Jens Bjelkes gt. 12, Boks 4672 Sofienberg  N-0506  OSLO
Telefon 22 70 78 00   Telefaks 22 68 75 02
Bankgiro 8101.07.00159
	Org. nr 935 305 314 MVA
								                           www.samlaget.no

Fornyings- og administrasjonsdepartementet
postmottak@fad.dep.no
Dykkar journalnummer 200600203-/KKI 

Oslo, 04. mai 2006

HØYRINGSFRÅSEGN TIL ”FASTE VIDERESALGSPRISER FOR NORSKE FAGBØKER OG LÆREBØKER TIL HØYERE UTDANNING”
Litteraturselskapet Det Norske Samlaget er eit lag stifta i 1868 som har til oppgåve å arbeide for norsk litteratur og kultur. Laget skal fremje kjennskapen til norsk språk og styrkje nynorsken som kulturspråk i litteratur, undervisning og alt samfunnsliv elles.
Litteraturselskapet Det Norske Samlaget har følgjande fråsegn å kome med:

Målsetjinga for det statlege engasjementet i produksjon og omsetning av norsk faglitteratur er både å sikre studentane god tilgang til relevant faglitteratur til ein rimeleg pris, og å bidra til å styrkje og utvikle norsk fagspråk. Ved å styrje norsk som fag- og forskingsspråk styrkjer ein også norsk som allmennspråk. Det gjeld for begge målformer. For å få unntak frå forboda mot prissamarbeid i Konkurranselova må det altså grunngiast i at faste prisar er med på å oppfylle språk-, kultur- og kunnskapspolitiske mål. 

Det som har særmerkt bøker for universitets- og høgskolesektoren, er at dei primært har ei målgruppe som i hovudsak er avgrensa til studentane i det aktuelle faget. Det vil seie at det i liten grad er realistisk å tenkje seg eit meirsal utanfor denne gruppa. Med innføringa av kvalitetsreforma blei pensummarknaden sterkt fragmentert. For fag- og lærebøkene innanfor høgare utdanning vil det seie at målgruppa i dag er vesentleg mindre enn ho var for berre 5 år sidan. Samstundes er pensumlistene ofte utforma slik at studentane sjølve vel kva dei vil kjøpe, og i ein del tilfelle rett og slett kan velje bøker vekk om dei ikkje er tilgjengelege hos ein kvalifisert bokhandlar. 

Konsekvensen av dette har vore at det gjennomsnittlege førsteopplaga av desse bøkene har gått ned. Men i bokøkonomien er mange kostnader framleis faste, slik som produksjon, illustrasjonskostnad og ikkje minst språkleg og pedagogisk tilrettelegging. Det vil seie at kostnadene per bok ofte blir høgare enn tidlegare. For å kunne ha ein forsvarleg økonomi i utgivingane utan å leggje utgiftene over på studentane, er forlaga derfor avhengige av at bøkene både går inn på pensum og blir der over fleire år. Samstundes må ein ha ein føreseieleg økonomi for å kunne prioritere utviklinga av nye bøker. 

Fastprisen har vore det viktigaste elementet i dette. Den har gjort det mogleg å planlegge langsiktig, og sjå på fag- og lærebøker som investering over tid. Ved å fjerne fastprisen på fag- og lærebøker for høgare utdanning kan ein paradoksalt nok risikere at bokprisen snarare går opp enn ned, fordi både forlag og bokhandel må sikre ei rimeleg inntening på boka tidlegare i levetida. 

 For nynorsk litteratur er det ikkje urimeleg å tenkje seg at bokhandelen vil bruke marginane sine til å presse prisane på sikre bestseljarar, medan andre bøker snarare vil kunne bli dyrare. For studentane vil det igjen kunne føre med seg at den nynorske litteraturen blir dyrare enn bokmålslitteraturen. 

Sjølv om ein i ein kortare periode vil få ein nedgang i prisane, er norske forlag naturleg nok avhengige av ein langsiktig økonomi. Aktørar som fokuserer på sikre bestseljarar vil kunne senke prisane i ein periode, men breidda i utvalet vil måtte reduserast. På sikt vil det igjen kunne føre til færre aktørar, slik at både priskonkurransen blir svakare og utvalet blir smalare. I ein slik situasjon vil den nynorske delen av utgivingane truleg bli ekstra skadelidande. 

Mekanismane er nokså like for bokmålsbøkene og for nynorskbøkene. Men nynorsk utgiving av bøker for høgare utdanning er alt eit sterkt pressa område, og marginpresset vil truleg merkast tidlegast der marginane er minst. Ved mindre føreseielege vilkår vil forlaga måtte ta mindre risiko, og den nynorske delen av litteraturen vil komme under press. For fagfolk med nynorsk som arbeidsspråk vil det derfor kunne bli vanskelegare å få bøkene gitt ut. Førsteopplaga vil også bli lågare, slik at den samla royaltyen ein kan rekne med på førehand blir lågare (dette gjeld sjølvsagt uavhengig av om royalty blir rekna av prisen inn til bokhandel eller ut frå bokhandel).

På sikt vil ein kunne få ei svekkja utgiving av nynorsk faglitteratur, der både forlag, bokhandel og ikkje minst nynorskskrivande forfattarar og studentar blir skadelidande. Norsk, under det både bokmål og nynorsk, vil få vanskelegare vilkår og snevrare rom som fagspråk. 

Av andre verkemiddel er det særleg støtta frå læremiddelutvalet som har vore viktig for utviklinga av nynorsk litteratur på dette fagfeltet. Men dersom ein ikkje ser for seg ei fullfinansiering frå det offentlege, vil ikkje denne støtta aleine vere tilstrekkeleg til å halde oppe nynorsk som eit fullgodt akademisk språk. Til det treng ein at bøkene finst tilgjengeleg i den gode fagbokhandelen, og blir utvikla i samspel med lærestader og studentar. 

Litteraturselskapet Det Norske Samlaget meiner dei språk-, kultur- og utdanningspolitiske omsyna tilseier at styresmaktene går inn for fastpris på fagbøker og lærebøker for høgare utdanning.  
 
Med vennleg helsing
LITTERATURSELSKAPET DET NORSKE SAMLAGET

Sigve Gramstad	Nina Refseth
Styreleiar	sekretær for styret