Fornyings- og administrasjonsdepartementet
Pb 8004 Dep
0030 Oslo

FG/PH/ab	200601556	     7. juli 2006

Høring - endring i forskrift om offentlige anskaffelser - kjøp av rehabiliteringstjenester

Høringsforslaget – i lys av Regjeringens politiske plattform
LHL, Landsforeningen for hjerte- og lungesyke, kan ikke se at forslaget om unntak fra forskrift om offentlige anskaffelser er nødvendig for å innfri Regjeringens forpliktelse fra Soria Moria-erklæringen og B.innst.S.nr.11 (2005-2006) Innstilling fra helse- og omsorgskomiteen om bevilgninger på statsbudsjettet for 2006 der det sies at ”sykehus og andre helseinstitusjoner eid og drevet av ideelle frivillige organisasjoner skal sikres gode vilkår gjennom avtaler med det offentlige”. Alt i 2004 åpnet Regjeringen Bondevik adgang til å velge forhandlinger fremfor konkurranse ved kjøp av helse- og omsorgstjenester fra ideelle organisasjoner.

LHL forstår derfor forslaget om et generelt toårig unntak fra konkurransebestemmelsene ved kjøp av rehabiliteringstjenester som å være til fordel for de private kommersielle aktørene. Høringsforslaget gir disse de samme vilkår som private ideelle organisasjoner. LHL finner at en slik likestilling ikke harmonerer med Soria Moria-erklæringen om å begrense omfanget av avtaler mellom det offentlige og private kommersielle aktører.

Fornying av opptrenings- og rehabiliteringssentrene
Historisk er institusjonsbasert rehabilitering i Norge i stor grad bygd opp gjennom privat initiativ og uten sterkt offentlig engasjement. LHL har derfor hele tiden ment at opptreningsinstitusjonene må gis rimelig tid til omstilling, opprusting og kvalitetsforbedring. De regionale helseforetakenes anskaffelsesprosesser for 2006 tok i liten grad slike hensyn, og for noen foretak virket lavere pris viktigere enn kvalitet. LHL kan ikke se at det er særlig grunnlag for høringsbrevets påstand om at helseforetakene har gitt institusjonene den nødvendige stimulering.

Behovet for omstilling, opprusting og kvalitetsforbedring av opptreningssentrene til moderne rehabiliteringssentre tilsier etter LHLs oppfatning først og fremst at sektoren må tilføres vesentlig mer ressurser. Dernest bør det stilles klare kvalitetsmål til utviklingen. Og endelig bør det gis rimelig tid til å gjennomføre fornyingen, minst 3-5 år. LHL er enig med Helse- og omsorgsdepartementet i at det offentlig anskaffelsesregelverket basert på konkurranse ”ikke har vært et egnet virkemiddel for å oppnå de mål som er satt for opptrenings- og rehabiliteringstjenestene innen spesialisthelsetjenesten” (pressemelding fra HOD av 22.6.2006).

Unntak med begrenset mulighet for utbytte og nye kommersielle aktører
Sett i et brukerperspektiv, der den store underkapasiteten på institusjonsbasert rehabilitering er et stort problem, og sett i lys av opptrenings- og rehabiliteringssentrenes bakgrunn og betingelser, kan LHL forstå at private kommersielle aktører for en kortere periode delvis gis de samme betingelser som private ideelle organisasjoner. En forutsetning må være at muligheten for å ta ut utbytte blir sterkt begrenset. LHL forutsetter samtidig at de regionale helseforetakenes adgang til å inngå nye avtaler med kommersielle aktører også blir begrenset. Noe annet oppfatter vi å være i strid med Soria Moria-erklæringen.

Mer langvarige avtaler – et fortrinn for de ideelle frivillige
LHL mener likevel at opptrenings- og rehabiliteringssentre eid og drevet av ideelle frivillige organisasjoner bør gis ett fortrinn fremfor de private kommersielle. Avtaler inngått med ideelle frivillige organisasjoner bør kunne ha en vesentlig lengre varighet enn avtaler inngått med kommersielle aktører. LHL mener at ideelle frivillige organisasjoner, bl.a. med tanke på personellutvikling og investeringsrisiko, bør gis avtaler av minst 5 års varighet, helst 8-10 år. For utvikling av rehabiliteringstjenester er langsiktighet en viktig forutsetning. For å fungere som virkelig gode utviklings- og partnerskapsavtaler, må det selvsagt gis adgang til årlige forhandlinger og justeringer. LHL ser mer langvarige avtaler som en naturlig konkretisering av det fortrinn som Soria Moria-erklæringen gir til institusjoner eid og drevet av ideelle frivillige organisasjoner.

Rettssikkerhet og klageadgang
LHL ser det som avgjørende at unntaket fra forskrift om offentlige anskaffelser ikke svekker tilbydernes rettssikkerhet. LHL forutsetter derfor at de regionale helseforetakenes anskaffelse av opptrenings- og rehabiliteringstjenester i sin helhet blir omfattet bl.a. av offentlighetsloven og forvaltningsloven. Det må være full klageadgang og alle vedtak må være prøvbare.

Fremstillingen og forståelsen i høringsbrevet
På en rekke punkter er LHL uenig den fremstillingen og forståelsen som Fornyings- og administrasjonsdepartementet legger for dagen i høringsbrevet:

•	LHL finner grunn til å minne om at beslutningen i 2003 om å overføre finansierings- og bestilleransvaret for opptrenings- og rehabiliteringstjenester til de regionale helseforetakene, var politisk og faglig kontroversiell. Bl.a. LHL gikk imot forslaget, og de nåværende regjeringspartiene stemte imot i Stortinget.
•	LHL finner likeledes grunn til å påpeke at selv om de regionale helseforetakene for 2006 har fått overført 1 019,5 mill.kr. til opptrenings- og rehabiliteringstjenester, er det langt fra nok til å dekke behovet og flere institusjoner har stor uutnyttet kapasitet. I 2006 vil det være en nedgang i antall personer som får tilbud om plass ved opptrenings- og rehabiliteringssentrene. Bevilgningen er også utilstrekkelig til å fremme faglig opprustning og kvalitetsutvikling.
•	LHL har vært blant de fremste i å påpeke de utilsiktede og uønskede konsekvensene av konkurranse- og anbudsprosessen for 2006, deriblant for liten vektlegging av kvalitet, uutnyttet kapasitet, nedtoning av arbeidsrettet rehabilitering og betydelig regionale forskjeller.
•	LHL mener at høringsbrevets bilde av at den mest omfattende og sammensatte rehabilitering drives ved sykehusene, er unyansert. Riktigere er det å skille mellom ulike former for rehabilitering og hva som er egnet for ulike institusjoner og virksomheter. Også opptrenings- og rehabiliteringssentre kan drive med kompleks rehabilitering og oppnå resultater som ikke er mulig i sykehus.
•	LHL mener også at høringsbrevet gir en ensidig fremstilling av tilpasningsprosessen, som om det bare er i opptrenings- og rehabiliteringssentrene at endringene må skje. LHL mener at bl.a. anbudsprosessen for 2006 har avdekket et betydelig behov for omlegging også innenfor de regionale helseforetakene.

LHL finner det likevel tilfredsstillende når departementet i høringsbrevet gir utvetydig uttrykk for at det av mange grunner vil være ”samfunnsmessig uheldig og uønsket” om opptrenings- og rehabiliteringssentrene i denne omstillingsperioden skulle miste grunnlaget for driften.

Føringer til de regionale helseforetakene
LHL forventer at høringsbrevet fra Fornyings- og administrasjonsdepartementet blir fulgt opp med klare føringer fra statsråden for Helse- og omsorgsdepartementet til de regionale helseforetakene. Ikke minst fordi den sentrale godkjenningsordningen for institusjonene er bortfalt, må føringene til foretakene bli klarere enn i anskaffelsesprosessen for 2006. Sentralt i disse føringene må bl.a. stå:

•	Helhetlig rehabilitering (inkl. arbeidsrettet)
•	Krav til kvalitet og fagutvikling i opptrenings- og rehabiliteringssentrene
•	Full utnyttelse av sentrenes kapasitet
•	Langsiktige avtaler for ideelle frivillige organisasjoner

LHL bidrar mer enn gjerne i en prosess for nærmere utdyping og konkretisering av føringene til de regionale helseforetakene.

Med vennlig hilsen
Landsforeningen for hjerte- og lungesyke

Finn Grønseth
generalsekretær

Kopi: Helse- og omsorgsministeren