Prop. 106 L

(2022–2023)
Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak)

Endringer i kulturrådsloven (tydeliggjøring av skillet mellom ulike oppgaver)

Tilråding fra Kultur- og likestillingsdepartementet 21. april 2023, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Støre)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Hovedinnholdet i proposisjonen

Kultur- og likestillingsdepartementet foreslår i denne proposisjonen endringer i lov 7. juni 2013 nr. 31 om Norsk kulturråd (kulturrådsloven).

Endringene har til hensikt å tydeliggjøre skillet mellom ulike oppgaver, såkalte armlengdeoppgaver og direktoratsoppgaver, ved å rendyrke kulturrådsloven som en lov om Kulturrådet som armlengdeorgan. Skillet tydeliggjøres også ved at virksomheten med virkning fra 1. januar 2023 opererer under navnet Kulturdirektoratet, mens rådskollegiet går under navnet Kulturrådet. Lovforslaget innebærer ingen endring i virksomhetens organisering eller oppgaver.

I tillegg foreslår departementet å gjøre bestemmelsene om oppnevning av Kulturrådet mer fleksible. Formålet er å åpne for tilpasninger av oppnevningstidspunkt eller -periode der dette er nødvendig for å sikre at rådet er fulltallig, f.eks. i situasjoner hvor et medlem trekker seg fra vervet før utløpet av perioden.

2 Bakgrunn

Norsk kulturråd ble etablert i 1965 som et uavhengig organ som skulle forvalte det nyopprettede Norsk kulturfond på «armlengdes avstand» fra myndighetene.

Det såkalte «armlengdeprinsippet» beskrives slik i Kultur- og likestillingsdepartementets budsjettproposisjon, jf. Prop. 1 S (2022–2023):

«Statlige midler til kulturformål forvaltes etter prinsippet om armlengdes avstand. Dette innebærer at tilskuddsmottakerne er faglig uavhengige, og at beslutninger som krever kunst- og kulturfaglig skjønn, ikke underlegges statlig styring.»

Kulturfondet var opprinnelig på 10 mill. kroner, og fagadministrasjonen, den gang bestående av én person, var sekretariat for rådet.

I dag har både Kulturfondet, rådsstrukturen og fagadministrasjonen vokst, men prinsippet bak er det samme. Norsk kulturfond utgjør i 2023 936,9 mill. kroner, og rådskollegiet forvalter fondet gjennom en struktur av faglige utvalg som er delegert myndighet til å fatte de fleste tildelingsvedtak. Rådskollegiet er autonomt både i fordelingen av midlene og i oppnevningen av utvalg, og vedtakene kan ikke påklages til Kultur- og likestillingsdepartementet når det gjelder det kunst- og kulturfaglige skjønnet. I løpet av de siste drøyt tjue årene har fagadministrasjonen i Norsk kulturråd også fått en rekke andre forvaltningsoppgaver, som kommer i tillegg til sekretariatsfunksjonen for de kollegiale organene som forvalter hhv. Norsk kulturfond, Statens kunstnerstipend og Fond for lyd og bilde. I dag har virksomheten ca. 140 ansatte fordelt på kontorer i Oslo, Trondheim og Bodø.

Organisasjonsformen til Norsk kulturråd har vært utredet flere ganger tidligere. Regjeringen Stoltenberg II nedsatte i 2007 et utvalg ledet av Lene Løken, med mandat å gjennomgå tildeling av statstilskudd til kulturformål. Utvalget leverte rapporten «Forenklet, samordnet og uavhengig» i 2008. Løken-utvalget drøftet spørsmålet om å dele virksomheten i to funksjoner: En autonom funksjon, der rådet på kunstfaglig grunnlag forvalter Norsk kulturfond, og en forvaltningsfunksjon, med direktøren som øverste ansvarlig, underlagt departement og Storting på linje med andre direktorater. Løken-utvalget drøftet om de to funksjonene burde ligge i hver sin virksomhet, men kom til at «en oppsplitting i to atskilte virksomheter ikke er hensiktsmessig fordi det ville svekke fagmiljøet i administrasjonen». Utvalget konkluderte med at «[d]en samme administrasjonen som arbeider med den autonome funksjonen bør altså også håndtere forvaltningsdelen».

Ifølge Løken-utvalget var hovedproblemet ikke at virksomheten forvalter både forvaltningsoppgaver og kunstfaglige oppgaver. «Hovedproblemet synes snarere å være at det for omverdenen er vanskelig å oppfatte når Kulturrådet har faglig autonomi i enkeltsaker, og når Kulturrådet er et ledd i styringskjeden fra departementet», skrev utvalget. Utvalget mente at det burde «gjøres klart både internt i forvaltningen og overfor omverdenen når Kulturrådet opptrer autonomt og når Kulturrådet er et ordinært forvaltningsorgan.»

Kulturutredningen 2014 (NOU 2013: 4), oppnevnt ved kongelig resolusjon 18. mars 2011, drøftet også Norsk kulturråds organisering og oppgaver. Utvalget, ledet av Anne Enger, pekte på den «tiltakende sammenblandingen av armlengdeoppgaver og delegerte forvaltningsoppgaver» i virksomheten som problematisk. I følge utvalget burde det derfor gjøres et tydeligere skille mellom det kollegiale organet og administrasjonen gjennom en navneendring. Utvalget sa seg enig i Løken-utvalgets argumentasjon om at en deling av virksomheten vil svekke fagmiljøet i administrasjonen, gitt at fagmiljøet på dette området er lite i Norge.

I 2013 nedsatte regjeringen Solberg en utredningsgruppe som fikk i oppdrag å gjennomgå Norsk kulturråd. Rapporten Gjennomgang av Norsk kulturråd ble levert i 2014. Spørsmålet om å skille Norsk kulturråd i to ulike virksomheter ble drøftet av utredningsgruppen. Flertallet anbefalte at kombinasjonen av «armlengdeoppgaver» og direktoratsoppgaver videreføres, blant annet på grunn av «hensynet til synergieffekter og best mulig utnyttelse av kompetanse og ressurser». Samtidig så også denne utredningsgruppen behov for å tydeliggjøre de ulike rollene, og pekte på at det «er ekstra utfordrende for forståelsen av Kulturrådets virksomhet at det kollegiale organet som forvalter tilskudd etter armlengdesprinsippet, og fagadministrasjonens mer direktoratspregede virksomhet, bærer samme navn».

8. april 2021 la representantene Freddy André Øvstegård (SV), Karin Andersen SV) og Mona Fagerås (SV) fram et Dokument 8-forslag for Stortinget der de bl.a. foreslo at Stortinget skulle be regjeringen «utrede og komme tilbake til Stortinget med en sak om mulige endringer i kulturforvaltningen, inkludert å skille Kulturrådet i to funksjoner, slik at armlengdesoppgavene og direktoratsoppgavene ivaretas i hver sine separate organisasjoner». Forslaget ble behandlet i Stortinget 7. juni 2021 og fikk ikke flertall, jf. Innst. 538 S (2020–2021).

Fra 1. januar 2023 ble navnet på virksomheten endret til Kulturdirektoratet. Rådskollegiet beholdt, i tråd med eget ønske, navnet Kulturrådet. Målet var å tydeliggjøre hvilke beslutninger som tas på vegne av regjeringen, og hvilke beslutninger som tas på «armlengdes avstand».

3 Endringer i kulturrådsloven

3.1 Gjeldende rett

Kulturrådsloven § 2 lyder i dag:

«Norsk kulturråd er et statlig forvaltningsorgan som har hele landet som virkeområde. Norsk kulturråd består av et kollegialt organ (rådet) og en fagadministrasjon.»

Norsk kulturråd er dermed én virksomhet som består av to enheter. Dette bekreftes av forarbeidene, jf. spesielle merknader til § 2 i Prop. 183 L (2012–2013):

«Bestemmelsen slår fast at Kulturrådet er et statlig forvaltningsorgan. Kulturrådet plasseres i en offentlig forvaltningsmessig sammenheng. Kulturrådet har hele landet som virkeområde og skal tilstrebe en god geografisk fordeling av tilskuddsmidlene. Det slås fast at navnet Norsk kulturråd omfatter både det kollegiale organet og administrasjonen, samtidig som hver av enhetene får sin egen faste betegnelse, henholdsvis rådet og fagadministrasjonen.»

Samtidig er både lovtekst og forarbeider litt tvetydige på dette punktet, i og med at rådet og fagadministrasjonen i andre sammenhenger kan synes å bli omtalt som to separate organer. Jf. loven § 2 andre pkt. som omtaler rådet som «et kollegialt organ», separat fra fagadministrasjonen. Mens fagadministrasjonen i Prop. 183 L omtales som «sekretariat for tre selvstendige styrende organ: rådet, styret for Fond for lyd og bilde og Utvalget for statens stipend og garantiinntekter for kunstnere».

Kulturrådsloven § 3 tredje ledd inneholder regler om oppnevningen av rådet. Bestemmelsen slår bl.a. fast at rådet skal ha ti medlemmer som oppnevnes for fire år gjeldende fra 1. januar etter et valgår. Videre skal oppnevningene være rullerende slik at «halvparten av medlemmene oppnevnes hvert annet år».

3.2 Forslagene i høringsnotatet

I høringsnotatet la Kultur- og likestillingsdepartementet til grunn at det er behov for å tydeliggjøre de ulike rollene virksomheten har. Departementet viste bl.a. til at loven og forarbeidene beskriver Norsk kulturråd både som én virksomhet bestående av to deler (kollegialt organ og en fagadministrasjon) og som en etat med oppgaver for «tre selvstendige organer» (rådet, styret for Fond for lyd og bilde og Utvalget for statens stipend og garantiinntekter for kunstnere). Dette bidrar til å skape uklarhet.

Departementet foreslo derfor lovendringer som rendyrker kulturrådsloven som en lov om «Kulturrådet», som har en særlig uavhengig stilling. Formålet var å tydeliggjøre rollen til Kulturrådet uten å endre den formelle organiseringen av virksomheten.

Konkret foreslo departementet å oppheve § 2 andre punktum, som i dag slår fast at «Norsk kulturråd består av et kollegialt organ (rådet) og en fagadministrasjon». Tilsvarende foreslo departementet å oppheve § 4 Direktør/fagadministrasjon. Bestemmelsen omfatter funksjoner som kan ivaretas direkte med grunnlag i statens rett til å organisere og instruere egen virksomhet, jf. Grunnloven § 3.

I tillegg foreslo departementet å gjøre reglene om oppnevning av Kulturrådet mer fleksible, ved å ta inn en bestemmelse om at reglene om oppnevningsperiode og -tidspunkt kan fravikes i særlige tilfeller. Departementet uttalte at unntak først og fremst vil være aktuelt i konkrete situasjoner der ett eller flere medlemmer trekker seg fra vervet før utløpet av oppnevningsperioden.

3.3 Høringen

Kultur- og likestillingsdepartementet sendte 17. oktober 2022 et forslag til endringer i kulturrådsloven på høring. Høringsfristen var 16. desember 2022. Høringsnotatet ble sendt til følgende instanser:

Arkivverket

Fond for lyd og bilde

Fond for utøvende kunstnere

Kulturtanken – Den kulturelle skolesekken Norge

Kunst i offentlige rom – KORO

Nasjonalbiblioteket

Norsk filminstitutt

Norsk kulturråd

Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek

Riksteatret

Språkrådet

Statens kunstnerstipend

Sametinget

Fylkeskommunene

Oslo kommune

Office for Contemporary Art Norway

Kulturrom

NORLA – Senter for norsk skjønn- og faglitteratur i utlandet

Music Norway

Norwegian Crafts

Creo – forbundet for kunst og kultur

Danse- og teatersentrum

Den norske Forfatterforening

FolkOrg – organisasjon for folkemusikk og folkedans

Forfatterforbundet

GramArt

Hovedorganisasjonen Virke

KS – Kommunesektorens organisasjon

Kulturforbundet

Kunstnernettverket

NOPA – Norsk forening for komponister og tekstforfattere

Norges museumsforbund

Norsk Forfattersentrum

Norsk jazzforum

Norsk Komponistforening

Norsk Musikkforleggerforening

Norsk Skuespillerforbund

Norsk teater- og orkesterforening

Norske Billedkunstnere

Norske Dansekunstnere

Norske Festivaler

Norske konsertarrangører

Samisk Kunstnerråd

Departementet har mottatt i alt 17 høringssvar. Følgende instanser hadde merknader til forslagene:

Kulturrådet (rådskollegiet)

Oslo kommune

Troms og Finnmark fylkeskommune

Trøndelag fylkeskommune

Vestland fylkeskommune

Creo – forbundet for kunst og kultur

Den norske Forfatterforening

Fagforbundet Teater og Scene

Forbundet Frie Fotografer

Forskerforbundet

Norsk Komponistforening

Norsk Skuespillerforbund

Norsk teater- og orkesterforening

Norske Billedkunstnere

Norske Dansekunstnere

Norske Kunsthåndverkere

Disse høringsinstansene har uttalt at de ikke har merknader til forslagene:

Norsk kulturråd (Kulturdirektoratet)

Språkrådet

Ingen av høringsinstansene går imot forslaget om å tydeliggjøre skillet mellom ulike oppgaver ved å rendyrke loven som en lov om Kulturrådet (rådskollegiet). Kulturrådet selv stiller seg «i all hovedsak positivt til forslagene», men foreslår å bruke begrepet «Kulturrådet» konsekvent i lovteksten. Også Norsk teater- og orkesterforening (NTO), Creo, Fagforbundet Teater og Scene, Oslo kommune, Trøndelag fylkeskommune, Vestland fylkeskommune og Troms og Finnmark fylkeskommune uttrykker på ulike måter støtte til forslaget. Norske Billedkunstnere går heller ikke imot forslaget, men kommenterer at «[m]angel på transparens når det gjelder organiseringen av direktoratet gjør det […] vanskelig å se hva den foreslåtte lovendringen vil få av konsekvenser i praksis og hvordan den vil virke over tid».

Enkelte av høringsinstansene stiller spørsmål ved om Kulturrådet vil være sikret nødvendige fagadministrative ressurser når Kulturdirektoratet og sekretariatsoppgavene tas ut av loven (Kulturrådet, Norske Billedkunstnere og Forskerforbundet). Kulturrådet påpeker viktigheten av at departementet tydeliggjør denne oppgaven «i tildelingsbrev og økonomi- og styringsinstruks for Kulturdirektoratet». Forskerforbundet foreslår at departementet tydeliggjør sekretariatets rolle i loven, først og fremst ved å understreke at Kulturrådet har krav på et sekretariat.

Når det gjelder forslaget om å gjøre bestemmelsen om oppnevning av rådet mer fleksibel, er det heller ingen av høringsinstansene som går imot. Forslaget støttes uttrykkelig av Oslo kommune, Vestland fylkeskommune og Troms og Finnmark fylkeskommune.

En del av høringsinstansene har i tillegg kommet med innspill som helt eller delvis rekker ut over de konkrete forslagene som har vært på høring.

Flere høringsinstanser (Den norske Forfatterforening, Forbundet Frie Fotografer, Kulturrådet, Norske Billedkunstnere, Norske Dansekunstnere, Norsk Komponistforening og Norsk Skuespillerforbund) kommenterer adgangen til å delegere beslutningsmyndighet til sekretariatet, jf. § 2. De mener at det bør presiseres i loven at avgjørelser som skal tas ved kunst- og kulturfaglig skjønn ikke kan delegeres til sekretariatet.

NTO etterlyser en lovfesting av armlengdeprinsippet i kulturlova. Uttalelsen støttes av Creo og Fagforbundet Teater og Scene. Med henvisning til armlengdeprinsippet tar flere også opp forholdet til Statens kunstnerstipend og Fond for Lyd og bilde. Norske Billedkunstnere viser til at også SKS og FLB er «armlengdeorganer», og ber om at de «to ordningene nevnes i kulturrådsloven, slik at §§ 5 og 7 sikrer at beslutningene om stipendtildeling ikke kan instrueres, eller omgjøres». Tilsvarende foreslås av Den norske Forfatterforening og Norsk Komponistforening. Creo ber om at det presiseres i hvilken grad kulturrådsloven også gjelder for disse to selvstendige organene.

I høringsnotatet presiserer departementet at forslaget ikke innebærer noen endringer i virksomhetens organisering eller oppgaver. Det er likevel en del høringsinstanser som kommenterer dette spørsmålet. NTO (som støttes av Creo og Fagforbundet Teater og Scene) viser til at det er gjort omorganiseringer og skrittvis overført oppgaver til Kulturrådet, og at disse endringene er gjort uten forutgående dialog eller åpne utrednings- og høringsprosesser. NTO peker også på uttalelser fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet i opposisjon. Creo mener at det også er behov for å utrede samarbeidet mellom Kulturdirektoratet og Kulturtanken.

3.4 Departementets vurdering

3.4.1 Skillet mellom «armlengdeoppgaver» og direktoratsoppgaver

Kultur- og likestillingsdepartementet ser et behov for å tydeliggjøre de ulike rollene til Kulturdirektoratet. Departementet foreslår derfor lovendringer som rendyrker kulturrådsloven som en lov om Kulturrådet, som har en særlig uavhengig stilling.

Dette innebærer at lovbestemmelsene om fagadministrasjon foreslås opphevet. Forvaltningsorganer er hovedformen for organisering av statlig virksomhet og er i utgangspunktet omfattet av det regelverket som gjelder for statsforvaltningen, inkludert Stortingets bevilgningsreglement, regelverket for økonomiforvaltningen i staten, offentleglova og forvaltningsloven. De tilsatte er statsansatte underlagt statsansatteloven og tjenestetvistloven. Forvaltningsorganer kan instrueres løpende av overordnet myndighet, med mindre de i lov er gitt en særlig uavhengig stilling. Statsbudsjettet og de årlige tildelingsbrevene vil inneholde mer detaljerte krav og instruksjoner til det enkelte forvaltningsorganet. Det er derfor lite behov for særlig lovregulering av slike ordinære forvaltningsoppgaver.

Grunnen til at det derimot er behov for lovregulering av Kulturrådets virksomhet er at dette er et «armlengdeorgan», der de alminnelige prinsippene om instruksjonsmyndighet, klage og omgjøring fravikes.

Konkret foreslår departementet å oppheve § 2 andre punktum, som i dag slår fast at «Norsk kulturråd består av et kollegialt organ (rådet) og en fagadministrasjon». Endringen gjenspeiler at det ikke er behov for særskilt lovregulering av en sekretariatsfunksjon eller rene direktoratsoppgaver. Opphevingen innebærer imidlertid ikke noen organisatorisk endring. Kulturrådet vil derfor fortsatt være en del av virksomheten som nå går under navnet Kulturdirektoratet.

Tilsvarende foreslår departementet å oppheve § 4 Direktør/fagadministrasjon. Bestemmelsen omfatter funksjoner som kan ivaretas direkte med grunnlag i statens rett til å organisere og instruere egen virksomhet, jf. Grunnloven § 3.

I loven og forarbeidene beskrives Kulturdirektoratet både som én virksomhet bestående av to deler (kollegialt organ og en fagadministrasjon) og som en etat med oppgaver for «tre selvstendige organer» (rådet, styret for Fond for lyd og bilde og Utvalget for statens stipend og garantiinntekter for kunstnere). Dette bidrar til å skape uklarhet. Ved å rendyrke loven som en lov om Kulturrådet, tydeliggjøres rollen til rådet uten at den formelle organiseringen endres.

Som nevnt går ingen av høringsinstansene imot forslaget. Departementet foreslår å ta inn de rent begrepsmessige presiseringene som foreslås av Kulturrådet. Dette innebærer i praksis at «Norsk kulturråd» og «rådet» gjennomgående erstattes med «Kulturrådet» i loven.

Departementet legger til grunn at behovet for fagadministrative ressurser for Kulturrådet kan sikres gjennom styringsdialogen med Kulturdirektoratet og at det ikke er nødvendig å regulere dette i kulturrådsloven.

3.4.2 Oppnevning

Bestemmelsen om oppnevning av medlemmer til Kulturrådet åpner i dag ikke for unntak. Dersom et medlem eller lederen trekker seg fra Kulturrådet før utløpet av perioden, er det derfor uklart hvordan situasjonen skal håndteres innenfor gjeldende regler. Lovbestemmelsen synes ikke å åpne for å la Kulturrådet være undertallig fram til neste oppnevningsperiode, i og med at rådet ifølge bestemmelsen skal ha ti medlemmer. Samtidig synes bestemmelsen heller ikke å gi muligheter for å supplere med et nytt medlem i slike situasjoner, i og med at både oppnevningsperiode og oppnevningstidspunkt er lovfestet uten at det åpnes for unntak. Departementet mener derfor at det er behov for en mer fleksibel lovregel, som samtidig sikrer at formålene bak bestemmelsen ivaretas.

Det framgår av lovforarbeidene, jf. Prop. 67 L (2012–2013), at bestemmelsen om oppnevning av Kulturrådet skal ivareta ulike hensyn. Kravet om at rådet skal bestå av ti medlemmer skal sikre at rådet ikke er for stort, men likevel kan dekke kunst- og kulturfaglig kompetanse på sentrale områder. Kravet til rullerende oppnevning skal sikre et bredere oppnevningsgrunnlag og motvirke ensretting av rådet. Bestemmelsene om oppnevningsperiode og grenser for gjenoppnevning skal sikre kontinuitet, fornyelse og rett fagkompetanse, og samtidig motvirke at et bestemt kunst- og kulturfaglig syn fester seg. Departementet legger til grunn at disse hensynene kan ivaretas selv om det åpnes for unntak ved behov.

Departementet foreslår derfor å ta inn en bestemmelse om at reglene om oppnevningsperiode og oppnevningstidspunkt kan fravikes dersom det er nødvendig for å sikre at Kulturrådet er fulltallig og kan utføre oppgavene sine. Ingen av høringsinstansene går imot forslaget.

På bakgrunn av hensynene som bestemmelsen skal ivareta, ser departementet det ikke som aktuelt å åpne for unntak fra reglene om antall medlemmer, kompetansesammensetning eller gjenoppnevning.

3.4.3 Andre høringsinnspill

Som nevnt har en rekke av høringsinstansene i tillegg kommet med innspill som går ut over, eller ikke direkte knytter seg til, høringsforslaget.

Flere foreslår som nevnt å avskjære muligheten for å delegere avgjørelser som skal tas ved kunst- og kulturfaglig skjønn til sekretariatet. Slik departementet tolker innspillene, er formålet å sikre at avgjørelser basert på kunstnerisk skjønn faktisk blir omfattet av reglene som sikrer armlengdes avstand. Departementet vil ikke foreslå en slik endring i denne omgang, og viser til at spørsmålet ikke er utredet eller drøftet i høringsnotatet. Departementet understreker at lovforslaget ikke innebærer noen materiell endring i adgangen til å delegere beslutningsmyndighet. Dette er derfor ikke en problemstilling som oppstår med det foreliggende lovforslaget. Videre er det i høringen bl.a. Kulturrådet selv som argumenterer for å begrense sin egen delegasjonsmyndighet. Departementet legger derfor til grunn at det sittende Kulturrådet ikke vil benytte seg av delegasjonsadgangen, og at dette foreløpig er et teoretisk problem.

Ønskene om å sette i gang en ny utredning av organiseringen av Kulturdirektoratet og en generell lovfesting av «armlengdeprinsippet», er politiske innspill som ikke er direkte knyttet til forslaget som har vært på høring. Etter departementets syn bidrar dagens organisering, med en kombinasjon av «armlengdeoppgaver» og direktoratsoppgaver, til at Kulturdirektoratet kan utnytte sin samlede kompetanse til å løse sine oppgaver på best mulig måte. Spørsmålet ble behandlet i Stortinget så sent som i 2021, jf. Innst. 538 S (2020–2021) og Dokument 8:251 S (2020–2021). Departementet ser derfor ikke behov for ytterligere utredning av en ny struktur for Kulturdirektoratet. Lovfesting av prinsippet om armlengdes avstand vurderes i forbindelse med den pågående revisjonen av kulturloven, og et lovforslag ble sendt på høring 30. mars 2023.

4 Økonomiske og administrative konsekvenser

Forslaget innebærer mindre justeringer som ikke medfører administrative eller økonomiske konsekvenser.

5 Merknader til lovforslaget

Til §§ 1, 5, 6 og 7

Begrepene «Norsk kulturråd» og «rådet» erstattes med «Kulturrådet» i hele loven. Forslaget innebærer ingen realitetsendring.

Til § 2

Forslaget innebærer at gjeldende §§ 2 og 3 slås sammen. Det er i denne sammenheng også gjort noen rent språklige justeringer i bestemmelsene.

I tredje ledd andre punktum er begrepet «direktøren» erstattet med «sekretariatet», som anses å være et mer dekkende uttrykk for gjeldende rett. Der vedtaksmyndigheten er delegert, treffes vedtak av direktoratet som sådan, i tråd med gjeldende organisering og beslutningsstruktur.

Bestemmelsene om oppnevning av rådet er skilt ut i et nytt femte ledd. Tredje punktum i leddet er nytt og åpner for å fravike bestemmelsene om oppnevningsperiode og -tidspunkt der det er nødvendig for å sikre at Kulturrådet er fulltallig og kan utføre oppgavene sine. Unntaket vil først og fremst være aktuelt i konkrete situasjoner der ett eller flere medlemmer trekker seg fra vervet før utløpet av oppnevningsperioden.

Tilråding

Kultur- og likestillingsdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om endringer i kulturrådsloven (tydeliggjøring av skillet mellom ulike oppgaver).

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om endringer i kulturrådsloven (tydeliggjøring av skillet mellom ulike oppgaver) i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til lov om endringer i kulturrådsloven (tydeliggjøring av skillet mellom ulike oppgaver)

I

I lov 7. juni 2013 nr. 31 om Norsk kulturråd gjøres følgende endringer:

Lovens tittel skal lyde:

Lov om Kulturrådet (kulturrådsloven).

§ 1 skal lyde:

§ 1 Formål

Kulturrådet har som formål å stimulere samtidens mangfoldige kunst- og kulturuttrykk og å bidra til at kunst og kultur skapes, bevares, dokumenteres og gjøres tilgjengelig for flest mulig.

§ 2 skal lyde:

§ 2 Organisering og oppgaver

Kulturrådet er et statlig forvaltningsorgan som har hele landet som virkeområde.

Kulturrådet skal forvalte Norsk kulturfond og andre statlige tilskudd som er lagt til rådet, og være et rådgivende organ for staten i kulturspørsmål.

Kulturrådet kan nedsette utvalg til forberedelse av saker. Det kan delegere avgjørelsesmyndighet til utvalg, rådets leder og sekretariatet.

Kulturrådet skal ha ti medlemmer og numeriske varamedlemmer etter behov. Kulturrådets medlemmer, inkludert lederen, og varamedlemmer oppnevnes av Kongen etter tilråding fra departementet, og de kan gjenoppnevnes én gang. Medlemmene skal oppnevnes på grunnlag av kunst- og kulturfaglig kompetanse.

Halvparten av Kulturrådets medlemmer skal oppnevnes hvert annet år. Oppnevningene skal skje hvert valgår med virkning fra 1. januar året etter, og de skal gjelde for fire år. Departementet kan fravike bestemmelsene i første og andre punktum dersom det er nødvendig for å sikre at Kulturrådet er fulltallig og kan utføre oppgavene sine.

§§ 3 og 4 oppheves.

§ 5 første ledd skal lyde:

Kulturrådet er faglig uavhengig i sitt arbeid og kan ikke instrueres når det gjelder enkeltvedtak om fordeling av tilskudd.

§ 6 første ledd skal lyde:

Departementet kan ikke overprøve vedtak fattet av Kulturrådet når det gjelder det kunst- og kulturfaglige skjønnet.

§ 7 første ledd skal lyde:

Departementet kan ikke på grunnlag av et annet kunst- og kulturfaglig skjønn omgjøre vedtak om tilskudd fattet av Kulturrådet.

II

Loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer.