profiler

I forbindelse med etterforskning av straffbare forhold skal medlemsstatene gi andre medlemsstaters nasjonale kontaktpunkter som nevnt i artikkel 6, tilgang til referansedataene i sine registre for DNA-analyse med myndighet til å foreta elektroniske søk ved å sammenligne DNA-profiler. Søkene kan bare foretas i enkelttilfeller og i samsvar med den anmodende medlemsstatens nasjonale lovgivning.

Dersom det ved et elektronisk søk fastslås at en utlevert DNA-profil tilsvarer en DNA-profil som er lagret i mottakermedlemsstatens register skal det nasjonale kontaktpunktet i medlemsstaten som foretar søket, motta elektronisk referansedataene som det er fastslått samsvar med. Dersom det ikke er samsvar, skal det gis underretning elektronisk om dette.

Artikkel 4

Elektronisk sammenligning av DNA-profiler

I forbindelse med etterforskning av straffbare forhold skal medlemsstatene med gjensidig samtykke og via de nasjonale kontaktpunktene sammenligne DNA-profilene for de uidentifiserte DNA-profilene sine med alle DNA-profiler fra referansedataene i de andre nasjonale registrene for DNA-analyse. Profilene skal utleveres og sammenlignes elektronisk. Uidentifiserte DNA-profiler skal utleveres for sammenligning bare dersom det skjer i henhold til den anmodende medlemsstatens nasjonale lovgivning.

Dersom en medlemsstat som følge av sammenligningen som er nevnt i nr. 1, fastslår at en utlevert DNA-profil tilsvarer en profil i medlemsstatens databaser for DNA-analyse, skal den umiddelbart utlevere referansedataene som det er fastslått samsvar med, til den andre medlemsstatens nasjonale kontaktpunkt.

Artikkel 5

Utlevering av ytterligere personopplysninger og andre opplysninger

Dersom det ved framgangsmåtene som er nevnt i artikkel 3 og artikkel 4, fastslås at DNA-profiler samsvarer, får den anmodende medlemsstatens nasjonale lovgivning, herunder bestemmelsene om rettslig bistand, anvendelse på utlevering av ytterligere personopplysninger og andre opplysninger som gjelder referansedataene.

Artikkel 6

Nasjonalt kontaktpunkt og gjennomføringstiltak

Hver medlemsstat skal utpeke et nasjonalt kontaktpunkt for utlevering av opplysninger som er nevnt i artikkel 3 og 4. Gjeldende nasjonal lovgivning får anvendelse på de nasjonale kontaktpunktenes myndighet.

De tekniske detaljene for framgangsmåtene som er angitt i artikkel 3 og 4, skal fastsettes i gjennomføringstiltakene som er nevnt i artikkel 33.

Artikkel 7

Innsamling av cellemateriale og utlevering av DNA-profiler

Dersom det i en pågående etterforskning eller straffesak mangler DNA-profil for en bestemt person som befinner seg på en anmodet medlemsstats territorium, skal den anmodede medlemsstaten gi rettslig bistand ved å samle inn og undersøke cellemateriale fra nevnte person og ved å utlevere DNA-profilen som er innhentet, dersom:

den anmodende medlemsstaten angir hvilket formål dette er nødvendig for,

den anmodende medlemsstaten i samsvar med nasjonal lovgivning framlegger en kjennelse eller erklæring om undersøkelse fra vedkommende myndighet der det framgår at vilkårene for innsamling og undersøkelse av cellemateriale ville vært oppfylt dersom vedkommende befant seg på den anmodende medlemsstatens territorium, og

vilkårene for innsamling og undersøkelse av cellemateriale og for utlevering av DNA-profilen som er innhentet, er oppfylt i henhold til den anmodede medlemsstatens lovgivning.

Avsnitt 2

Opplysninger om fingeravtrykk

Artikkel 8

Opplysninger om fingeravtrykk

Med sikte på å gjennomføre denne beslutning skal medlemsstatene sikre at referansedata stilles til rådighet fra de nasjonale fingeravtrykksregistre som er opprettet for å forebygge og etterforske straffbare forhold. Referansedata skal bare omfatte opplysninger om fingeravtrykk og et referansenummer. Referansedata skal ikke inneholde opplysninger som gjør det mulig å identifisere den registrerte direkte. Referansedata som ikke er knyttet til en bestemt person (uidentifiserte opplysninger om fingeravtrykk), skal kunne gjenkjennes som slike.

Artikkel 9

Elektroniske søk i opplysninger om fingeravtrykk

I forbindelse med forebygging og etterforskning av straffbare forhold skal medlemsstatene gi andre medlemsstaters nasjonale kontaktpunkter som nevnt i artikkel 11, tilgang til referansedataene i de elektroniske fingeravtrykksregistre som de har opprettet for dette formål, med myndighet til å foreta elektroniske søk ved å sammenligne opplysninger om fingeravtrykk. Søkene kan bare foretas i enkelttilfeller og i samsvar med den anmodende medlemsstatens nasjonale lovgivning.

Bekreftelse av samsvar mellom opplysninger om fingeravtrykk og referansedata i medlemsstaten som administrerer databasen, skal foretas av det nasjonale kontaktpunktet i den anmodende medlemsstaten ved at referansedataene som er nødvendige for å oppnå entydig samsvar, oversendes elektronisk.

Artikkel 10

Utlevering av ytterligere personopplysninger og andre opplysninger

Dersom det ved framgangsmåten som er nevnt i artikkel 9, fastslås at opplysninger om fingeravtrykk samsvarer, får den anmodende medlemsstatens nasjonale lovgivning, herunder bestemmelsene om rettslig bistand, anvendelse på utlevering av ytterligere personopplysninger og andre opplysninger som gjelder referansedataene.

Artikkel 11

Nasjonalt kontaktpunkt og gjennomføringstiltak

Hver medlemsstat skal utpeke et nasjonalt kontaktpunkt for utleveringen av opplysninger som er nevnt i artikkel 9. Gjeldende nasjonal lovgivning får anvendelse på de nasjonale kontaktpunktenes myndighet.

De tekniske detaljene for framgangsmåten som er angitt i artikkel 9, skal fastsettes i gjennomføringstiltakene som er nevnt i artikkel 33.

Avsnitt 3

Opplysninger i motorvognregistre

Artikkel 12

Elektroniske søk i opplysninger i motorvognregistre

I forbindelse med forebygging og etterforskning av straffbare forhold og behandling av andre overtredelser som er omfattet av domstolenes eller påtalemyndighetens jurisdiksjon i medlemsstaten som foretar søket, samt i forbindelse med opprettholdelse av den offentlige sikkerhet skal medlemsstatene gi andre medlemsstaters nasjonale kontaktpunkter som nevnt i nr. 2, tilgang til følgende opplysninger i de nasjonale motorvognregistrene, med myndighet til å foreta elektroniske søk i enkelttilfeller:

opplysninger om eiere eller innehavere og

opplysninger om kjøretøyer.

Søk kan bare foretas med fullstendig understellsnummer eller fullstendig registreringsnummer. Søkene kan bare foretas i samsvar med den anmodende medlemsstatens nasjonale lovgivning.

Hver medlemsstat skal utpeke et nasjonalt kontaktpunkt for utlevering av opplysninger som er nevnt i nr. 1. Gjeldende nasjonal lovgivning får anvendelse på de nasjonale kontaktpunktenes myndighet. De tekniske detaljene for framgangsmåten skal fastsettes i gjennomføringstiltakene som er nevnt i artikkel 33.

Kapittel 3

Store arrangementer

Artikkel 13

Utlevering av andre opplysninger enn personopplysninger

For å forebygge straffbare handlinger og opprettholde offentlig orden og sikkerhet ved store arrangementer med grensekryssende dimensjon, særlig idrettsarrangementer eller møter i Det europeiske råd, skal medlemsstatene både på anmodning og på eget initiativ utlevere til hverandre andre opplysninger enn personopplysninger som er nødvendige for dette formål, i samsvar med avsenderstatens nasjonale lovgivning.

Artikkel 14

Utlevering av personopplysninger

For å forebygge straffbare handlinger og opprettholde offentlig orden og sikkerhet ved store arrangementer med grensekryssende dimensjon, særlig idrettsarrangementer eller møter i Det europeiske råd, skal medlemsstatene både på anmodning og på eget initiativ utlevere til hverandre personopplysninger dersom rettskraftig domfellelse eller andre omstendigheter gir grunn til å tro at de registrerte vil begå straffbare handlinger ved arrangementene, eller de utgjør en trussel mot offentlig orden og sikkerhet, forutsatt at utleveringen av slike opplysninger er tillatt i henhold til avsenderstatens nasjonale lovgivning.

Personopplysninger kan bare behandles for formålene som er fastsatt i nr. 1, og i forbindelse med de angitte arrangementene som de ble utlevert for. Opplysningene som er utlevert, skal slettes uten opphold når formålet som er nevnt i nr. 1, er oppnådd eller ikke lenger kan oppnås. Opplysningene som er utlevert, skal i alle tilfeller slettes senest innen ett år.

Artikkel 15

Nasjonalt kontaktpunkt

Hver medlemsstat skal utpeke et nasjonalt kontaktpunkt for utleveringen av opplysninger som er nevnt i artikkel 13 og 14. Gjeldende nasjonal lovgivning får anvendelse på de nasjonale kontaktpunktenes myndighet.

Kapittel 4

Tiltak for å forebygge terrorhandlinger

Artikkel 16

Utlevering av opplysninger for å forebygge terrorhandlinger

For å forebygge terrorhandlinger kan medlemsstatene i enkelttilfeller, også på eget initiativ, i samsvar med nasjonal lovgivning utlevere personopplysninger og andre opplysninger som nevnt i nr. 2, til de andre medlemsstatenes nasjonale kontaktpunkter, som nevnt i nr. 3, dersom dette er nødvendig fordi særlige omstendigheter gir grunn til å tro at de registrerte vil begå straffbare handlinger som nevnt i artikkel 1-3 i Rådets rammebeslutning 2002/475/JIS av 13. juni 2002 om bekjempelse av terrorisme[11] .

Opplysningene som skal utleveres, skal omfatte etternavn, fornavn, fødselsdato og fødested samt en beskrivelse av omstendighetene som gir grunn til antakelsen som er nevnt i nr. 1.

Hver medlemsstat skal utpeke et nasjonalt kontaktpunkt for utveksling av opplysninger med de andre medlemsstatenes nasjonale kontaktpunkter. Gjeldende nasjonal lovgivning får anvendelse på de nasjonale kontaktpunktenes myndighet.

Medlemsstaten som utleverer opplysninger, kan i samsvar med nasjonal lovgivning fastsette vilkår for hvordan mottakermedlemsstaten skal bruke disse dataene og opplysningene. Disse vilkårene skal være bindende for mottakermedlemsstaten.

Kapittel 5

Andre former for samarbeid

Artikkel 17

Felles operasjoner

For å intensivere politisamarbeidet kan vedkommende myndigheter som medlemsstatene har utpekt, innføre felles patruljer og gjennomføre andre felles operasjoner med sikte på å opprettholde offentlig orden og sikkerhet og forebygge straffbare forhold, der de utpekte tjenestemennene eller andre representanter for offentlige myndigheter (tjenestemenn) fra andre medlemsstater deltar i operasjoner på en medlemsstats territorium.

Hver medlemsstat kan som vertsstat i samsvar med nasjonal lovgivning og med avsenderstatens samtykke, gi tjenestemenn fra avsenderstaten myndighet i forbindelse med felles operasjoner, eller i den grad det er mulig i henhold til vertsstatens lovgivning, la avsenderstatens tjenestemenn utøve myndighet i samsvar med avsenderstatens lovgivning. Denne myndigheten kan bare utøves under veiledning, og som regel i nærvær av, tjenestemenn fra vertsstaten. Avsenderstatens tjenestemenn skal være underlagt vertsstatens nasjonale lovgivning. Vertsstaten skal ha ansvar for handlingene deres.

Avsenderstatens tjenestemenn som deltar i felles operasjoner, skal være underlagt instruksene gitt av vertsstatens vedkommende myndigheter.

Medlemsstatene skal framlegge erklæringer som nevnt i artikkel 36, der de fastsetter de praktiske sidene ved samarbeidet.

Artikkel 18

Bistand i forbindelse med store menneskeansamlinger, katastrofer og alvorlige ulykker

Medlemsstatenes vedkommende myndigheter skal gi hverandre gjensidig bistand i samsvar med nasjonal lovgivning i forbindelse med store menneskeansamlinger og lignende store arrangementer, katastrofer og alvorlige ulykker for å forebygge straffbare forhold og opprettholde offentlig orden og sikkerhet gjennom å:

underrette hverandre så raskt som mulig om slike situasjoner med virkning over landegrensene og utveksle alle relevante opplysninger,

treffe og samordne de nødvendige polisiære tiltakene på sitt territorium i situasjoner med virkning over landegrensene,

sende tjenestemenn, spesialister og rådgivere og levere utstyr så langt det er mulig, og på anmodning fra medlemsstaten på hvis territorium situasjonen har oppstått.

Artikkel 19

Bruk av våpen, ammunisjon og utstyr

Tjenestemenn fra en avsenderstat som deltar i en felles operasjon på en annen medlemsstats territorium i henhold til artikkel 17 og 18, kan bære sine egne nasjonale uniformer der. De kan bære våpen, ammunisjon og utstyr som er tillatt i henhold til avsenderstatens nasjonale lovgivning. Vertsstaten kan forby avsenderstatens tjenestemenn å bære spesielle typer våpen, ammunisjon eller utstyr.

Medlemsstatene skal framlegge erklæringer som nevnt i artikkel 36, der de fører opp våpen, ammunisjon og utstyr som bare kan brukes til lovlig selvforsvar eller forsvar av andre. Vertsstatens tjenestemann som leder operasjonen, kan i enkelttilfeller i samsvar med nasjonal lovgivning, gi tillatelse til bruk av våpen, ammunisjon og utstyr for andre formål enn de som er angitt i første punktum. Vertsstatens lovgivning får anvendelse på bruken av våpen, ammunisjon og utstyr. Vedkommende myndigheter skal underrette hverandre om tillatte våpen, ammunisjon og utstyr samt om vilkårene for bruk av disse.

Dersom en medlemsstats tjenestemenn bruker kjøretøy på en annen medlemsstats territorium i forbindelse med tiltak i henhold til denne beslutning, er de omfattet av de samme veitrafikkbestemmelsene som vertsstatens tjenestemenn, herunder når det gjelder forkjørsrett og særlige rettigheter.

Medlemsstatene skal framlegge erklæringer som nevnt i artikkel 36, der de fastsetter de praktiske sidene ved bruk av våpen, ammunisjon og utstyr.

Artikkel 20

Beskyttelse og bistand

Medlemsstatene er forpliktet til å gi andre medlemsstaters tjenestemenn som krysser grensen, samme beskyttelse og bistand når de utfører sine oppgaver, som de gir til sine egne tjenestemenn.

Artikkel 21

Allmenne regler om erstatningsansvar

Dersom en medlemsstats tjenestemenn arbeider i en annen medlemsstat i henhold til artikkel 17, har medlemsstaten deres ansvar for enhver skade som de forårsaker i arbeidet sitt, i samsvar med lovgivningen i medlemsstaten på hvis territorium de arbeider.

Medlemsstaten på hvis territorium skaden nevnt i nr. 1 ble forårsaket, skal erstatte denne skaden på samme vilkår som gjelder for skade som forårsakes av dens egne tjenestemenn.

I tilfellet som er nevnt i nr. 1, skal medlemsstaten som har tjenestemenn som har forårsaket skade på en person på en annen medlemsstats territorium, refundere alle beløp som sistnevnte har utbetalt til skadelidte eller personer som har rett til erstatning på deres vegne.

Dersom en medlemsstats tjenestemenn arbeider i en annen medlemsstat i henhold til artikkel 18, skal sistnevnte medlemsstat være ansvarlig i samsvar med nasjonal lovgivning for enhver skade som disse forårsaker i arbeidet sitt.

Dersom skaden som er nevnt i nr. 4, skyldes grov uaktsomhet eller bevisst forsømmelse, kan vertsstaten søke om at avsendermedlemsstaten refunderer alle beløp som den har utbetalt til skadelidte eller personer som har rett til erstatning på deres vegne.

Uten at det berører eventuelle rettigheter overfor tredjemann og med unntak av tilfellet i nr. 3 skal hver medlemsstat i tilfellet angitt i nr. 1 avstå fra å kreve refusjon av skade påført av en annen medlemsstat.

Artikkel 22

Strafferettslig ansvar

Tjenestemenn som arbeider på en annen medlemsstats territorium i henhold til denne beslutning, skal behandles på samme måte som vertsstatens tjenestemenn når det gjelder straffbare handlinger som kan bli begått av eller mot dem, med mindre annet er fastsatt i en annen avtale som er bindende for de berørte medlemsstatene.

Artikkel 23

Arbeidsforhold

Tjenestemenn som arbeider på en annen medlemsstats territorium i henhold til denne beslutning, skal fortsatt være underlagt de arbeidsrettslige bestemmelsene som gjelder i deres egen medlemsstat, særlig når det gjelder disiplinære regler.

Kapittel 6

Allmenne bestemmelser om personvern

Artikkel 24

Definisjoner og virkeområde

I denne beslutning menes med:

«behandling av personopplysninger» all behandling eller en rekke behandlinger av personopplysninger, med eller uten bruk av elektroniske midler, f.eks. innsamling, registrering, systematisering, lagring, tilpasning eller endring, sortering, søking, rådspørring, bruk, utlevering ved overføring, formidling eller tilgjengeliggjøring på andre måter, sammenstilling, kombinasjon, sperring, sletting eller tilintetgjøring av data. Behandling i henhold til denne beslutning skal også omfatte underretning av om det er fastslått samsvar eller ikke,

«elektroniske søk» direkte tilgang til et annet organs elektroniske register der resultatet av søket framkommer helt elektronisk,

«referanseangivelse» merking av lagrede personopplysninger uten et mål om å begrense den framtidige behandlingen av opplysningene,

«sperring» merking av lagrede personopplysninger med et mål om å begrense den framtidige behandlingen av opplysningene.

Følgende bestemmelser får anvendelse på opplysninger som utleveres eller er utlevert i henhold til denne beslutning, med mindre annet er fastsatt i de foregående kapitlene.

Artikkel 25

Grad av personvern

Hver medlemsstat skal i sin nasjonale lovgivning når det gjelder behandling av personopplysninger som utleveres eller er utlevert i henhold til denne beslutning, garantere et vern av personopplysninger som minst tilsvarer vernet som følger av Det europeiske råds konvensjon av 28. januar 1981 om personvern i forbindelse med elektronisk behandling av personopplysninger og tilleggsprotokollen av 8. november 2001, og skal i den forbindelse ta hensyn til rekommandasjon nr. R (87) 15 av 17. september 1987 fra Det europeiske råds ministerkomité til medlemsstatene om bruk av personopplysninger i politisektoren, også når opplysningene ikke behandles elektronisk.

Utleveringen av personopplysninger i henhold til denne beslutning kan ikke finne sted før bestemmelsene i dette kapittel er gjennomført i den nasjonale lovgivningen i medlemsstatene som deltar i denne utleveringen. Rådet skal enstemmig avgjøre om dette vilkåret er oppfylt.

Nr. 2 får ikke anvendelse for medlemsstatene der utlevering av personopplysninger som fastsatt i denne beslutning allerede er påbegynt i henhold til traktaten av 27. mai 2005 mellom Kongeriket Belgia, Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriket Spania, Republikken Frankrike, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriket Nederland og Republikken Østerrike om en intensivering av samarbeidet over landegrensene, særlig ved bekjempelse av terrorisme og kriminalitet over landegrensene og ulovlig migrasjon (Prüm- traktaten).

Artikkel 26

Formål

Mottakermedlemsstaten har kun tillatelse til å behandle personopplysninger for det formålet som opplysningene er utlevert for i samsvar med denne beslutning. Behandling for andre formål skal bare være tillatt med forhåndsgodkjenning fra medlemsstaten som administrerer registeret, og bare i henhold til mottakermedlemsstatens nasjonale lovgivning. En slik godkjenning kan gis dersom behandling for slike andre formål er tillatt i henhold til den nasjonale lovgivningen i medlemsstaten som administrerer registeret.

Medlemsstaten som foretar søket eller sammenligningen, har bare tillatelse til å behandle opplysninger som er utlevert i henhold til artikkel 3, 4 og 9, for å:

fastslå om det er samsvar mellom DNA-profiler eller opplysninger om fingeravtrykk som sammenlignes,

utarbeide og framlegge en politi- eller rettsanmodning om rettslig bistand i samsvar med nasjonal lovgivning dersom disse opplysningene samsvarer,

foreta registrering i henhold til artikkel 30. Medlemsstaten som administrerer registeret, kan bare behandle opplysningene som er utlevert til den i samsvar med artikkel 3, 4 og 9, dersom det er nødvendig for å foreta en sammenligning, svare elektronisk på et søk eller foreta en registrering i henhold til artikkel 30. Når opplysningene er sammenlignet eller søket er besvart elektronisk, skal de utleverte opplysningene slettes umiddelbart, med mindre ytterligere behandling er nødvendig for formålene som er nevnt i første ledd bokstav b) og c).

Medlemsstaten som administrerer registeret, kan bare bruke opplysninger som er utlevert i samsvar med artikkel 12, dersom dette er nødvendig for å svare elektronisk på søk eller foreta registrering som angitt i artikkel 30. Når søket er besvart elektronisk, skal de utleverte opplysningene slettes umiddelbart, med mindre ytterligere behandling er nødvendig for å foreta registrering i henhold til artikkel 30. Medlemsstaten som foretar søket, kan bare bruke opplysningene som framgår av søket, til framgangsmåten som søket er foretatt på grunnlag av.

Artikkel 27

Vedkommende myndigheter

Utleverte personopplysninger kan bare behandles av myndigheter, organer og domstoler som har ansvar for en oppgave som fremmer målene nevnt i artikkel 26. Særlig kan opplysninger bare videresendes til andre organer med forhåndsgodkjenning fra medlemsstaten som utleverer dem, og i samsvar med mottakermedlemsstatens lovgivning.

Artikkel 28

Nøyaktighet, aktualitet og lagringstid for opplysninger

Medlemsstatene skal sikre at personopplysningene er nøyaktige og aktuelle. Dersom det uten videre, eller etter underretning fra den registrerte, viser seg at det er utlevert uriktige opplysninger eller opplysninger som ikke skulle ha vært utlevert, skal mottakermedlemsstaten eller -statene umiddelbart underrettes om dette. Den eller de berørte medlemsstaten(e) skal være forpliktet til å rette eller slette opplysningene. Dessuten skal utleverte personopplysninger rettes dersom det viser seg at de er uriktige. Dersom mottakerorganet har grunn til å tro at de utleverte opplysningene er uriktige eller bør slettes, skal organet som utleverer opplysningene, omgående underrettes om dette.

Dersom den registrerte bestrider at opplysninger er riktige og det ikke er mulig å fastslå om de er nøyaktige eller unøyaktige, skal disse opplysningene i samsvar med medlemsstatenes nasjonale lovgivning merkes på anmodning fra den registrerte. Dersom opplysningene er merket, kan markeringen fjernes i henhold til medlemsstatenes nasjonale lovgivning og bare med tillatelse fra den registrerte eller på grunnlag av en beslutning truffet av vedkommende domstol eller en uavhengig datattilsynsmyndighet.

Utleverte personopplysninger skal slettes dersom de ikke skulle vært utlevert eller mottatt. Opplysninger som er utlevert og mottatt lovlig, skal slettes:

dersom de ikke er eller ikke lenger er nødvendige for formålet som de ble utlevert for. Dersom personopplysninger er utlevert uten anmodning, skal mottakerorganet umiddelbart kontrollere om de er nødvendige for formålet som de ble utlevert for,

etter utløpet av fristen for lagring av opplysninger som er fastsatt i den nasjonale lovgivningen i medlemsstaten som utleverer opplysningene, dersom organet som utleverer opplysningene, har underrettet mottakerorganet om fristen da opplysningene ble utlevert.

Dersom det er grunn til å tro at den registrertes interesser vil skades dersom opplysningene blir slettet, skal opplysningene sperres i stedet for å slettes i samsvar med nasjonal lovgivning. Sperrede opplysninger kan utleveres eller brukes bare for formålet som forhindret at de ble slettet.

Artikkel 29

Tekniske og organisatoriske tiltak for å sikre personvern og informasjonssikkerhet

Organene som utleverer og mottar personopplysninger skal treffe tiltak for å sikre at opplysningene blir effektivt beskyttet mot utilsiktet eller ulovlig tilintetgjøring, utilsiktet tap, ulovlig tilgang, ulovlig eller utilsiktet endring og ulovlig videreformidling.

Elementene i den tekniske spesifikasjonen av framgangsmåten for elektroniske søk fastsettes i gjennomføringstiltakene som er nevnt i artikkel 33, som sikrer:

at det treffes tiltak som ved hjelp av den mest avanserte teknikken skal sikre personvern og informasjonssikkerhet, særlig opplysningenes fortrolighet og integritet,

at framgangsmåter for kryptering og autentisering som er godkjent av vedkommende myndigheter, brukes når det benyttes allment tilgjengelige nett, og

at det kan kontrolleres at søkene er tillatt i samsvar med artikkel 30 nr. 2, 4 og 5.

Artikkel 30

Loggføring og registrering: særlige regler for elektronisk og ikke-elektronisk utlevering

Hver medlemsstat skal sikre at all ikke-elektronisk utlevering og alle ikke-elektroniske mottak av personopplysninger ved organet som administrerer registeret, og ved organet som foretar søket, loggføres for å kontrollere at utleveringen er tillatt. Loggføringen skal omfatte følgende opplysninger:

årsaken til utleveringen,

de utleverte opplysningene,

datoen for utleveringen og

navnet eller referansekoden på organet som foretar søket, og på organet som administrerer registeret.

Følgende får anvendelse på elektroniske søk etter opplysninger i henhold til artikkel 3, 9 og 12 og på elektronisk sammenligning i henhold til artikkel 4:

Elektroniske søk eller sammenligninger kan bare foretas av særlig autoriserte tjenestemenn fra de nasjonale kontaktpunktene. Listen over tjenestemenn som er godkjent til å foreta elektroniske søk eller sammenligninger, skal på anmodning stilles til rådighet for tilsynsmyndighetene som er nevnt i nr. 5, og for de andre medlemsstatene.

Hver medlemsstat skal sikre at hver utlevering og hvert mottak av personopplysninger ved organet som administrerer registeret, og ved organet som foretar søket, skal registreres, herunder opplysninger om eventuelle treff. Registreringen skal omfatte følgende opplysninger:

de utleverte opplysningene,

datoen og det nøyaktige tidspunktet for utleveringen og

navnet eller referansekoden på organet som foretar søket, og på organet som administrerer registeret.

Organet som foretar søket, skal også registrere årsaken til søket eller utleveringen samt en referanse for tjenestemannen som foretok søket, og tjenestemannen som besluttet søket eller utleveringen.

Registreringsorganet skal på anmodning umiddelbart oversende de registrerte opplysningene til den berørte medlemsstatens vedkommende datatilsynsmyndigheter senest fire uker etter at anmodningen er mottatt. Registrerte opplysninger kan bare brukes for følgende formål:

overvåking av personvern,

sikring av informasjonssikkerhet.

De registrerte opplysningene skal ved hjelp av egnede tiltak vernes mot urettmessig bruk og andre former for utilbørlig bruk og skal lagres i to år. Når lagringstiden er utløpt, skal de registrerte opplysningene slettes umiddelbart.

Ansvaret for rettslig kontroll av utleveringen eller mottaket av personopplysninger ligger hos de uavhengige datatilsynsmyndighetene eller, der det er relevant, rettsmyndighetene i de respektive medlemsstatene. I samsvar med nasjonal lovgivning kan enhver person be disse myndighetene om å kontrollere om behandlingen av opplysninger om vedkommende er lovlig. Uavhengig av slike anmodninger skal disse myndighetene og organene som er ansvarlige for registrering, også foreta stikkprøvekontroll av om utleveringen er lovlig, på grunnlag av de berørte dokumentene.

Resultatene av denne kontrollen skal oppbevares for kontroll i 18 måneder av de uavhengige datatilsynsmyndighetene. Etter dette tidsrommet skal de umiddelbart slettes. Den uavhengige datatilsynsmyndigheten i en annen medlemsstat kan be hver datatilsynsmyndighet om å utøve sin myndighet i samsvar med nasjonal lovgivning. De uavhengige datatilsynsmyndighetene i medlemsstatene skal utføre de kontrolloppgavene som er nødvendige for felles samarbeid, særlig ved å utveksle relevante opplysninger.

Artikkel 31

Registrertes rett til opplysninger og skadeserstatning

På anmodning fra den registrerte og i henhold til nasjonal lovgivning skal den registrerte etter å ha framlagt identitetsbevis, uten urimelige kostnader, i alminnelig forståelig form og uten uakseptable forsinkelser, i samsvar med nasjonal lovgivning underrettes om opplysningene om vedkommende som er behandlet, og om opplysningenes opprinnelse, mottakeren eller mottakerkategoriene, formålet med behandlingen og dersom det kreves ifølge nasjonal lovgivning, det rettslige grunnlaget for behandlingen. Videre har den registrerte rett til å få rettet uriktige opplysninger og til å få slettet ulovlig behandlede opplysninger. Medlemsstatene skal også sikre at den registrerte dersom vedkommendes rett til personvern krenkes, skal kunne inngi en effektiv klage til en uavhengig domstol i henhold til artikkel 6 nr. 1 i Den europeiske menneskerettighetskonvensjon eller til en uavhengig tilsynsmyndighet i henhold til artikkel 28 i europaparlaments- og rådsdirektiv 95/46/EF av 24. oktober 1995 om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger[12] , og at vedkommende får mulighet til å søke om skadeserstatning eller annen erstatning. Detaljerte regler for framgangsmåten for å hevde disse rettighetene og årsakene til begrensningen av innsynsretten skal være underlagt de relevante nasjonale lovbestemmelsene i medlemsstaten der den registrerte hevder sine rettigheter.

Når et organ i en medlemsstat har utlevert personopplysninger i henhold til denne beslutning, kan mottakerorganet i en annen medlemsstat ikke unndra seg sitt ansvar overfor skadelidte i henhold til nasjonal lovgivning med den begrunnelse at de utleverte opplysningene var unøyaktige. Dersom mottakerorganet dømmes til å betale skadeserstatning som følge av bruk av utleverte unøyaktige opplysninger, skal organet som utleverte opplysningene, tilbakebetale hele det utbetalte erstatningsbeløpet til mottakerorganet.

Artikkel 32

Opplysninger på anmodning fra medlemsstatene

Mottakermedlemsstaten skal på anmodning underrette medlemsstaten som utleverer opplysningene, om behandlingen av de utleverte opplysningene og resultatet som er oppnådd.

Kapittel 7

Gjennomføring og sluttbestemmelser

Artikkel 33

Gjennomføringstiltak

Etter å ha konsultert med Europarlamentet skal Rådet med kvalifisert flertall vedta de tiltak som er nødvendige for å gjennomføre denne beslutning på unionsplan.

Artikkel 34

Kostnader

Hver medlemsstat skal dekke driftskostnadene som deres egne myndigheter pådrar seg i forbindelse med anvendelsen av denne beslutning. I særlige tilfeller kan de berørte medlemsstatene avtale andre ordninger.

Artikkel 35

Forholdet til andre ordninger

For de berørte medlemsstatene får de relevante bestemmelsene i denne beslutning anvendelse i stedet for de tilsvarende bestemmelsene i Prüm-traktaten. Enhver annen bestemmelse i Prüm-traktaten får fortsatt anvendelse mellom avtalepartene i Prüm-traktaten.

Uten at det berører forpliktelsene i henhold til andre rettsakter som er vedtatt i henhold til avdeling VI i traktaten:

kan medlemsstatene fortsatt anvende bilaterale og multilaterale avtaler eller ordninger for samarbeid over landegrensene som er i kraft på datoen da denne beslutning vedtas, så fremt disse avtalene eller ordningene ikke er i strid med denne beslutningens målsettinger,

kan medlemsstatene inngå bilaterale eller multilaterale avtaler eller ordninger for samarbeid over landegrensene etter at denne beslutning er trådt i kraft, så fremt avtalene eller ordningene inneholder bestemmelser om at denne beslutningens målsettinger kan utvides.

Avtalene og ordningene nevnt i nr. 1 og 2, kan ikke berøre forbindelsene til medlemsstater som ikke er parter i disse.

Medlemsstatene skal innen fire uker etter at denne beslutning er trådt i kraft underrette Rådet og Kommisjonen om hvilke eksisterende avtaler eller ordninger i henhold til nr. 2 bokstav a) de fortsatt ønsker å anvende.

Medlemsstatene skal også underrette Rådet og Kommisjonen om alle nye avtaler eller ordninger i henhold til nr. 2 bokstav b) innen tre måneder etter at de er undertegnet, eller når det gjelder ordninger som ble undertegnet før denne beslutning ble vedtatt, innen tre måneder etter at de trådte i kraft.

Ingenting i denne beslutning skal påvirke bilaterale eller multilaterale avtaler eller ordninger mellom medlemsstater og tredjestater.

Denne beslutning får ikke innvirkning på gjeldende avtaler om rettslig bistand eller gjensidig godkjenning av rettsavgjørelser.

Artikkel 36

Gjennomføring og erklæringer

Medlemsstatene skal treffe de tiltak som er nødvendige for å oppfylle bestemmelsene i denne beslutning, innen ett år etter at denne beslutning er trådt i kraft, med unntak av bestemmelsene i kapittel 2 der de nødvendige tiltakene skal treffes innen tre år etter at denne beslutning og rådsbeslutningen om gjennomføringen av denne beslutning er trådt i kraft.

Medlemsstatene skal underrette Rådssekretariatet og Kommisjonen om at de har gjennomført forpliktelsene som de er pålagt i henhold til denne beslutning, og framlegge erklæringene som er fastsatt ved denne beslutning. I denne forbindelse kan hver medlemsstat opplyse om at den umiddelbart vil anvende denne beslutning i sine forbindelser med de medlemsstatene som har gitt samme underretning.

Erklæringene som er framlagt i samsvar med nr. 2, kan når som helst endres ved hjelp av en erklæring som framlegges for Rådssekretariatet. Rådssekretariatet skal videresende alle mottatte erklæringer til medlemsstatene og Kommisjonen.

På grunnlag av disse og andre opplysninger som medlemsstatene har stilt til rådighet på anmodning, skal Kommisjonen innen 28. juli 2012 framlegge en rapport for Rådet om gjennomføringen av denne beslutning, vedlagt forslag som den anser som hensiktsmessige for videreutvikling.

Artikkel 37

Ikrafttredelse

Denne beslutning trer i kraft den 20. dag etter at den er kunngjort i Den europeiske unions tidende.

Utferdiget i Luxembourg, 23. juni 2008.

For Rådet

Formann

I. JARC

Undervedlegg 2

Rådsbeslutning 2008/616/JIS av 23. juni 2008 om gjennomføring av beslutning 2008/615/JIS om en intensivering av samarbeidet over landegrensene, særlig ved bekjempelse av terrorisme og kriminalitet over landegrensene

RÅDET FOR DEN EUROPEISKE UNION HAR –

under henvisning til artikkel 33 i rådsbeslutning 2008/615/JIS[13] ,

under henvisning til initiativ fra Forbundsrepublikken Tyskland,

under henvisning til uttalelse fra Europaparlamentet[14] og

ut fra følgende betraktninger:

(1) 23. juni 2008 vedtok Rådet beslutning 2008/615/JIS om en intensivering av samarbeidet over landegrensene, særlig ved bekjempelse av terrorisme og kriminalitet over landegrensene.

(2) Ved hjelp av beslutning 2008/615/JIS ble hovedelementene i traktaten av 27. mai 2005 mellom Kongeriket Belgia, Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriket Spania, Republikken Frankrike, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriket Nederland og Republikken Østerrike om en intensivering av samarbeidet over landegrensene, særlig ved bekjempelse av terrorisme, kriminalitet over landegrensene og ulovlig migrasjon (heretter kalt Prüm-traktaten) innarbeidet i Den europeiske unions rettslige rammeverk.

(3) Ved artikkel 33 i beslutning 2008/615/JIS er det fastsatt at Rådet skal vedta de tiltak som er nødvendige for å gjennomføre beslutning 2008/615/JIS på EU-plan etter framgangsmåten i artikkel 34 nr. 2 bokstav c) annet punktum i traktaten om Den europeiske union. Disse tiltakene skal baseres på gjennomføringsavtalen av 5. desember 2006 om den administrative og tekniske gjennomføringen og anvendelsen av Prüm-traktaten.

(4) Ved denne beslutning fastsettes de felles normative bestemmelsene som er absolutt nødvendige for den administrative og tekniske gjennomføringen av formene for samarbeid som er fastsatt i beslutning 2008/615/JIS. Vedlegget til denne beslutning inneholder gjennomføringsbestemmelser av teknisk art. Dessuten vil en særskilt håndbok som utelukkende inneholder faktaopplysninger som medlemsstatene skal framlegge, bli utarbeidet og ajourført av Rådssekretariatet.

(5) Med hensyn til den tekniske kapasiteten vil rutinemessige søk i nye DNA-profiler i prinsippet bli gjennomført ved hjelp av enkeltsøk, og det vil bli funnet egnede løsninger for dette på teknisk plan –

VEDTATT DENNE BESLUTNING:

Kapittel i

Alminnelige bestemmelser

Artikkel 1

Formål

Formålet med denne beslutning er å fastsette de administrative og tekniske bestemmelsene som er nødvendige for å gjennomføre beslutning 2008/615/JIS, særlig når det gjelder elektronisk utveksling av DNA-opplysninger, opplysninger om fingeravtrykk og opplysninger i motorvognregistre, som fastsatt i kapittel 2 i nevnte beslutning, samt andre former for samarbeid, som fastsatt i kapittel 5 i nevnte beslutning.

Artikkel 2

Definisjoner

I denne beslutning menes med:

a) «søk» og «sammenligning» som nevnt i artikkel 3, 4 og 9 i beslutning 2008/615/JIS, framgangsmåtene for å fastslå om det er samsvar mellom henholdsvis DNA-opplysninger eller opplysninger om fingeravtrykk som en medlemsstat har framlagt, og DNA- opplysninger eller opplysninger om fingeravtrykk som er lagret i registrene i én, flere eller alle medlemsstat(er),

b) «elektronisk søk» som nevnt i artikkel 12 i beslutning 2008/615/JIS, en framgangsmåte for direktekoplet tilgang for å søke i registrene i én, flere eller alle medlemsstat(er),

c) «DNA-profil» en bokstav- eller nummerkode som representerer en rekke identifikasjonskjennetegn i den ikke-kodende delen av en DNA-prøve fra et menneske, dvs. den særlige molekylstrukturen ved de ulike DNA-loci,

d) «ikke-kodende DNA» kromosomområder som ikke har et genetisk uttrykk, dvs. ingen opplysninger om en organismes funksjonelle egenskaper,

e) «DNA-referansedata» en DNA-profil og et referansenummer,

f) «DNA-personprofil» DNA-profilen til en identifisert person,

g) «uidentifisert DNA-profil» DNA-profilen som oppnås fra spor som er samlet inn under etterforskningen av straffbare forhold, og som tilhører en person som ennå ikke er identifisert,

h) «merknad» en medlemsstats merking ved en DNA-profil i det nasjonale registeret som angir at det allerede er fastslått samsvar for denne DNA-profilen ved en annen medlemsstats søk eller sammenligning,

i) «opplysninger om fingeravtrykk» fingeravtrykksbilder, bilder av latente fingeravtrykk, håndflateavtrykk, latente håndflateavtrykk og mønster for slike bilder (kodede minutiae), når de lagres og håndteres i et elektronisk register,

j) «opplysninger i motorvognregistre» opplysninger som er angitt i kapittel 3 i vedlegget til denne beslutning,

k) «enkelttilfelle» som nevnt i artikkel 3 nr. 1 annet punktum, artikkel 9 nr. 1 annet punktum og artikkel 12 nr. 1 i beslutning 2008/615/JIS, en enkelt etterforsknings- eller straffesak. Dersom en slik sak inneholder mer enn én DNA-profil eller ett sett opplysninger om fingeravtrykk eller ett sett opplysninger fra motorvognregistre, kan disse overføres sammen som én søkeanmodning.

Kapittel 2

Felles bestemmelser om utveksling av opplysninger

Artikkel 3

Tekniske spesifikasjoner

Medlemsstatene skal overholde de felles tekniske spesifikasjonene i forbindelse med alle anmodninger og svar som gjelder søk i og sammenligninger av DNA-profiler, opplysninger om fingeravtrykk og opplysninger i motorvognregistre. Disse tekniske spesifikasjonene er fastsatt i vedlegget til denne beslutning.

Artikkel 4

Kommunikasjonsnett

Elektronisk utveksling mellom medlemsstatene av DNA-opplysninger, opplysninger om fingeravtrykk og opplysninger i motorvognregistre skal finne sted ved hjelp av kommunikasjonsnettet TESTA II (Trans European Services for Telematics between Administrations) og nye versjoner av dette.

Artikkel 5

Tilgang til elektronisk utveksling av opplysninger

Medlemsstatene skal treffe de tiltak som er nødvendige for å sikre at elektronisk søk i eller sammenligning av DNA-opplysninger, opplysninger om fingeravtrykk og opplysninger i motorvognregistre er mulig døgnet rundt, sju dager i uken. Ved teknisk feil skal medlemsstatenes nasjonale kontaktpunkter umiddelbart underrette hverandre og bli enige om midlertidige alternative ordninger for utveksling av opplysninger i samsvar med gjeldende lovbestemmelser. Den elektroniske utvekslingen av opplysninger skal gjenopprettes snarest mulig.

Artikkel 6

Referansenumre for DNA-opplysninger og opplysninger om fingeravtrykk

Referansenumrene som er nevnt i artikkel 2 og artikkel 8 i beslutning 2008/615/JIS, skal bestå av en kombinasjon av følgende:

a) en kode som ved samsvar gjør det mulig for medlemsstatene å finne personopplysninger og andre opplysninger i registrene sine som de kan utlevere til én, flere eller alle medlemsstat(er) i samsvar med artikkel 5 eller artikkel 10 i beslutning 2008/615/JIS,

b) en kode som angir den nasjonale opprinnelsen til DNA-profilen eller opplysningene om fingeravtrykk, og

c) når det gjelder DNA-opplysninger, en kode som angir DNA-profilens type.

Kapittel 3

DNA-opplysninger

Artikkel 7

Prinsipper for elektronisk utveksling av DNA-opplysninger

1. Medlemsstatene skal bruke eksisterende standarder for utveksling av DNA-opplysninger, som for eksempel det europeiske standardsettet (ESS) eller Interpols standardsett av loci (ISSOL).

2. Prosedyren for utveksling av DNA-opplysninger ved elektroniske søk i og sammenligning av DNA-profiler skal finne sted i en desentralisert struktur.

3. Det skal treffes egnede tiltak for å sikre opplysningenes fortrolighet og integritet når de overføres til andre medlemsstater, herunder kryptering av opplysningene.

4. Medlemsstatene skal treffe de tiltak som er nødvendige for å sikre integriteten til DNA-profilene som stilles til rådighet for eller overføres til de andre medlemsstatene for sammenligning, og for å sikre at disse tiltakene er i samsvar med internasjonale standarder som ISO 17025.

5. Medlemsstatene skal bruke medlemsstatskoder i samsvar med ISO 3166-1 alfa-2-standarden.

Artikkel 8

Regler for anmodninger og svar i forbindelse med DNA-opplysninger

1. En anmodning om elektronisk søk eller sammenligning som nevnt i artikkel 3 eller 4 i beslutning 2008/615/JIS, skal bare inneholde følgende opplysninger:

a) den anmodende medlemsstatens medlemsstatskode,

b) anmodningens dato, tidspunkt og referansenummer,

c) DNA-profilene og referansenumrene deres,

d) type DNA-profiler som er overført (uidentifiserte DNA-profiler eller DNA-personprofiler), og

e) opplysninger som er nødvendige for å styre registrene og kvalitetskontrollere den elektroniske søkeprosessen.

2. Svaret (samsvarsrapport) på anmodningen nevnt i nr. 1 skal bare inneholde følgende opplysninger:

a) en angivelse av om det ble fastslått samsvar én eller flere ganger (treff) eller ikke (ingen treff),

b) anmodningens dato, tidspunkt og referansenummer,

c) svarets dato, tidspunkt og referansenummer,

d) den anmodende og den anmodede medlemsstatens medlemsstatskode,

e) den anmodende og den anmodede medlemsstatens referansenummer,

f) type DNA-profiler som er overført (uidentifiserte DNA-profiler eller DNA-personprofiler)

g) DNA-profilene i anmodningen og DNA-profilene som samsvarer, og

h) opplysninger som er nødvendige for å styre registrene og kvalitetskontrollere den elektroniske søkeprosessen.

3. Det underrettes elektronisk om samsvar bare dersom resultatet av det elektroniske søket eller sammenligningen har gitt samsvar mellom et minste antall loci. Dette minsteantallet er angitt i kapittel 1 i vedlegget til denne beslutning.

4. Medlemsstatene skal sikre at anmodninger er i samsvar med erklæringene som er avgitt i henhold til artikkel 2 nr. 3 i beslutning 2008/615/JIS. Disse erklæringene skal gjengis i håndboken som er nevnt i artikkel 18 nr. 2 i denne beslutning.

Artikkel 9

Prosedyren for utveksling av opplysninger ved elektroniske søk med uidentifiserte DNA-profiler i samsvar med artikkel 3 i beslutning 2008/615/JIS

1. Dersom det ved et søk med en uidentifisert DNA-profil ikke fastslås samsvar i det nasjonale registeret, eller det fastslås samsvar med en uidentifisert DNA-profil, kan denne uidentifiserte DNA-profilen overføres til alle andre medlemsstaters registre, og dersom det ved et søk med denne uidentifiserte DNA-profilen, fastslås samsvar med DNA-personprofiler og/eller uidentifiserte DNA-profiler i andre medlemsstaters registre, skal disse tilfellene automatisk oversendes og DNA-referansedataene overføres til den anmodende medlemsstaten. Dersom det ikke fastslås samsvar i andre medlemsstaters registre, skal den anmodende medlemsstaten automatisk underrettes om dette.

2. Dersom det ved et søk med en uidentifisert DNA-profil fastslås samsvar i andre medlemsstaters registre, kan de berørte medlemsstatene sette inn en merknad om dette i sine nasjonale registre.

Artikkel 10

Prosedyren for utveksling av opplysninger ved elektroniske søk med DNA-personprofiler i samsvar med artikkel 3 i beslutning 2008/615/JIS

Dersom det ved et søk med en DNA-personprofil ikke fastslås samsvar i det nasjonale registeret med en DNA-personprofil, eller det fastslås samsvar med en uidentifisert DNA-profil, kan denne DNA-personprofilen overføres til alle andre medlemsstaters registre og dersom det ved et søk med denne DNA-personprofilen, fastslås samsvar med DNA-personprofiler og/eller uidentifiserte DNA-profiler i andre medlemsstaters registre, skal disse tilfellene automatisk oversendes og DNA-referansedataene overføres til den anmodende medlemsstaten. Dersom det ikke fastslås samsvar i andre medlemsstaters registre skal den anmodende medlemsstaten automatisk underrettes om dette.

Artikkel 11

Prosedyren for utveksling av opplysninger ved elektronisk sammenligning av uidentifiserte DNA-profiler i samsvar med artikkel 4 i beslutning 2008/615/JIS

1. Dersom det ved en sammenligning med uidentifiserte DNA-profiler fastslås samsvar i andre medlemsstaters registre med DNA-personprofiler og/eller uidentifiserte DNA-profiler, skal disse tilfellene automatisk oversendes og DNA-referansedataene overføres til den anmodende medlemsstaten.

2. Dersom det ved en sammenligning med uidentifiserte DNA-profiler fastslås samsvar i andre medlemsstaters registre med uidentifiserte DNA-profiler eller DNA-personprofiler, kan de berørte medlemsstatene sette inn en merknad om dette i sine nasjonale registre.

Kapittel 4

Opplysninger om fingeravtrykk

Artikkel 12

Prinsipper for utveksling av opplysninger om fingeravtrykk

1. Digitaliseringen av opplysninger om fingeravtrykk og overføring av disse til de andre medlemsstatene skal gjennomføres i samsvar med det ensartede dataformatet som er angitt i kapittel 2 i vedlegget til denne beslutning.

2. Hver medlemsstat skal sikre at opplysningene om fingeravtrykk som den overfører, er av tilstrekkelig kvalitet til å kunne sammenlignes ved hjelp av de elektroniske identifikasjonssystemene for fingeravtrykk (AFIS).

3. Prosedyren for utveksling av opplysninger om fingeravtrykk skal finne sted i en desentralisert struktur.

4. Det skal treffes egnede tiltak for å sikre fortroligheten og integriteten til opplysningene om fingeravtrykk når de overføres til andre medlemsstater, herunder kryptering av opplysningene.

5. Medlemsstatene skal bruke medlemsstatskoder i samsvar med ISO 3166-1 alfa-2-standarden.

Artikkel 13

Søkekapasitet for opplysninger om fingeravtrykk

1. Hver medlemsstat skal sikre at søkeanmodningene ikke overstiger søkekapasiteten som den anmodede medlemsstaten har angitt. Medlemsstatene skal framlegge erklæringer som nevnt i artikkel 18 nr. 2 for Rådssekretariatet der de angir den høyeste søkekapasiteten per dag for opplysninger om fingeravtrykk fra identifiserte personer og for opplysninger om fingeravtrykk fra personer som ennå ikke er identifisert.

2. Det høyeste antallet personer som godtas for kontroll per overføring, er fastsatt i kapittel 2 i vedlegget til denne beslutning.

Artikkel 14

Regler for anmodninger og svar i forbindelse med opplysninger om fingeravtrykk

1. Den anmodede medlemsstaten skal umiddelbart kontrollere kvaliteten på de overførte opplysningene om fingeravtrykk ved hjelp av en helautomatisk framgangsmåte. Dersom opplysningene er uegnet for elektronisk sammenligning, skal den anmodede medlemsstaten uten ophold underrette den anmodende medlemsstaten om dette.

2. Den anmodede medlemsstaten skal foreta søkene i den rekkefølgen den mottar anmodningene. Anmodningene skal behandles innen 24 timer ved hjelp av en helautomatisk framgangsmåte. Den anmodende medlemsstaten kan be om framskyndet behandling av anmodningene sine dersom den nasjonale lovgivningen foreskriver det, og den anmodede medlemsstaten skal foreta disse søkene uten opphold. Dersom fristene ikke kan holdes på grunn av force majeure, skal sammenligningen foretas uten opphold så snart hindringene er fjernet.

Kapittel 5

Opplysninger i motorvognregistre

Artikkel 15

Prinsipper for elektroniske søk i opplysninger i motorvognregistre

1. Ved elektroniske søk i opplysninger i motorvognregistre skal medlemsstatene bruke en versjon av programvaren for det europeiske systemet for motorvogn- og førerkortinformasjon (EUCARIS) som er særlig utformet for formålene i artikkel 12 i beslutning 2008/615/JIS, og endrede versjoner av denne programvaren.

2. Elektroniske søk i opplysninger i motorvognregistre skal finne sted i en desentralisert struktur.

3. Opplysningene som utveksles via EUCARIS-systemet, skal overføres i kryptert form.

4. De delene av opplysningene i motorvognregistrene som skal utveksles, er angitt i kapittel 3 i vedlegget til denne beslutning.

5. Ved gjennomføringen av artikkel 12 i beslutning 2008/615/JIS kan medlemsstatene prioritere søk som gjelder bekjempelse av alvorlig kriminalitet.

Artikkel 16

Kostnader

Hver medlemsstat skal dekke kostnadene i forbindelse med administrasjon, bruk og vedlikehold av EUCARIS-programvaren som er nevnt i artikkel 15 nr. 1.

Kapittel 6

Politisamarbeid

Artikkel 17

Felles patruljer og andre felles operasjoner

1. I samsvar med kapittel 5 i beslutning 2008/615/JIS, og særlig med erklæringene som er avgitt i henhold til artikkel 17 nr. 4, artikkel 19 nr. 2 og artikkel 19 nr. 4 i nevnte beslutning, skal hver medlemsstat utpeke ett eller flere kontaktpunkter slik at andre medlemsstater kan henvende seg til vedkommende myndigheter, og hver medlemsstat kan angi framgangsmåtene for å etablere felles patruljer og iverksette andre felles operasjoner, framgangsmåtene for initiativer fra andre medlemsstater i forbindelse med disse operasjonene samt andre praktiske sider og operative regler for disse operasjonene.

2. Rådssekretariatet skal sammenstille og ajourføre en liste over kontaktpunktene og skal underrette vedkommende myndigheter om eventuelle endringer av listen.

3. Vedkommende myndigheter i hver medlemsstat kan ta initiativ til å iverksette en felles operasjon. Før en bestemt operasjon settes i gang skal vedkommende myndigheter som er nevnt i nr. 2, inngå skriftlige eller muntlige avtaler som kan omfatte opplysninger om:

a) vedkommende myndigheter i medlemsstatene som har ansvar for operasjonen,

b) det særlige formålet med operasjonen,

c) vertsstaten der operasjonen skal finne sted,

d) det geografiske området i vertsstaten der operasjonen skal finne sted,

e) tidsrommet som operasjonen omfatter,

f) den særskilte bistanden som avsenderstaten(e) skal gi til vertsstaten, herunder tjenestemenn eller andre representanter for offentlige myndigheter samt materielle og finansielle elementer,

g) tjenestemennene som deltar i operasjonen,

h) tjenestemannen som skal lede operasjonen,

i) myndigheten som tjenestemennene og andre representanter for offentlige myndigheter i avsenderstaten(e) kan utøve i vertsstaten under operasjonen,

j) de særlige våpnene, den særlige ammunisjonen og det særlige utstyret som tjenestemennene fra avsenderstaten(e) kan bruke under operasjonen i samsvar med beslutning 2008/615/JIS,

k) regler for logistikken som gjelder transport, innkvartering og sikkerhet,

l) fordelingen av kostnadene i forbindelse med den felles operasjonen dersom den avviker fra det som er fastsatt i artikkel 34 første punktum i beslutning 2008/615/JIS,

m) eventuelle andre påkrevde elementer.

4. Erklæringene, framgangsmåtene og utpekingene som er fastsatt i denne artikkel, skal gjengis i håndboken som er nevnt i artikkel 18 nr. 2.

Kapittel 7

Sluttbestemmelser

Artikkel 18

Vedlegg og håndbok

1. Ytterligere opplysninger om den tekniske og administrative gjennomføringen av beslutning 2008/615/JIS er angitt i vedlegget til denne beslutning.

2. Rådssekretariatet skal utarbeide og ajourføre en håndbok som utelukkende skal inneholde faktaopplysninger som medlemsstatene framlegger gjennom erklæringene som avgis i henhold til beslutning 2008/615/JIS eller denne beslutning eller i form av underretning til Rådssekretariatet. Håndboken skal ha form av et rådsdokument.

Artikkel 19

Uavhengige datatilsynsmyndigheter

Medlemsstatene skal i samsvar med artikkel 18 nr. 2 i denne beslutning underrette Rådssekretariatet om de uavhengige datatilsynsmyndighetene eller rettsmyndighetene som er nevnt i artikkel 30 nr. 5 i beslutning 2008/615/JIS.

Artikkel 20

Utarbeiding av beslutninger som nevnt i artikkel 25 nr. 2 i beslutning 2008/615/JIS

1. Rådet skal treffe en beslutning som nevnt i artikkel 25 nr. 2 i beslutning 2008/615/JIS, på grunnlag av en evalueringsrapport som skal baseres på et spørreskjema.

2. Når det gjelder den elektroniske utvekslingen av opplysninger i samsvar med kapittel 2 i beslutning 2008/615/JIS, skal evalueringsrapporten også baseres på et evalueringsbesøk og en forsøksfase som skal gjennomføres når den berørte medlemsstaten har underrettet Rådssekretariatet i samsvar med artikkel 36 nr. 2 første punktum i beslutning 2008/615/JIS.

3. Ytterligere opplysninger om framgangsmåten er angitt i kapittel 4 i vedlegget til denne beslutning.

Artikkel 21

Evaluering av den elektroniske utvekslingen av opplysninger

1. Det skal regelmessig foretas en evaluering av den administrative, tekniske og finansielle anvendelsen av utvekslingen av opplysninger i henhold til kapittel 2 i beslutning 2008/615/JIS, og særlig bruken av ordningen i artikkel 15 nr. 5. Evalueringen skal omfatte de medlemsstatene som allerede anvender beslutning 2008/615/JIS på evalueringstidspunktet, og skal gjennomføres for opplysningskategoriene der det er igangsatt utveksling av opplysninger blant de berørte medlemsstatene. Evalueringen skal baseres på rapporter fra de respektive medlemsstatene.

2. Ytterligere opplysninger om framgangsmåten er angitt i kapittel 4 i vedlegget til denne beslutning.

Artikkel 22

Forholdet til gjennomføringsavtalen til Prüm-traktaten

For medlemsstatene som er bundet av Prüm-traktaten, skal de relevante bestemmelsene i denne beslutningen og vedlegget til denne, så snart de er gjennomført fullt ut, få anvendelse i stedet for de tilsvarende bestemmelsene i gjennomføringsavtalen til Prüm- traktaten. Enhver annen bestemmelse i gjennomføringsavtalen får fortsatt anvendelse mellom avtalepartene i Prüm-traktaten.

Artikkel 23

Gjennomføring

Medlemsstatene skal treffe de tiltak som er nødvendige for å oppfylle bestemmelsene i denne beslutning innen fristene som er nevnt i artikkel 36 nr. 1 i beslutning 2008/615/JIS.

Artikkel 24

Ikrafttredelse

Denne beslutning trer i kraft den 20. dag etter at den er kunngjort i Den europeiske unions tidende.

Utferdiget i Luxembourg, 23. juni 2008.

For Rådet

Formann

I. JARC

Vedlegg 2
Agreement between the Government of the Kingdom of Norway and the Government of the United States of America On Enhancing Cooperation in Preventing and Combating Serious Crime

The Government of the Kingdom of Norway and the Government of the United States of America (hereinafter “the Parties“),

Prompted by the desire to cooperate as partners to prevent and combat serious crime, particularly terrorism, more effectively,

Recognizing that information sharing is an essential component in the fight against serious crime, particularly terrorism,

Recognizing the importance of preventing and combating serious crime, particularly terrorism, while respecting fundamental rights and freedoms, notably privacy,

Inspired by the Convention on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism, cross-border crime and illegal migration, done at Prüm on May 27, 2005, as well as the related European Union Council decision of June 23, 2008, and

Seeking to enhance and encourage cooperation between the Parties in the spirit of partnership,

Have agreed as follows:

Article 1

Purpose and Scope of this Agreement

The purpose of this Agreement is to enhance cooperation between Norway and the United States in preventing and combating serious crime by the exchange of relevant information, with full respect for the privacy, protection of personal data, and other conditions set out in this Agreement.

The querying powers provided for under this Agreement shall be used only for the prevention, detection and investigation of serious crime, because particular circumstances give reason to inquire whether the data subject(s) will commit or has committed offenses referred to in paragraph 3.

The scope of this Agreement shall encompass serious crimes constituting an offense punishable under the domestic law of the Parties by a maximum deprivation of liberty of more than one year or a more serious penalty and that are set forth in the Annex to this Agreement.

Article 2

Definitions

For the purposes of this Agreement,

DNA profiles (DNA identification patterns) shall mean a letter or numerical code representing a number of identifying features of the non-coding part of an analyzed human DNA sample, i.e. of the specific chemical form at the various DNA loci.

Personal data shall mean any information relating to an identified or identifiable natural person (the “data subject“).

Processing of personal data shall mean any operation or set of operations which is performed upon personal data, whether or not by automated means, such as collection, recording, organization, storage, adaptation or alteration, sorting, retrieval, consultation, use, disclosure by supply, dissemination or otherwise making available, combination or alignment, blocking, or deletion through erasure or destruction of personal data.

Reference data shall mean a DNA profile and the related reference (DNA reference data) or fingerprinting data and the related reference (fingerprinting reference data). Reference data must not contain any data from which the data subject can be directly identified. Reference data not traceable to any individual (untraceables) must be recognizable as such.

Article 3

Fingerprinting data

For the purpose of implementing this Agreement, the Parties shall ensure the availability of reference data from the file for the national automated fingerprint identification systems established for the prevention and investigation of criminal offenses. Reference data shall only include fingerprinting data and a reference.

Article 4

Automated querying of fingerprinting data

For the prevention and investigation of serious crime, each Party shall allow the other Party’s national contact points, as referred to in Article 6, access to the reference data in the automated fingerprint identification system, which it has established for that purpose, with the power to conduct automated queries by comparing fingerprinting data. Queries may be conducted only in individual cases and in compliance with the querying Party’s national law.

Comparison of fingerprinting data with reference data held by the Party in charge of the file shall be carried out by the querying national contact points by means of the automated supply of the reference data required for a clear match.

When needed, further analysis for the purpose of confirming a match of the fingerprinting data with reference data held by the Party in charge of the file may be carried out by the requested national contact points.

Article 5

Supply of further personal and other data

Should the procedure referred to in Article 4 show a match between fingerprinting data, the supply of any available further personal data and other data relating to the reference data shall be governed by the national law, including the legal assistance rules, of the requested Party and shall be supplied in accordance with Article 6.

Article 6

National contact points and implementing agreements

For the purpose of the supply of data as referred to in Article 4, and the subsequent supply of further personal data as referred to in Article 5, each Party shall designate one or more national contact points. The contact point shall supply such data in accordance with the national law of the Party designating the contact point. Other available legal assistance channels need not be used unless necessary, for instance to authenticate such data for purposes of its admissibility in judicial proceedings of the requesting Party.

The technical and procedural details for the queries and supply of further data conducted pursuant to Articles 4 and 5 shall be set forth in one or more implementing agreements or arrangements.

Article 7

Automated querying of DNA profiles

If permissible under the national law of both Parties and on the basis of reciprocity, the Parties may allow each other’s national contact point, as referred to in Article 10, access to the reference data in their DNA analysis files, with the power to conduct automated queries by comparing DNA profiles for the investigation of serious crime. Queries may be made only in individual cases and in compliance with the querying Party’s national law.

Should an automated query show that a DNA profile supplied matches a DNA profile entered in the other Party's file, the querying national contact point shall receive by automated notification the reference data for which a match has been found. If no match can be found, automated notification of this shall be given.

Article 8

Supply of further personal and other data

Should the procedure referred to in Article 7 show a match between DNA profiles, the supply of further personal data and other data relating to the reference data shall be governed by the national law, including the legal assistance rules, of the requested Party and shall be supplied in accordance with Article 9.

Article 9

National contact point and implementing agreements

For the purposes of the supply of data as set forth in Article 7, and the subsequent supply of further personal data as referred to in Article 8, each Party shall designate a national contact point. The contact point shall supply such data in accordance with the national law of the Party designating the contact point. Other available legal assistance channels need not be used unless necessary, for instance to authenticate such data for purposes of its admissibility in judicial proceedings of the requesting Party.

The technical and procedural details for the queries and supply of further data conducted pursuant to Articles 7 and 8 shall be set forth in one or more implementing agreements or arrangements.

Article 10

Supply of personal and other data in order to prevent serious criminal and terrorist offenses

For the prevention of serious criminal and terrorist offenses, the Parties may, in compliance with their respective national law, in individual cases, even without being requested to do so, supply the other Party’s relevant national contact point, as referred to in paragraph 4 , with the personal data specified in paragraph 2, in so far as is necessary because particular circumstances give reason to believe that the data subject(s):

will commit or has committed terrorist or terrorism related offenses, or offenses related to a terrorist group or association, as those offenses are defined under the supplying Party’s national law; or

is undergoing or has undergone training to commit the offenses referred to in subparagraph a; or

will commit or has committed a serious criminal offense, or participates in an organized criminal group or association in violation of national law.

The personal data to be supplied may include, if available, surname, first names, former names, other names, aliases, alternative spelling of names, sex, date and place of birth, current and former nationalities, passport number, numbers from other identity documents, and fingerprinting data, as well as a description of any conviction or of the circumstances giving rise to the belief referred to in paragraph 1.

In addition to the personal data referred to in paragraph 2, the Parties may provide each other with non-personal data related to the offenses set forth in paragraph 1.

Each Party shall designate one or more national contact points for the exchange of personal and other data under this Article with the other Party’s contact points. The powers of the national contact points shall be governed by the national law applicable.

Article 11

Privacy and Data Protection

The Parties recognize that the handling and processing of personal data that they acquire from each other is of critical importance to preserving confidence in the implementation of this Agreement.

The Parties commit themselves to processing personal data fairly and in accordance with their respective laws and:

ensuring that the personal data provided are adequate and relevant in relation to the specific purpose of the transfer;

retaining personal data only so long as necessary for the specific purpose for which the data were provided or further processed in accordance with this Agreement; and

ensuring that the receiving Party is notified promptly of possibly inaccurate personal data in order that appropriate corrective action is taken.

For data provided under this Agreement:

The supplying Party may, in compliance with its national law, impose conditions on the use that may be made of such data by the receiving Party. If the receiving Party accepts such data, it shall be bound by any such conditions.

Generic restrictions with respect to the legal standards of the receiving Party for processing personal data may not be imposed by the supplying Party as a condition under paragraph 3, subparagraph a of this article.

Where additional conditions have been imposed in a particular case, the receiving party, upon request, shall inform the supplying Party with information concerning the use made of the data.

This Agreement shall not give rise to rights on the part of any private person, including to obtain, suppress, or exclude any evidence, or to impede the sharing of personal data. Rights existing independently of this Agreement, however, are not affected.

Article 12

Additional Protection for Transmission of Special Categories of Personal Data

Personal data revealing racial or ethnic origin, political opinions or religious or other beliefs, trade union membership or concerning health and sexual life may only be provided if they are particularly relevant for the purposes of this Agreement and in accordance with the national law of the supplying Party.

The Parties, recognizing the special sensitivity of the above categories of personal data, shall take suitable safeguards, in particular appropriate security measures, in order to protect such data.

Article 13

Limitation on processing to protect personal and other data

Without prejudice to Article 11, paragraph 3, each Party may process data obtained under this Agreement:

for the purpose of its criminal investigations;

for preventing a serious threat to its public security;

in its non-criminal judicial or administrative proceedings directly related to investigations set forth in subparagraph (a);

with the consent of the data subject; or

for any other purpose, only with the prior consent of the supplying Party in accordance with its national law.

The Parties shall not communicate data provided under this Agreement to any third State, international body or private entity without the consent of the Party that provided the data and without the appropriate safeguards.

A Party may conduct an automated query of the other Party’s fingerprint or DNA files under Articles 4 or 8, and process data received in response to such a query, including the communication whether or not a hit exists, solely in order to:

establish whether the compared DNA profiles or fingerprinting data match;

prepare and submit a follow-up request for assistance in compliance with national law, including the legal assistance rules, if those data match; or

conduct record-keeping, as required or permitted by its national law.

The Party administering the file may process the data supplied to it by the querying Party during the course of an automated query in accordance with Articles 4 and 7 solely where this is necessary for the purposes of comparison, providing automated replies to the query or record-keeping pursuant to Article 16. The data supplied for comparison shall be deleted immediately following data comparison or automated replies to queries unless further processing is necessary for the purposes mentioned under this Article, paragraph 3, subparagraphs (b) or (c).

Article 14

Correction, blockage and deletion of data

At the request of the supplying Party, the receiving Party shall be obliged to correct, block, or delete, consistent with its national law, data received under this Agreement that are incorrect or incomplete or if its collection or further processing contravenes this Agreement or the rules applicable to the supplying Party.

Where a Party becomes aware that data it has received from the other Party under this Agreement are not accurate, it shall take all appropriate measures to safeguard against erroneous reliance on such data, which shall include in particular supplementation, deletion, or correction of such data.

Each Party shall notify the other if it becomes aware that material data it has transmitted to the other Party or received from the other Party under this Agreement are inaccurate or unreliable or are subject to significant doubt.

Article 15

Documentation

Each Party shall maintain a record of the transmission and receipt of data communicated to the other Party under this Agreement. This record shall serve to:

ensure effective monitoring of data protection in accordance with the national law of the respective Party;

enable the Parties to effectively make use of the rights granted to them according to Articles 14 and 18; and

ensure data security.

The record shall include:

information on the data supplied;

the date of supply; and

the recipient of the data in case the data are supplied to other entities.

The record as set forth in paragraph 2 shall be protected with suitable measures against inappropriate use and other forms of improper use and shall be kept for two years. After the conservation period the record shall be deleted immediately, unless this is inconsistent with national law, including applicable data protection and retention rules.

Article 16

Data Security

The Parties shall ensure that the necessary technical measures and organizational arrangements are utilized to protect personal data against accidental or unlawful destruction, accidental loss or unauthorized disclosure, alteration, access or any unauthorized form of processing. The Parties in particular shall reasonably take measures to ensure that only those authorized to access personal data can have access to such data.

The implementing agreements or arrangements that govern the procedures for automated querying of fingerprint and DNA files pursuant to Articles 6 and 9 shall provide:

that appropriate use is made of modern technology to ensure data protection, security, confidentiality, traceability and integrity;

that encryption and authorization procedures recognized by the competent authorities are used when having recourse to generally accessible networks; and

for a mechanism to ensure that only permissible queries are conducted.

Article 17

Transparency – Providing information to the data subjects

Nothing in this Agreement shall be interpreted to interfere with the Parties’ legal obligations, as set forth by their respective laws, to provide data subjects with information as to, inter alia, the purposes of the processing and the identity of the data controller, the recipients or categories of recipients, the existence of the right of access to and the right to rectify the data concerning him or her and any further information such as the legal basis of the processing operation for which the data are intended, the time limits for storing the data and the right of recourse.

Such information may be denied in accordance with the respective laws of the Parties, including if providing this information may jeopardize:

the purposes of the processing;

investigations or prosecutions conducted by the competent authorities in Norway or by the competent authorities in the United States; or

the rights and freedoms of third parties.

Article 18

Information

Upon request, the receiving Party shall inform the supplying Party of the processing of supplied data and the result obtained. The receiving Party shall ensure that its answer is communicated to the supplying Party in a timely manner.

Article 19

Relation to Other Agreements

Nothing in this Agreement shall be construed to limit or prejudice the provisions of any treaty, other agreement, working law enforcement relationship, or domestic law allowing for information sharing between Norway and the United States.

Article 20

Consultations

The Parties shall consult each other regularly on the implementation of the provisions of this Agreement. Special attention shall be given to the provisions on data protection.

In the event of any dispute regarding the interpretation or application of this Agreement, the Parties shall consult each other in order to facilitate its resolution.

Article 21

Expenses

Each Party shall bear the expenses incurred by its authorities in implementing this Agreement. In special cases, the Parties may agree on different arrangements.

Article 22

Termination of the Agreement

This Agreement may be terminated by either Party with three months' notice in writing to the other Party. The provisions of this Agreement shall continue to apply to data supplied prior to such termination.

Article 23

Suspension

If either Party considers that the other Party has failed to fulfill an obligation under this Agreement or that developments in a Party’s national law undermine the purpose and scope of this Agreement, in particular relating to the protection of personal data, it may suspend the operation of the Agreement in whole or in part. The suspension shall be notified to the other Party through diplomatic channels and shall have effect immediately upon receipt of such notification. The same procedure shall apply to an eventual lifting of a suspension.

Article 24

Amendments

The Parties shall enter into consultations with respect to the amendment of this Agreement at the request of either Party.

This Agreement may be amended by written agreement of the Parties at any time.

Article 25

Entry into force

This Agreement shall enter into force, with the exception of Articles 7 through 9, following the conclusion of the implementing agreements or arrangements referenced in Article 6 and on the date of the later note completing an exchange of diplomatic notes between the Parties indicating that each has taken all steps necessary to bring the Agreement into force. The Parties shall provisionally apply Articles 1 through 2 and Articles 10 through 25 from the date of signature to the extent consistent with their domestic law.

Articles 7 through 9 of this Agreement shall enter into force following the conclusion of the implementing agreements or arrangements referenced in Article 9 and on the date of the later note completing an exchange of diplomatic notes between the Parties indicating that each Party is able to implement those articles on a reciprocal basis. This exchange shall occur if the laws of both Parties permit the type of DNA screening contemplated by Articles 7 through 9.

Done at Washington D.C., this 8 day of May, 2012, in duplicate, in the Norwegian and English languages, both texts being equally authentic.

For the Government of the Kingdom of Norway:

For the Government of the United States of America:

Annex

Crimes within the scope of this Agreement include the following, as well as the offenses of conspiracy to commit such offenses, participation in an organized criminal group in violation of national law, or attempt to commit such offenses, when criminalized:

Crimes Against a Person: genocide, torture, murder, manslaughter and associated offenses; trafficking in persons; involuntary servitude; rape and other sex offenses including child pornography and sexual assaults; assault and/or battery with the intent to cause serious injury or resulting in such injuries; kidnapping; hostage taking; managing or supervising a prostitution business.

Crimes Against the State: terrorism offenses (including offenses set forth in UN terrorism conventions, providing material support to terrorists, providing material support to terrorist organizations, receiving or providing military-type training from a Foreign Terrorist Organization); violations of UN resolutions concerning blocking property and prohibiting transactions with persons who commit violations of international traffic in arms regulations; prohibited transactions involving biological, chemical, or nuclear materials; sabotage; espionage (including computer and economic espionage); migrant smuggling, obstruction of justice, perjury or subornation of perjury; false statements; threats.

Weapons Offenses: firearms offenses, including but not limited to trafficking; offenses relating to destructive devices or explosive materials; carrying a concealed weapon with intent to use that weapon; use or unlawful possession of biological, nuclear, chemical, or other weapons of mass destruction; production, transfer, or possession of radiological dispersal devices.

Crimes of Theft/Fraud: burglary, robbery, armed robbery; blackmail; breaking and entering; bribery; embezzlement; extortion; money laundering; racketeering; falsely passing a bad check; fraud offenses (forgery, uttering a forged instrument, fraud, fraudulent and illegal use of documents, including but not limited to credit cards and passports); tax evasion; theft offenses; smuggling of goods; trafficking in stolen goods, and counterfeiting currency or goods.

Serious Crimes Involving Controlled Substances: distribution or trafficking in narcotics, controlled and psychotropic substances, or marijuana; possession of, or possession with intent to sell, narcotics, controlled and psychotropic substances, or marijuana, except for small quantities deemed not to be serious crimes under domestic law.

Crimes Against Property: arson; bombings; malicious destruction of property; piracy on the high seas; environmental crimes; serious criminal data privacy violations including unlawful access to databases; and computer crimes.

Avtale mellom Kongeriket Norges regjering og De forente staters regjering om styrket samarbeid om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet

Kongeriket Norges regjering og De forente staters regjering (heretter kalt «partene»),

som er drevet av ønsket om å samarbeide som partnere for å kunne forebygge og bekjempe alvorlig kriminalitet, særlig terrorisme, mer effektivt,

som er klar over at informasjonsutveksling er et vesentlig ledd i kampen mot alvorlig kriminalitet, særlig terrorisme,

som er klar over at det er viktig å forebygge og bekjempe alvorlig kriminalitet, særlig terrorisme, og samtidig respektere grunnleggende rettigheter og friheter, særlig retten til privatlivets fred,

som er motivert av konvensjonen om en intensivering av det grenseoverskridende samarbeidet, særlig ved bekjempelse av terrorisme, grenseoverskridende kriminalitet og ulovlig innvandring, utferdiget i Prüm 27. mai 2005, samt den tilhørende rådsbeslutningen vedtatt av Den europeiske union 23. juni 2008, og

som ønsker å styrke og fremme samarbeidet mellom partene i partnerskapets ånd,

er blitt enige om følgende:

Artikkel 1

Denne avtales formål og virkeområde

Formålet med denne avtale er å styrke samarbeidet mellom Norge og De forente stater om forebygging og bekjempelse av alvorlig kriminalitet ved å utveksle relevant informasjon, med full respekt for privatlivets fred, personopplysningsvernet og de øvrige vilkårene som er fastsatt i denne avtale.

Retten til å foreta direkte søk i henhold til denne avtale skal benyttes utelukkende for å forebygge, avdekke og etterforske alvorlig kriminalitet når det foreligger særlige forhold som gir grunn til å undersøke om en eller flere registrerte vil begå eller har begått lovbrudd som nevnt i nr. 3.

Denne avtales virkeområde skal omfatte alvorlig kriminalitet som i henhold til partenes nasjonale lovgivning straffes med frihetsberøvelse med en øvre strafferamme på mer enn ett år eller med en strengere straff, og som er oppført i vedlegget til denne avtale.

Artikkel 2

Definisjoner

I denne avtale menes med

«DNA-profiler» (DNA-identifikasjonsmønstre): bokstav- eller tallkode som representerer et antall kjennetegn som gjør det mulig å identifisere den ikke-kodende delen av en analysert DNA-prøve fra et menneske, det vil si den særskilte kjemiske formen på ulike DNA-loci,

«personopplysninger»: enhver opplysning som gjelder en identifisert eller identifiserbar fysisk person («den registrerte»),

«behandling av personopplysninger»: enhver operasjon eller serie med operasjoner som utføres, elektronisk eller ikke, med personopplysninger, for eksempel innhenting, registrering, organisering, lagring, tilpasning eller endring, sortering, uthenting, søk, bruk, offentliggjøring ved oversending, spredning eller annen tilgjengeliggjøring, kombinering eller oppstilling, sperring eller fjerning ved sletting eller tilintetgjøring av personopplysninger,

«referansedata»: en DNA-profil med tilhørende referanse (DNA-referansedata) eller opptatte fingeravtrykk med tilhørende referanse (fingeravtrykksreferansedata). Referansedata må ikke inneholde opplysninger som gjør det mulig å identifisere den registrerte direkte. Referansedata som ikke kan spores tilbake til en enkelt person (ikke-sporbare data), skal kunne identifiseres som dét.

Artikkel 3

Fingeravtrykk

For å kunne gjennomføre denne avtale skal partene sørge for at referansedata fra de nasjonale elektroniske fingeravtrykkidentifikasjonssystemene som er opprettet med sikte på å forebygge og etterforske lovbrudd, er tilgjengelige. Referansedata skal kun omfatte fingeravtrykk og en referanse.

Artikkel 4

Direkte søk på fingeravtrykk

Med sikte på å forebygge og etterforske alvorlig kriminalitet skal partene gi hverandres nasjonale kontaktpunkter, som omtalt i artikkel 6, tilgang til referansedata i de elektroniske fingeravtrykkidentifikasjonssystemene de har opprettet for dette formål, herunder rett til å foreta direkte søk ved å sammenlikne fingeravtrykk. Søk kan foretas bare i enkelttilfeller og i samsvar med den anmodende parts nasjonale lovgivning.

Den anmodende parts nasjonale kontaktpunkter skal sammenlikne fingeravtrykket med referansedataene de mottar elektronisk fra parten med ansvar for databasen, for å få bekreftet om det foreligger entydig samsvar.

Ved behov kan den anmodede parts nasjonale kontaktpunkter foreta ytterligere analyser for å få bekreftet at fingeravtrykket samsvarer med referansedataene som parten med ansvar for databasen, besitter.

Artikkel 5

Oversending av ytterligere personopplysninger og andre opplysninger

Dersom det som ledd i fremgangsmåten omtalt i artikkel 4 konstateres at fingeravtrykkene samsvarer, skal spørsmålet om oversending av ytterligere personopplysninger og andre tilgjengelige opplysninger vedrørende referansedataene avgjøres av den anmodede parts nasjonale lovgivning, herunder bestemmelsene om rettslig bistand, og opplysningene oversendes i samsvar med artikkel 6.

Artikkel 6

Nasjonale kontaktpunkter og gjennomføringsavtaler

Hver part skal utpeke ett eller flere nasjonale kontaktpunkter med sikte på utlevering av opplysninger som nevnt i artikkel 4 og den etterfølgende oversendingen av ytterligere personopplysninger etter artikkel 5. Kontaktpunktet skal oversende de nevnte opplysningene i samsvar med nasjonal lovgivning hos parten som har utpekt kontaktpunktet. Andre tilgjengelige kanaler for rettslig bistand behøver ikke benyttes med mindre det er nødvendig, for eksempel for å få bekreftet opplysningenes ekthet, slik at de kan benyttes i forbindelse med rettslige skritt iverksatt hos den anmodende part.

Nærmere tekniske og prosedyremessige bestemmelser om søk på og oversending av ytterligere opplysninger i henhold til artikkel 4 og 5 skal fastsettes i en eller flere gjennomføringsavtaler eller -ordninger.

Artikkel 7

Direkte søk på DNA-profiler

Dersom begge parters nasjonale lovgivning gir adgang til det, kan partene på gjensidig grunnlag gi hverandres nasjonale kontaktpunkter, som omtalt i artikkel 10, tilgang til referansedata i sine DNA-databaser, herunder rett til å foreta direkte søk ved å sammenlikne DNA-profiler som ledd i etterforskningen av alvorlig kriminalitet. Søk kan foretas bare i enkelttilfeller og i samsvar med den anmodende parts nasjonale lovgivning.

Dersom det som ledd i et direkte søk konstateres at en oversendt DNA-profil samsvarer med en DNA-profil lagret i den andre partens database, skal den anmodende parts nasjonale kontaktpunkt motta elektronisk referansedataene som hører til profilen det er funnet samsvar med. Dersom det ikke foreligger samsvar, skal det gis elektronisk melding om dette.

Artikkel 8

Oversending av ytterligere personopplysninger og andre opplysninger

Dersom det som ledd i fremgangsmåten omtalt i artikkel 7 konstateres at DNA-profilene samsvarer, skal spørsmålet om oversending av ytterligere personopplysninger og andre opplysninger vedrørende referansedataene avgjøres av den anmodede parts nasjonale lovgivning, herunder bestemmelsene om rettslig bistand, og opplysningene oversendes i samsvar med artikkel 9.

Artikkel 9

Nasjonalt kontaktpunkt og gjennomføringsavtaler

Hver part skal utpeke et nasjonalt kontaktpunkt med sikte på utlevering av opplysninger som angitt i artikkel 7 og den etterfølgende oversendingen av ytterligere personopplysninger etter artikkel 8. Kontaktpunktet skal oversende de nevnte opplysningene i samsvar med nasjonal lovgivning hos parten som har utpekt kontaktpunktet. Andre tilgjengelige kanaler for rettslig bistand behøver ikke benyttes med mindre det er nødvendig, for eksempel for å få bekreftet opplysningenes ekthet, slik at de kan benyttes i forbindelse med rettslige skritt iverksatt hos den anmodende part.

Nærmere tekniske og prosedyremessige bestemmelser om søk på og oversending av ytterligere opplysninger i henhold til artikkel 7 og 8 skal fastsettes i en eller flere gjennomføringsavtaler eller -ordninger.

Artikkel 10

Oversending av personopplysninger og andre opplysninger med sikte på å forebygge alvorlig kriminalitet, herunder terrorhandlinger

Med sikte på å forebygge alvorlig kriminalitet, herunder terrorhandlinger, kan partene i enkelttilfeller, også på eget initiativ og i samsvar med sin nasjonale lovgivning, oversende personopplysningene angitt i nr. 2 til den andre partens relevante nasjonale kontaktpunkt, som nevnt i nr. 4, dersom det er nødvendig fordi særlige forhold gir grunn til å tro at den eller de registrerte

vil begå eller har begått terrorhandlinger eller lovbrudd forbundet med terrorisme, en terrorgruppe eller en terrorsammenslutning, slik disse lovbruddene er definert i avsenderpartens nasjonale lovgivning, eller

gjennomgår eller har gjennomgått trening i den hensikt å begå lovbrudd som nevnt i bokstav a, eller

vil begå eller har begått et alvorlig lovbrudd eller deltar i en organisert kriminell gruppe eller sammenslutning i strid med nasjonal lovgivning.

Personopplysningene som oversendes, kan, dersom det foreligger slike opplysninger, omfatte etternavn, fornavn, tidligere navn, andre navn, dekknavn, alternativ staving av navn, kjønn, fødselsdato og fødested, nåværende og tidligere nasjonalitet, passnummer, nummer på annet legitimasjonsdokument, fingeravtrykk samt en beskrivelse av eventuelle tidligere dommer eller av de forhold som ligger til grunn for antakelsen i nr. 1.

I tillegg til personopplysningene nevnt i nr. 2 kan partene gi hverandre andre opplysninger enn personopplysninger i tilknytning til lovbruddene angitt i nr. 1.

Hver part skal utpeke ett eller flere nasjonale kontaktpunkter for å utveksle personopplysninger og andre opplysninger etter denne artikkel med den andre partens kontaktpunkter. De nasjonale kontaktpunktenes myndighet skal være underlagt gjeldende nasjonal lovgivning.

Artikkel 11

Privatlivets fred og personopplysningsvern

Partene er klar over at håndteringen og behandlingen av personopplysninger de mottar fra hverandre, er avgjørende for at partene skal bevare tilliten til gjennomføringen av denne avtale.

Partene forplikter seg til å behandle personopplysninger saklig og i samsvar med sin lovgivning og

å påse at de utleverte personopplysningene er tilstrekkelige og relevante ut fra det konkrete formålet de oversendes for,

å oppbevare personopplysninger bare så lenge det er nødvendig ut fra det konkrete formålet de utleveres eller viderebehandles for i henhold til denne avtale, og

å påse at mottakerparten omgående underrettes dersom personopplysningene skulle være mangelfulle, slik at det kan treffes hensiktsmessige tiltak for å rette opp forholdet.

For opplysninger som utleveres etter denne avtale, gjelder følgende:

Avsenderparten kan i samsvar med sin nasjonale lovgivning fastsette vilkår for mottakerpartens bruk av opplysningene. Dersom mottakerparten mottar opplysningene på bestemte vilkår, skal den være bundet av disse vilkårene.

Avsenderparten kan ikke sette generelle begrensninger i mottakerpartens rettslige standarder for behandling av personopplysninger som vilkår for utlevering i henhold til nr. 3 bokstav a i denne artikkel.

Dersom det i et konkret tilfelle er fastsatt ytterligere vilkår for bruk av opplysningene, skal mottakerparten på anmodning underrette avsenderparten om hvordan opplysningene er brukt.

Denne avtale medfører ingen rettigheter for privatpersoner, herunder rett til å innhente, holde tilbake eller avskjære bevis eller til å hindre utveksling av personopplysninger. Rettigheter som eksisterer uavhengig av denne avtale, berøres imidlertid ikke.

Artikkel 12

Ekstra vern ved oversending av særkategorier av personopplysninger

Personopplysninger som avslører rasemessig eller etnisk opprinnelse, politiske oppfatninger, religiøs eller annen tro eller medlemskap i en fagforening, eller som gjelder helse og seksualliv, kan utleveres bare såfremt de er særlig aktuelle for denne avtales formål og i samsvar med avsenderpartens nasjonale lovgivning.

Partene er oppmerksom på at ovennevnte kategorier av personopplysninger er særlig følsomme, og skal derfor iverksette egnede sikkerhetsforanstaltninger, særlig nødvendige sikkerhetstiltak, for å verne slike opplysninger.

Artikkel 13

Begrensninger ved behandling av hensyn til vern av personopplysninger og andre opplysninger

Med forbehold for artikkel 11 nr. 3 kan hver part behandle opplysninger innhentet i henhold til denne avtale

med henblikk på etterforskning i straffesaker,

for å avverge en alvorlig trussel mot den offentlige sikkerhet,

i retts- eller forvaltningssaker som ikke er av strafferettslig art, men direkte forbundet med etterforskning som nevnt i bokstav a,

etter samtykke fra den registrerte, eller

med henblikk på alle andre formål, forutsatt at avsenderparten har gitt samtykke til det på forhånd i samsvar med nasjonal lovgivning.

Partene skal ikke videresende opplysninger gitt i henhold til denne avtale til tredjestater, internasjonale organer eller private parter uten samtykke fra parten som har gitt opplysningene, og uten de nødvendige sikkerhetsforanstaltninger.

En part kan foreta direkte søk i den andre partens fingeravtrykks- eller DNA-databaser i henhold til artikkel 4 eller 8 og behandle opplysningene den mottar som tilbakemelding på søket, herunder opplysningen om søket har resultert i treff eller ikke, utelukkende

for å fastslå om de sammenliknede DNA-profilene eller fingeravtrykkene samsvarer,

for å utarbeide og fremme en tilleggsanmodning om bistand i samsvar med nasjonal lovgivning, herunder bestemmelsene om rettslig bistand, dersom opplysningene samsvarer, eller

med sikte på registrering, slik nasjonal lovgivning krever eller tillater.

Parten som administrerer databasen, kan behandle opplysningene den mottar fra den anmodende part i forbindelse med direkte søk etter artikkel 4 og 7, utelukkende dersom det er nødvendig for å kunne foreta en sammenlikning, gi elektronisk tilbakemelding på søket eller foreta registrering i henhold til artikkel 16. Opplysningene som mottas med sikte på sammenlikning, skal slettes umiddelbart etter at sammenlikningen er foretatt eller det er gitt elektronisk tilbakemelding på søket, med mindre de må viderebehandles av hensyn til formålene nevnt i nr. 3 bokstav b eller c i denne artikkel.

Artikkel 14

Retting, sperring og sletting av opplysninger

På anmodning fra avsenderparten plikter mottakerparten i samsvar med sin nasjonale lovgivning å rette, sperre eller slette opplysninger som mottas etter denne avtale, dersom de er beheftet med feil eller mangler, eller dersom innhentingen eller viderebehandlingen av dem er i strid med denne avtale eller de bestemmelser som gjelder for avsenderparten.

Dersom en part blir oppmerksom på at opplysninger den har mottatt fra den annen part etter denne avtale, er mangelfulle, skal den treffe alle nødvendige tiltak for å sikre at disse opplysningene ikke feilaktig blir lagt til grunn, deriblant særlig sørge for at opplysningene suppleres, slettes eller rettes.

Partene skal underrette hverandre dersom de blir oppmerksom på at vesentlige opplysninger de har oversendt til eller mottatt fra hverandre etter denne avtale, er mangelfulle eller upålitelige eller er gjenstand for vesentlig tvil.

Artikkel 15

Dokumentasjon

Hver part skal føre et register over sending og mottak av opplysninger som oversendes den annen part etter denne avtale. Hensikten med registeret er

å sikre at personopplysningsvernet blir effektivt ivaretatt i samsvar med den respektive partens nasjonale lovgivning,

å gjøre det mulig for partene effektivt å utnytte de rettigheter som er gitt dem i henhold til artikkel 14 og 18, og

å ivareta informasjonssikkerheten.

Registeret skal omfatte

informasjon om hvilke opplysninger som er oversendt,

datoen opplysningene ble oversendt, og

navn på mottaker av opplysningene dersom de oversendes til andre enheter.

De registrerte opplysningene angitt i nr. 2 skal vernes i form av egnede tiltak mot utilbørlig bruk og andre former for misbruk, og skal oppbevares i to år. De skal slettes straks oppbevaringsperioden utløper, med mindre dette er i strid med nasjonal lovgivning, herunder gjeldende bestemmelser om vern og oppbevaring av personopplysninger.

Artikkel 16

Informasjonssikkerhet

Partene skal påse at det iverksettes nødvendige tekniske og organisatoriske tiltak for å verne personopplysninger mot utilsiktet eller ulovlig tilintetgjøring, utilsiktet tap eller ulovlig videreformidling, endring eller tilgang samt mot enhver form for ulovlig behandling. Partene skal særlig treffe rimelige tiltak for å sikre at kun personer som har tilgangsrettigheter til personopplysninger, får adgang til disse opplysningene.

Gjennomføringsavtalene eller -ordningene som fastsetter prosedyrene ved direkte søk i fingeravtrykks- og DNA-databaser i henhold til artikkel 6 og 9, skal sikre

at moderne teknologi benyttes på hensiktsmessig vis for å ivareta personopplysningsvernet og informasjonssikkerheten og for å sikre opplysningenes konfidensialitet, sporbarhet og integritet,

at det ved bruk av allment tilgjengelige nettverk benyttes krypterings- og autorisasjonsprosedyrer som er godkjent av kompetente myndigheter, og

at det finnes en mekanisme som sikrer at det kun foretas tillatte søk.

Artikkel 17

Innsyn – utlevering av informasjon til de registrerte

Ingen bestemmelse i denne avtale skal tolkes slik at den griper inn i partenes lovpålagte plikter i henhold til deres lovgivning til å informere de registrerte blant annet om formålet med behandlingen av opplysningene og identiteten til behandlingsansvarlige, mottakerne eller gruppene av mottakere, om de har rett til innsyn i og til å rette opplysninger om seg selv, og eventuelt andre opplysninger, for eksempel hjemmelen for behandlingen opplysningene er beregnet på, tidsbegrensning på lagring av opplysningene og retten til regress.

Slike opplysninger kan nektes utlevert i samsvar med partenes respektive lovgivning, blant annet dersom utleveringen av dem kan true

formålet med behandlingen,

etterforskning eller straffeforfølgning som foretas av Norge eller De forente staters kompetente myndigheter, eller

tredjemanns rettigheter og friheter.

Artikkel 18

Informasjon

Mottakerparten skal på anmodning underrette avsenderparten om behandlingen av de oversendte opplysningene og hvilket resultat som er oppnådd. Mottakerparten skal påse at svaret oversendes avsenderparten uten unødig opphold.

Artikkel 19

Forholdet til andre avtaler

Ingen bestemmelse i denne avtale skal forstås slik at den innskrenker eller innvirker på bestemmelser om adgang til informasjonsutveksling mellom Norge og De forente stater fastsatt i traktater eller andre overenskomster, i forbindelse med praktisk samarbeid om rettshåndheving eller i intern rett.

Artikkel 20

Konsultasjoner

Partene skal jevnlig rådføre seg med hverandre om gjennomføringen av avtalens bestemmelser. Bestemmelsene om personopplysningsvern skal vies særlig oppmerksomhet.

Dersom det oppstår tvist om fortolkningen eller anvendelsen av denne avtale, skal partene rådføre seg med hverandre for å finne fram til en løsning av tvisten.

Artikkel 21

Utgifter

Partene skal dekke de omkostninger deres egne myndigheter pådrar seg ved gjennomføringen av denne avtale. I særlige tilfeller kan partene bli enige om en annen løsning.

Artikkel 22

Oppsigelse av avtalen

Denne avtale kan sies opp av en part ved tre måneders skriftlig varsel til den annen part. Avtalens bestemmelser skal fortsatt gjelde for opplysninger som oversendes før avtalen opphører.

Artikkel 23

Midlertidig oppheving

Dersom en part anser at den annen part har unnlatt å oppfylle noen av sine forpliktelser etter denne avtale, eller at utviklingen i den annen parts nasjonale lovgivning undergraver denne avtales formål og virkeområde, særlig med hensyn til vern av personopplysninger, kan parten midlertidig oppheve anvendelsen av hele eller deler av avtalen. Den annen part skal underrettes om den midlertidige opphevingen gjennom diplomatiske kanaler, og opphevingen skal tre i kraft straks underretningen er mottatt. Den samme fremgangsmåten skal benyttes dersom anvendelsen av avtalen gjenopptas.

Artikkel 24

Endringer

Partene skal på anmodning fra en part innlede konsultasjoner om endring av denne avtale.

Denne avtale kan når som helst endres ved skriftlig overenskomst mellom partene.

Artikkel 25

Ikrafttredelse

Med unntak av artikkel 7–9 skal denne avtale tre i kraft etter at gjennomføringsavtalene eller -ordningene nevnt i artikkel 6 er inngått, og på datoen for den siste noten som avslutter en utveksling av diplomatiske noter mellom partene og viser at begge parter har truffet alle nødvendige tiltak for at avtalen kan settes i kraft. Partene skal, i den grad det er forenlig med deres interne rett, anvende artikkel 1–2 og artikkel 10–25 midlertidig fra den dag avtalen undertegnes.

Artikkel 7–9 i denne avtale trer i kraft etter at gjennomføringsavtalene eller -ordningene nevnt i artikkel 9 er inngått, og på datoen for den siste noten som avslutter en utveksling av diplomatiske noter mellom partene og viser at begge parter er i stand til å gjennomføre de nevnte artiklene på gjensidig grunnlag. Denne utvekslingen skal finne sted dersom det i henhold til begge parters lovgivning gis adgang til den type DNA-søk som er beskrevet i artikkel 7–9.

Utferdiget i Washington D.C. den 8. mai 2012 i to originaleksemplarer på norsk og engelsk, med samme gyldighet for begge tekster.

For Kongeriket Norges regjering:

For De forente staters regjering:

Vedlegg

Forbrytelser som faller inn under denne avtales virkeområde, omfatter følgende lovbrudd i tillegg til forbund om å begå slike lovbrudd, deltaking i en organisert kriminell gruppe i strid med nasjonal lovgivning eller forsøk på å begå slike lovbrudd, når de er straffebelagt:

Forbrytelser mot mennesker: folkemord, tortur, overlagt, forsettlig eller uaktsomt drap og tilsvarende lovbrudd; menneskehandel; ufrivillig trelldom; voldtekt og andre sedelighetsforbrytelser, herunder barnepornografi og voldtektsforsøk; vold som begås i den hensikt å forårsake alvorlig skade, eller som resulterer i slik skade; bortføring; gisseltaking; drift eller ledelse av en prostitusjonsvirksomhet.

Forbrytelser mot staten: terrorhandlinger (herunder lovbrudd fastsatt i FNs konvensjoner til bekjempelse av terrorisme, gi materiell støtte til terrorister, gi materiell støtte til terrororganisasjoner, motta eller sørge for militærliknende opplæring fra utenlandske terrororganisasjoner); brudd på FN-resolusjoner om frysing av formuesgoder og forbud mot transaksjoner med personer som bryter internasjonale bestemmelser om våpenhandel; forbudte transaksjoner med biologiske, kjemiske eller nukleære materialer; sabotasje; spionasje (herunder dataspionasje og økonomisk spionasje); menneskesmugling, hindring av rettsforfølgning, mened eller medvirkning til mened; falsk forklaring; trusler.

Våpenkriminalitet: lovbrudd knyttet til skytevåpen, herunder men ikke begrenset til ulovlig handel med slike våpen; lovbrudd knyttet til ødeleggelsesmidler eller sprengstoff; bære skjult våpen med det forsett å bruke våpenet; bruk eller ulovlig besittelse av biologiske, kjernefysiske, kjemiske eller andre masseødeleggelsesvåpen; produksjon, overføring eller besittelse av spredere for radiologiske stoffer.

Tyveri/bedrageri: innbruddstyveri, ran, væpnet ran; pengeutpressing; innbrudd; bestikkelser; underslag; utpressing; hvitvasking av penger; organisert kriminalitet; forsøk på å heve ugyldige sjekker; ulike former for bedrageri (forfalskninger, utstedelse av falske dokumenter, bedrageri, svikaktig og ulovlig bruk av dokumenter, herunder men ikke begrenset til kredittkort og pass); skatteunndragelser; ulike former for tyveri; smugling av varer; ulovlig omsetning av tyvegods og falskmynteri eller forfalskning av varer.

Alvorlige forbrytelser med kontrollerte stoffer: omsetning av eller handel med narkotiske, kontrollerte og psykotrope stoffer eller marihuana; besittelse av eller besittelse i den hensikt å selge narkotiske, kontrollerte og psykotrope stoffer eller marihuana, med unntak av mindre kvanta som ikke anses som en alvorlig forseelse etter intern rett.

Forbrytelser mot eiendom, miljø, personvern og datakriminalitet: ildspåsettelse; bombeattentat; skadeverk; sjørøveri på det åpne hav; miljøkriminalitet; grove personvernbrudd, herunder ulovlig tilgang til databaser; og datakriminalitet.

Fotnoter

1)

OJ L 386, 29.12.2006, p. 89.

2)

Opinion of 10 June 2007 (not yet published in the Official Journal).

3)

OJ L 386, 29.12.2006, p. 89.

4)

OJ L 164, 22.6.2002, p. 3.

5)

OJ L 281, 23.11.1995, p. 31. Directive as amended by Regulation (EC) No 1882/2003 (OJ L 284, 31.10.2003, p. 1)

6)

See page 1 of this Official Journal.

7)

Opinion of 21 April 2008 (not yet published in the Official Journal).

8)

EUT L 386 av 29.12.2006, s. 89.

9)

Uttalelse av 10. juni 2007 (ennå ikke offentliggjort i EUT).

10)

EUT L 386 av 29.12.2006, s. 89.

11)

EFT L 164 av 22.6.2002, s. 3.

12)

EFT L 281 av 23.11.1995, s. 31. Direktiv som endret ved forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 av 31.10.2003, s. 1).

13)

EUT L 210 av 6.8.2008, s. 1.

14)

Uttalelse av 21. april 2008 (ennå ikke offentliggjort i EUT).