Prop. 110 L

(2013–2014)
Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak)

Endringer i utlendingsloven (ny returterminologi)

Tilråding fra Justis- og beredskapsdepartementet 6. juni 2014, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Proposisjonens hovedinnhold

Justis- og beredskapsdepartementet fremmer med dette forslag om endringer i lov 15. mai 2008 nr. 35 om utlendingers adgang til riket og deres opphold her (utlendingsloven). Endringene er ikke ment å endre det materielle innholdet i de ulike bestemmelsene.

Departementet foreslår å endre returterminologien i utlendingsloven fordi dagens begreper bidrar til å skape forvirring rundt konsekvensene av et negativt vedtak. Forslaget innebærer å utelate begrepet «frivillig» i følgende bestemmelser i utlendingsloven: § 66 (om utvisning av utlendinger uten oppholdstillatelse), § 90 (om iverksetting av vedtak), § 106 a (om fare for unndragelse) og § 129 (om klageadgang mv.). Departementet mener at et nytt begrepsapparat tydeligere vil få fram den enkeltes ansvar for å etterleve negative vedtak som innebærer plikt til å reise ut av landet.

Departementet foreslår i tillegg å endre «frist for retur» til «utreisefrist». Utreisefrist er et innarbeidet begrep i utlendingsforvaltningen og er brukt andre steder i lovgivningen. Departementet mener det vil fremstå som mer helhetlig om utlendingsloven og utlendingsforskriften bruker ett begrep for samme situasjon. Endringen vil gjelde følgende bestemmelser i utlendingsloven: § 66 (om utvisning av utlendinger uten oppholdstillatelse), § 90 (om iverksetting av vedtak) og § 129 (om klageadgang mv.).

2 Bakgrunnen for lovforslaget

2.1 Ny returterminologi

Senere tids forskning, herunder Fafo-rapporten «Det riktige valget? Motivasjon og beslutningsprosess når avviste asylsøkere velger frivillig retur»[1] , underbygger en endring av returbegrepene. Returplikten som følger av et negativt vedtak oppfattes ofte som utydelig av målgruppen. Fafos studie «Normalitet i limbo – asylbarn på mottak med endelig avslag»[2] viser at utreisepliktige ikke opplever endelig vedtak i Utlendingsnemnda (UNE) som en avslutning av asylsaksprosessen, men som del av søkeprosessen.

Departementet tok derfor initiativ til å endre begrepsapparatet i utlendingsforvaltningen hva gjelder retur. Ny returterminologi var omhandlet i høringsbrevet av 3. april d.å., men er ikke en del av lovforslaget som skal behandles her.

Nytt begrepsapparat på returområdet er illustrert i figuren under. Figuren og definisjonene inkluderer både norsk og engelsk terminologi. Departementet mener at dette begrepsapparatet vil bidra til å synliggjøre returplikten som følger av negative vedtak.

Figur 2.1 Nytt begrepsapparat

For å sikre at regelverket er i tråd med ny returterminologi, og for å sikre at begrepsbruken i utlendingsloven ikke skaper usikkerhet om returplikten, fremmes det forslag om endringer i utlendingsloven. Selve lovforslaget er beskrevet nærmere i kapittel 4.

Retur/return

Utlendinger som ikke har lovlig opphold, plikter i henhold til utlendingslovgivningen å forlate Norge. Dette gjelder personer med endelig avslag på søknad om beskyttelse eller annen oppholdstillatelse, personer som har mistet oppholdsgrunnlaget og personer som har kommet hit ulovlig og aldri har søkt om oppholdstillatelse. Enkelte er også utvist, for eksempel på grunn av brudd på utlendingsloven eller på grunn av andre straffbare forhold, og har innreiseforbud. De som ikke overholder plikten til selv å forlate landet eller tilstås assistert retur, vil bli tvangsreturnert av politiet.

Ordinær retur (selvorganisert retur)/ordinary return (self-organised return)

Ordinær (selvorganisert) retur er retur uten bistand fra norske myndigheter. Hjemreisen organiseres og gjennomføres av utlendingen selv.

Assistert retur/assisted return

Assistert retur er retur med bistand fra norske myndigheter for utlendinger uten lovlig opphold i Norge. Assistert retur kan i tillegg tilbys utlendinger som har en søknad om beskyttelse under behandling[3] . Ved assistert retur kan utlendingen få hjelp til å anskaffe reisedokumenter, finansiert reise, samt ulike former for økonomisk stønad og bistand til reintegrering i hjemlandet. Assistert retur er finansiert og organisert av Utlendingsdirektoratet (UDI) gjennom tjenesteleverandør[4] . Dersom det er forhold som forhindrer hjemreise, som for eksempel mangel på reisedokumenter, psykisk helsetilstand eller at leverandøren av returassistanse ikke har et tilbud i det aktuelle hjemlandet, kan politiet ledsage vedkommende (ledsaget retur).

Tvangsretur/forced return

Tvangsretur er uttransportering av utlendinger som ikke etterkommer pålegg om å forlate landet innen utresiefristen. Innenfor rammen av gjeldende rett kan politiet benytte pågripelse eller andre tvangsmidler når det er nødvendig for å sikre gjennomføring av en uttransport.

2.2 Høringen

Justis- og beredskapsdepartementet sendte 3. april 2014 på høring forslag til ny returterminologi og medfølgende endringer av terminologien i utlendingsloven og utlendingsforskriften. Høringsforslaget ble sendt til følgende instanser:

Departementene

Arbeids- og velferdsdirektoratet (NAV)

Barneombudet

Datatilsynet

Domstolsadministrasjonen

Integrerings- og mangfoldsdirektoratet (IMDi)

Kriminalomsorgsdirektoratet (KDI)

Likestillings- og diskrimineringsombudet

Nasjonalt identitets- og dokumentasjonssenter (NID)

Norad

Politidirektoratet (POD)

Politiets Sikkerhetstjeneste (PST)

Regjeringsadvokaten

Riksadvokaten

Språkrådet

Stortingets ombudsmann for forvaltningen

Utlendingsdirektoratet (UDI)

Utlendingsnemnda (UNE)

Fylkesmennene

Advokatforeningen

Akademikerne

Amnesty International Norge

Antirasistisk Senter

Arbeiderpartiet

Arbeidsgiverforeningen Spekter

Bispedømmene (11 stykker)

Demokratene

Den norske dommerforening

Den norske kirke – Kirkerådet

Det liberale folkepartiet

Driftsoperatørforum (DROF)

Fagforbundet

Faglig forum for kommunalt flyktningarbeid

Flyktninghjelpen

Fremskrittspartiet

Helsingforskomiteen

Hovedorganisasjonen Virke

Human Rights Service (HRS)

Høyre

Innvandrernes Landsorganisasjon (INLO)

Islamsk Råd

Juridisk Rådgivning for Kvinner (JURK)

Juss-Buss

Jussformidlingen

Kontaktutvalget mellom innvandrerbefolkningen og myndighetene (KIM)

Kontoret for fri rettshjelp

Kristelig Folkeparti

Kristent Interkulturelt Arbeid (KIA)

Kommunesektorens interesse- og arbeidsgiverorganisasjon (KS)

Kystpartiet

Landsorganisasjonen i Norge (LO)

Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner (LNU)

Miljøpartiet De grønne

MiRA Ressurssenter for innvandrer- og flyktningkvinner

Norges Juristforbund

Norges Kommunistiske Parti

Norges politilederlag

Norsk Folkehjelp

Norsk Innvandrerforum

Norsk organisasjon for asylsøkere (NOAS )

Norsk senter for menneskerettigheter (SMR)

Norsk Tjenestemannslag (NTL)

Næringslivets hovedorganisasjon (NHO)

Organisasjonen mot offentlig diskriminering (OMOD)

Pensjonistpartiet

Peoplepeace

Politiets Fellesforbund

Politijuristene

PRESS – Redd Barna Ungdom

Redd Barna

Rettspolitisk forening

Røde Kors

Rødt

Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn

Selvhjelp for innvandrere og flyktninger (SEIF)

Seniorsaken

Senterpartiet

SOS Rasisme

Sosialistisk Venstreparti

UNHCR Stockholm

Unio – Hovedorganisasjonen for universitets- og høyskoleutdannede

Venstre

Vergeforeningen

Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS)

Frist for å avgi høringsuttalelse var 16. april 2014. Advokatforeningen fikk utsatt frist til 25. april 2014. Følgende instanser har inngitt merknader til forslaget:

Advokatforeningen

Amnesty International

Juss-Buss

Norsk Folkehjelp

Politidirektoratet (POD)

Redd Barna

Salangen Kommune, Sjøvegan statlige mottak for asylsøkere

Språkrådet

Utlendingsdirektoratet (UDI)

Utlendingsnemnda (UNE)

Vergeforeningen

Følgende høringsinstanser har svart at de ikke har merknader til forslaget:

Arbeids- og sosialdepartementet

Arbeids- og velferdsdirektoratet

Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet

Forsvarsdepartementet

Helse- og omsorgsdepartementet

Landbruks- og matdepartementet

Regjeringsadvokaten

Riksadvokaten

Samferdselsdepartementet

Utenriksdepartementet

Landsorganisasjonen i Norge har gitt uttrykk for at de ikke avgir uttalelse på grunn av kort høringsfrist.

3 Gjeldende rett og internasjonale forpliktelser – EUs returdirektiv

Terminologien «frivillig retur» kom inn i utlendingslovgivningen i forbindelse med gjennomføringen av Europaparlaments- og rådsdirektiv 2008/115/EU om felles standarder og prosedyrer i medlemsstatene for retur av tredjelandsborgere med ulovlig opphold (returdirektivet) i norsk rett. I henhold til returdirektivet art. 7, må alle utreisepliktige få en begrenset periode før utreisefrist hvor de har mulighet til å velge frivillig retur. Hensikten med direktivet er å etablere felles standarder for retur av tredjelandsborgere som befinner seg på EU-/Schengen-territoriet uten lovlig opphold. Det skal også bidra til å bekjempe ulovlig migrasjon og ulovlig opphold på Schengen-territoriet. Returdirektivet er således en videreutvikling av Schengen-regelverket, og er gjennomført i norsk rett, jf. Prop. 3 L (2010–2011).

4 Endringsforslaget

4.1 Høringsbrevets forslag

Utlendingsloven § 66 omhandler utvisning av utlendinger uten oppholdstillatelse. Bestemmelsens annet ledd bokstav b hjemler de tilfellene der en utlending som ikke er gitt frist for frivillig retur, skal utvises. Begrepet «frivillig» ble i høringsbrevet foreslått fjernet, og det ble foreslått å endre formuleringen «frist for frivillig retur» til «utreisefrist». Bestemmelsens annet ledd lyder i dag:

«Med mindre det vil være et uforholdsmessig tiltak, jf. § 70, skal en utlending uten oppholdstillatelse utvises

a) […]

b) når utlendingen ikke er gitt en frist for frivillig retur

fordi det er fare for unndragelse, jf. § 90 femte ledd bokstav a og § 106 a,

fordi en søknad er avslått som åpenbart grunnløs eller som følge av vesentlig uriktige eller åpenbart villedende opplysninger, jf. § 90 femte ledd bokstav b, eller

fordi utlendingen er funnet å utgjøre en trussel mot offentlig orden eller grunnleggende nasjonale interesser, jf. § 90 femte ledd bokstav c.»

Utlendingsloven § 90 omhandler iverksetting av vedtak. Femte ledd regulerer utreisefrist for utlendinger med vedtak som innebærer at vedkommende må forlate riket. Hovedregelen er at utlendingen skal gis en frist på mellom 7 og 30 dager for å reise ut av landet. Videre regulerer bestemmelsen i hvilke tilfeller det kan settes kortere frist enn sju dager. I høringsbrevet ble begrepet «frivillig» foreslått fjernet fra bestemmelsens femte ledd, og det ble foreslått å endre formuleringen «frist for frivillig retur» til «utreisefrist». Bestemmelsens femte ledd lyder i dag:

«Vedtak som innebærer at en utlending må forlate riket, iverksettes ved at utlendingen pålegges å reise innen en fastsatt frist. Fristen skal settes til mellom sju og tretti dager. Dersom det anses nødvendig, kan det settes en lengre frist. Det kan settes en kortere frist enn sju dager eller unnlates å gi en frist for frivillig retur når […]»

Utlendingsloven § 90 åttende ledd gir Kongen[5] hjemmel til å gi nærmere regler i forskrift om fastsettelse av frist for frivillig retur og om innføring av et system for kontroll av tvangsreturer. I høringsbrevet ble begrepet «frivillig» foreslått fjernet fra bestemmelsen, og det ble foreslått å endre formuleringen «frist for frivillig retur» til «utreisefrist». Bestemmelsens åttende ledd lyder i dag:

«Kongen kan gi nærmere regler i forskrift om fastsettelse av frist for frivillig retur og om innføring av et system for kontroll av tvangsreturer.»

Utlendingsloven § 106 a regulerer hva som kan inngå i en konkret vurdering av unndragelsesfare, og er en sentral bestemmelse i fengslingsvurderinger. Av første ledd bokstav b følger at det kan legges vekt på om «(…)utlendingen uttrykkelig har motsatt seg å forlate riket frivillig». Begrepet «frivillig» foreslås fjernet fra bestemmelsen.

Som nevnt over er hovedregelen at utlendingen skal gis en frist for utreise, jf. utlendingsloven § 90. For saker som berører grunnleggende nasjonale interesser eller utenrikspolitiske hensyn er det egne regler i utlendingsloven kapittel 14. Lovens § 129 femte ledd fastslår at utlendingen kan gis en kortere utreisefrist enn 7 dager dersom vedkommende er funnet å utgjøre en trussel mot grunnleggende nasjonale interesser. I høringsbrevet ble det foreslått å fjerne begrepet «frivillig», og det ble foreslått å endre formuleringen «frist for frivillig retur» til «utreisefrist». Bestemmelsens femte ledd lyder i dag:

«Vedtak kan iverksettes på et tidligere tidspunkt enn det som følger av § 90. Det kan settes en kortere frist enn sju dager eller unnlates å gi en frist for frivillig retur etter § 90 femte ledd, dersom utlendingen er funnet å utgjøre en trussel mot grunnleggende nasjonale interesser.»

4.2 Høringsinstansenes syn

Majoriteten av høringsinstansene er positive til forslaget om å endre dagens returterminologi i utlendingsloven. Enkelte høringsinstanser stiller imidlertid spørsmål ved om dette forslaget alene vil bidra til at målgruppen bedre vil forstå konsekvensene av et negativt vedtak.

Utlendingsdirektoratet (UDI) støtter forslaget om ny returterminologi og endringene dette medfører i utlendingsloven. UDI mener at en endring vil bidra til å redusere mulighetene for at retur oppfattes som frivillig for personer uten lovlig opphold i riket. Når det gjelder selve terminologien foretrekker UDI at begrepet «selvorganisert retur» benyttes i stedet for «ordinær retur».

Utlendingsnemnda (UNE) støtter forslaget om ny returterminologi og endringene dette medfører i utlendingsloven.

Politidirektoratet (POD) slutter seg til ny returterminologi og endringene dette medfører i utlendingsloven. POD påpeker at oppdelingen av returbegrepet i henholdsvis ordinær retur, assistert retur og tvangsmessig retur gir en god forståelse av at selvstendig retur etter et negativt vedtak er en plikt for den enkelte, og ikke basert på frivillighet. POD bemerker at politiet benytter begrepet uttransport for tvangsmessig retur.

Sjøvegen statlige mottak for asylsøkere støtter forslaget om endringer av returterminologien i enkelte bestemmelser i utlendingsloven og viser til at de håper endringene i regelverket er å anse som et ledd i et mer effektivt og rasjonelt returarbeid generelt. Videre foreslås det at lovverket bør presisere at det er kriminelt å ikke overholde utreisefristen. Mottaket har for øvrig en rekke forslag til tiltak knyttet til et mer effektivt returarbeid.

Språkrådet har kun tatt stilling til forslaget om nytt begrepsapparat og bemerker at det foreligger offisiell europeisk terminologi på fagområdet i glossaret fra European Migration Network (EMN). Språkrådet viser til at departementets forslag til engelsk terminologi ikke samsvarer med glossaret og foreslår at Norge bør forholde seg til den omforente engelske terminologien på området og ikke ta i bruk egne engelske oversettelser.

Vergeforeningen stiller seg positiv til forslaget om å endre returterminologien fordi nytt begrepsapparat bedre beskriver det som faktisk skjer, at retur er pålagt og ikke noe som velges frivillig.

Norsk Folkehjelp støtter ikke forslaget til ny returterminologi og medfølgende endringer i lovverket. De mener årsakene til mangelfull retur ikke skyldes uklar terminologi. Samtidig mener de begrepet «frivillig retur» bør opprettholdes ettersom begrepet frivillig har en iboende verdighet som bør ivaretas. Norsk Folkehjelp stiller seg tvilende til om innføringen av ny returterminologi fra «frivillig retur» til «ordinær retur (selvorganisert)» eller «assistert retur» vil ha noen effekt på forståelsen av innholdet i returbegrepet for målgruppen.

Juss-Buss er positive til forslaget om endring i begrepsbruken knyttet til retur og viser til at en endring kan bidra til å klargjøre rettstilstanden for utlendinger som plikter å forlate landet. Juss-Buss påpeker at de støtter en samordning av begrepsbruken også når det gjelder utreisefrist.

Redd Barna kommenterte ikke direkte forslaget om endringene i lovverket i sitt høringsinnspill. Organisasjonen ser positivt på at departementet ønsker å sikre asylsøkere en tydeligere avklaring av sin situasjon, men mener at dette i større grad kan gjøres gjennom å sikre asylsøkere en rettssikker saksbehandling samt bedre tilpasset informasjon, og mindre gjennom å endre returterminologien.

Advokatforeningen slutter seg til departementets vurderinger om at begrepet «frivillig retur» slik det brukes i dag, kan fremstå som uklart og tvetydig for returpliktige. Advokatforeningen støtter dermed forslaget om endringer av returterminologien i enkelte bestemmelser i utlendingsloven.

4.3 Departementets vurdering

Departementet er enig i at en endring av returterminologien i bestemmelsene i utlendingsloven ikke alene sikrer at målgruppen bedre forstår returplikten som følger av et negativt vedtak. Endringen i lovverket er imidlertid ett av flere ledd i arbeidet med å styrke informasjonen om retur som formidles til utreisepliktige.

Til kommentaren fra Sjøvegen statlige mottak for asylsøkere om at det bør fremgå av lovverket at det er «kriminelt å ikke overholde utreisefristen» bemerker departementet at dette allerede er straffbart i henhold til utlendingsloven § 108 (om straff).

Etter departementets syn er endringer i bestemmelsene i utlendingsloven nødvendig for å sikre at returterminologien ikke bidrar til å skape usikkerhet om plikten til utreise. Ved å utelate begrepet «frivillig» vil det tydeligere fremgå at den utreisepliktige ikke selv har et valg om retur. Departementet mener også at det er hensiktsmessig å endre formuleringen «frist for retur» til «utreisefrist». Utreisefrist er et innarbeidet begrep i utlendingsforvaltningen og er brukt andre steder i lovgivningen. Departementet mener det vil fremstå som mer helhetlig om utlendingsloven bruker ett begrep for samme situasjon. Endringene er ikke ment å ha materiell betydning.

Departementet har for øvrig merket seg innspillene knyttet til nytt begrepsapparat på returområdet, omtalt under kapittel 2. Innspillene er ikke av betydning for dette lovforslaget.

5 Økonomiske og administrative konsekvenser

Forslaget vil medføre et behov for å justere enkelte nettsider, brosjyrer og annet informasjonsmateriale utarbeidet av blant annet UDI, UNE og POD. Alle kostnader må dekkes innenfor gjeldende budsjettramme.

6 Merknader til de enkelte paragrafene

Til § 66 annet ledd

Bestemmelsen omhandler utvisning av utlendinger uten oppholdstillatelse. Terminologien i bestemmelsens annet ledd bokstav b foreslås endret slik at «frist for frivillig retur» erstattes av «utreisefrist». Forslaget medfører ingen materielle endringer.

Til § 90 femte og åttende ledd

Bestemmelsen omhandler iverksetting av vedtak. I femte og åttende ledd foreslås formuleringen «frist for frivillig retur» endret til formuleringen «utreisefrist». Forslaget medfører ingen materielle endringer.

Til § 106 a

Bestemmelsen omhandler regler i saker hvor det er fare for unndragelse. I første ledd bokstav b foreslås begrepet «frivillig» fjernet. Forslaget medfører ingen materielle endringer.

Til § 129 femte ledd

Bestemmelsens femte ledd fastslår at utlendingen kan gis en kortere utreisefrist enn 7 dager dersom vedkommende er funnet å utgjøre en trussel mot grunnleggende nasjonale interesser. Begrepet «frist for frivillig retur» er foreslått endret til «utreisefrist». Forslaget medfører ingen materielle endringer.

Tilråding

Justis- og beredskapsdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om endringer i utlendingsloven (ny returterminologi).

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om endringer i utlendingsloven (ny returterminologi) i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til lov om endringer i utlendingsloven (ny returterminologi)

I

I lov 15. mai 2008 nr. 35 om utlendingers adgang til riket og deres opphold her gjøres følgende endringer:

§ 66 annet ledd bokstav b skal lyde:

b) når utlendingen ikke er gitt en utreisefrist

fordi det er fare for unndragelse, jf. § 90 femte ledd bokstav a og § 106 a,

fordi en søknad er avslått som åpenbart grunnløs eller som følge av vesentlig uriktige eller åpenbart villedende opplysninger, jf. § 90 femte ledd bokstav b, eller

fordi utlendingen er funnet å utgjøre en trussel mot offentlig orden eller grunnleggende nasjonale interesser, jf. § 90 femte ledd bokstav c.

§ 90 femte ledd skal lyde:

Vedtak som innebærer at en utlending må forlate riket, iverksettes ved at utlendingen pålegges å reise innen en fastsatt frist. Fristen skal settes til mellom sju og tretti dager. Dersom det anses nødvendig, kan det settes en lengre frist. Det kan settes en kortere frist enn sju dager eller unnlates å gi en utreisefrist når

a) det er fare for unndragelse, jf. § 106 a,

b) en søknad er avslått som åpenbart grunnløs eller som følge av vesentlig uriktige eller åpenbart villedende opplysninger,

c) utlendingen er funnet å utgjøre en trussel mot offentlig orden,

d) utlendingen omfattes av § 32 første ledd bokstav b,

e) utlendingen bortvises eller utvises ved Schengenyttergrensen, eller

f) utlendingen utvises etter § 66 første ledd bokstav b, c, e eller annet ledd eller §§ 67 eller 68.

§ 90 åttende ledd skal lyde:

Kongen kan gi nærmere regler i forskrift om fastsettelse av utreisefrist og om innføring av et system for kontroll av tvangsreturer.

§ 106 a første ledd skal lyde:

Fare for unndragelse skal vurderes konkret i det enkelte tilfelle. For å avgjøre om det foreligger unndragelsesfare skal det foretas en totalvurdering hvor det blant annet kan legges vekt på om

a) utlendingen har unndratt seg iverksetting av et vedtak som innebærer at utlendingen må forlate riket, herunder ikke overholdt en utreisefrist,

b) utlendingen uttrykkelig har motsatt seg å forlate riket,

c) utlendingen er utvist fra riket,

d) utlendingen er ilagt straff eller særreaksjon i riket,

e) utlendingen har vist manglende samarbeid ved identitetstvil,

f) utlendingen unngår eller vanskeliggjør forberedelsen til en utsendelse,

g) utlendingen har gitt uriktige opplysninger til norske myndigheter ved søknad om tillatelse,

h) utlendingen har unnlatt å gi melding om endring av bopel, jf. § 19 annet ledd,

i) utlendingen er ansvarlig for alvorlige ordensforstyrrelser ved innkvarteringssted for asylsøkere mv., jf. § 95 første og annet ledd, eller

j) utlendingen er funnet å utgjøre en trussel mot grunnleggende nasjonale interesser.

§ 129 femte ledd skal lyde:

Vedtak kan iverksettes på et tidligere tidspunkt enn det som følger av § 90. Det kan settes en kortere frist enn sju dager eller unnlates å gi en utreisefrist etter § 90 femte ledd, dersom utlendingen er funnet å utgjøre en trussel mot grunnleggende nasjonale interesser.

II

Loven trer i kraft fra den tid Kongen bestemmer.

Fotnoter

1) Bendixen, Synnøve og Øien, Cecilie, Fafo-rapport 2012:37, «Det riktige valget? Motivasjon og beslutningsprosess når avviste asylsøkere velger frivillig retur».

2) Weiss, Nerina, Fafo-rapport 2013:47, «Normalitet i limbo – asylbarn på mottak med endelig avslag».

3) RS G-15/2011: Retningslinjer for arbeidet med assistert frivillig retur. RS vil bli justert iht. nytt begrepsapparat.

4) International Organisation for Migration (IOM) er p.t. hovedleverandør for denne tjenesten for norske myndigheter. Ny terminologi innebærer ingen endring av navnet på IOMs «Voluntary Assisted Return Program». Dette fordi navnet er nedfelt i IOMs mandat som er vedtatt av medlemsstatene. Ordet «voluntary» referer ikke til hvorvidt det er frivillig å forlate Norge ved endelig avslag, men snarere at det er frivillig å delta i IOMs returordning.

5) I praksis Justisdepartementet, jf. delegeringsvedtak 9. oktober 2009 nr. 1260 og omorganiseringsvedtak 18. desember 2009 nr. 1582.